Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0142

Priporočilo - Priporočilo Sveta Poljski za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja Uporaba člena 104(7) Pogodbe  /* SEK/2007/0142 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 7.2.2007SEC(2007) 142 konč.PriporočiloPRIPOROČILO SVETA POLJSKIza odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljajaUporaba člena 104(7) Pogodbe(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM1. Ozadje: člen 104 in postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajemV skladu s členom 104 Pogodbe morajo države članice vzdrževati zdrave javne finance in se izogibati čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju ter tako krepiti pogoje za stabilnost cen in močno trajnostno rast, ki prispeva k ustvarjanju delovnih mest. Člen 104 Pogodbe se izvaja s Paktom stabilnosti in rasti, tj. z njegovim korektivnim delom, ki ga določa Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem[1]. Leta 2005 je bil Pakt spremenjen, da bi utrdili proračunsko disciplino, okrepili njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago, pa tudi zavarovali dolgoročno vzdržnost javnih financ.2. Postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za PoljskoKomisija je 12. maja 2004 v skladu s členom 104(3) Pogodbe na podlagi napovedi svojih služb iz pomladi 2004[2], ki so za leto 2003 ugotovile primanjkljaj v višini 4,1 % BDP[3], za Poljsko sprožila postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Maja 2004 je Poljska predložila svoj prvi konvergenčni program, Svet pa je o njem sprejel mnenje 5. julija 2004[4]. Istočasno je Svet na podlagi priporočila Komisije v skladu s členom 104(6) ugotovil, da ima Poljska čezmeren primanjkljaj[5] in je zato v skladu s členom 104(7) poljskim organom izdal priporočilo za njegovo zmanjšanje[6]. V tem priporočilu je Svet poljske organe pozval, „ da čimprej končajo sedanje stanje čezmernega primanjkljaja “ in „ v okviru srednjeročnega obdobja ukrepajo na verodostojen in trajnosten način z namenom doseči cilj zmanjšanja primanjkljaja pod 3 % BDP v letu 2007, v skladu s potjo za zmanjšanje primanjkljaja, kakor je navedeno v Mnenju Sveta z dne 5. julija 2004 o konvergenčnem programu, posredovanem v maju 2004 “ v skladu z naslednjimi letnimi cilji: „ 5,7 % BDP v letu 2004, 4,2 % BDP v letu 2005 in 3,3 % BDP v letu 2006 ter 1,5 % BDP v letu 2007 .“ Svet je kot rok za sprejetje učinkovitih ukrepov „ za izvedbo ukrepov, ki so bili predvideni za dosego ciljnega primanjkljaja za leto 2005, “ določil 5. november 2004. Poljski je priporočil tudi, da razporedi „ morebitne dodatne prihodke za zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja “. Poleg tega je Svet poljske organe pozval, da „ zagotovijo, da se ustavi naraščanje deleža javnega dolga “.3. Javnofinančni podatki pri postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem in reforme pokojninskega sistemaV odločitvi Eurostata z dne 2. marca 2004 o sektorski razvrstitvi pokojninskih sistemov je bilo ugotovljeno, da sistemov z vnaprej določenimi prispevki v sklad ni mogoče uvrstiti med sheme socialne varnosti in zato ne veljajo za del javnega sektorja[7].Poljska za pokojninsko reformo trenutno uporablja to prehodno obdobje, ki bo poteklo s prvim proračunskim obvestilom v letu 2007 (podatki o dejanskem primanjkljaju in dolgu za leto 2006 in predhodna leta), tj. do 1. aprila 2007[8]. Socialni prispevki in drugi prihodki (ter odhodki) iz naložbenih sistemov z vnaprej določenimi prispevki se zato knjižijo kot javnofinančni prihodki (in odhodki), zaradi česar sta primanjkljaj in dolg nekoliko manjša, kot bi bila sicer. Ko se bo prehodno obdobje izteklo, bodo veljavne samo opredelitve, ki bodo vključevale proračunske stroške pokojninske reforme.4. Nedavni razvoj in možnosti za leto 2007Na podlagi ocene predloga proračuna za leto 2007 in napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 je Svet ob upoštevanju priporočila Komisije 28. novembra 2006 v skladu s členom 104(8) odločil, da so se ukrepi, ki jih je Poljska sprejela kot odgovor na priporočilo Sveta v skladu s členom 104(7), izkazali za nezadostne[9]. V skladu s Pogodbo ter Paktom za stabilnost in rast lahko temu sledi le drugo priporočilo Sveta v skladu s členom 104(7), pod pogojem, da Poljska ni prevzela skupne valute in zato zanjo ne veljajo naslednji koraki v postopku (člen 104(9) in člen 104(11)).V zadnji dopolnitvi konvergenčnega programa, predloženi 30. novembra 2006, je Poljska v primerjavi s predlogom proračuna za leto 2007 ocenjeni primanjkljaj za leto 2006 in ciljne primanjkljaje za obdobje 2007–2009 popravila navzdol. Novi ciljni primanjkljaj za leto 2007 je 1,4 % BDP (ob upoštevanju stroškov pokojninske reforme 3,4 %). Popravek ciljnega primanjkljaja za leto 2007 navzdol ne temelji na dodatnih ukrepih, temveč odraža rezultate v letu 2006, ki so bili boljši od pričakovanih (v proračunu za leto 2007 se je pričakoval primanjkljaj 2,1 % BDP, dejanski primanjkljaj pa je v konvergenčnem programu ocenjen na 1,9 %), ter boljše možnosti za rast v letu 2007. V strukturnem smislu (tj. glede na ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) naj bi se po zmanjšanju za 0,25 % v letu 2006 primanjkljaj leta 2007 zmanjšal za 0,5 % BDP.Ob upoštevanju najnovejšega dogajanja na področju gospodarstva in proračuna, bo primanjkljaj leta 2006 po ocenah verjetno okrog 1,9 % BDP, kar je bližje napovedi iz programa kot pa iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (2,2 % BDP), možen pa je tudi ugoden bazni učinek za leto 2007. Vendar se zdi, da je ciljni primanjkljaj za leto 2007, ki temelji predvsem na (i) predpostavki o tem, da odhodki lokalnih organov ne bodo izvedeni v načrtovanem obsegu, in (ii) nekaterih ukrepih na področju prihodkov, odvisen od tveganj, ki izhajajo iz (i) možne pospešitve sofinanciranja zaradi večjega črpanja iz sredstev EU ter (ii) velike odvisnosti od pozitivnega makroekonomskega razvoja. Glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 naj bi bila posledica proračuna za leto 2007 strukturno izboljšanje v višini samo 0,25 % BDP. V nominalnem smislu, ob upoštevanju najnovejših podatkov, naj bi bil primanjkljaj v letu 2007 okrog 1,7 % BDP.Najnovejša dopolnitev konvergenčnega programa predvideva zmanjšanje čezmernega primanjkljaja v letu 2007, pri tem pa računa na možnost, da se v skladu s členom 2(7) Uredbe Sveta št. 1467/97 in izvedbenimi določbami iz kodeksa ravnanja[10] upošteva del stroškov pokojninske reforme. Člen 2(7) Uredbe določa zlasti: „ V primeru držav članic, v katerih primanjkljaj presega referenčno vrednost, vendar ostaja blizu le-te, in kjer ta primanjkljaj odraža izvajanje pokojninske reforme, ki uvaja večstebrni sistem, ki vključuje tudi obvezni, v celoti naložbeni pokojninski steber, Komisija in Svet pri oceni gibanja višine primanjkljaja v okviru postopka upoštevata tudi reformne stroške za javno financirani steber. Za ta namen se upoštevajo neto reformni stroški na linearno degresivni osnovi za prehodno obdobje petih let. Ti neto stroški se upoštevajo tudi pri odločitvi Sveta po členu 104(12) (…) [tj. da se razveljavijo prejšnje odločitve v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem] v primerih, ko se je primanjkljaj znatno in stalno zmanjševal in dosegel ravni blizu referenčne vrednosti.“ [3 % BDP]. Ob upoštevanju izvedbenih določb iz kodeksa ravnanja je delež stroškov pokojninske reforme, ki se uporablja, 60 %. Stroški pokojnin za leto 2007 so ocenjeni na 2 % BDP, zato del stroškov, ki bi se upoštevali, znaša okrog 1,2 % BDP.Da bi lahko Poljska izkoristila to določbo, je treba dokazati, da se je primanjkljaj (i) znatno in stalno zmanjševal in da je (ii) dosegel raven blizu referenčne vrednosti. Iz spodnje tabele je razvidno, da se je primanjkljaj (z ali brez upoštevanja stroškov pokojninske reforme) v obdobju 2004–2006 znatno in stalno zmanjševal, vendar se v letu 2006 (vključno s stroški pokojninske reforme) še ni približal referenčni vrednosti. Zato bo odločitev o tem, ali se ta določba Pakta lahko uporablja za Poljsko, odvisna od dejanskega primanjkljaja v letu 2007; če ne bodo sprejeti korektivni ukrepi, s katerimi bi se primanjkljaj močno približal referenčni vrednosti, se ta določba ne more uporabljati.Cilji in dejanski rezultati v zvezi z javnofinančnim saldom ter stroški pokojninske reforme (% BDP)Najnovejša dopolnitev konvergenčnega programa načrtuje v letih 2008 in 2009 nadaljnje zmanjšanje primanjkljaja na 3,1 % BDP oziroma 2,9 % BDP (vključno s stroški pokojninske reforme). V strukturnem smislu znaša načrtovano zmanjšanje okrog 0,5 % BDP letno.Komisija v svoji oceni programa, ki predstavlja izhodišče za priporočilo za mnenje Sveta o programu, opozarja na tveganja, ki lahko vplivajo na doseganje teh proračunskih ciljev. Ta tveganja izhajajo iz dejstva, da bi bila rast lahko manjša od načrtovane, in da ukrepi, na katerih temelji prilagoditev, niso natančneje določeni.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | KP nov. 2006 | 3,5 | 5,4 | 5,1 | 5,1 | 5,6 |COM nov. 2006 | 3,5 | 5,2 | 4,7 | 4,8 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP nov. 20062 | −0,4 | 0,5 | 0,5 | 0,3 | 0,4 |COM nov. 20066 | −0,3 | 0,4 | 0,3 | 0,1 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP nov. 2006 | −2,5 | −1,9 | −1,4 | −1,0 | −0,6 |COM nov. 2006 | −2,5 | −2,2 | −2,0 | −1,8 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | KP nov. 2006 | 0,1 | 0,5 | 1,0 | 1,4 | 1,7 |COM nov. 2006 | 0,1 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP nov. 20062 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |COM nov. 2006 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | ni podatkov |Strukturni saldo3 (v % BDP) | KP nov. 20064 | −2,4 | −2,1 | −1,6 | −1,1 | −0,7 |COM nov. 20065 | −2,3 | −2,3 | −2,1 | −1,8 | ni podatkov |Opombe: 1 Proračunske napovedi ne upoštevajo vpliva odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi naložbenih pokojninskih sistemov, ki jo je treba izvesti do objave obvestila pomladi 2007. Ob upoštevanju tega vpliva bi javnofinančni saldo v skladu z dopolnitvijo programa znašal –4,3 % BDP v letu 2005, –3,9 % v letu 2006, –3,4 % v letu 2007, –3,1 % v letu 2008 in –2,9 % v letu 2009. 2 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 3 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5 V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 6 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 4,1 %, 4,4 %, 4,8 % in 5,0 % za posamezna leta v obdobju 2005–2008. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |5. SklepiMožni so naslednji sklepi:-  Najnovejši ciljni primanjkljaj za leto 2007 (1,4 % BDP, brez stroškov pokojninske reforme), določen v dopolnitvi konvergenčnega programa iz novembra 2006, je malce manjši kot primanjkljaj, ki ga je julija 2004 določil Svet (1,5 % BDP), saj so bili proračunski rezultati v letih 2004–2006 veliko boljši od pričakovanih. Ciljni primanjkljaj odraža predpostavko o rasti, ki se v grobem sklada s tisto iz julija 2004. Ni razloga, da bi se rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja podaljšal preko leta 2007.-  Pomladi 2007 se bo prehodno obdobje za izvajanje odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi pokojninskih sistemov izteklo, naložbeni pokojninski sistemi z vnaprej določenimi prispevki v sklad pa se bodo razvrščali izven javnofinančnega sektorja. Zaradi tega bo treba primanjkljaje Poljske po letu 1999 popraviti navzgor, in sicer v višini stroškov pokojninske reforme. Za leto 2007 ciljni primanjkljaj v višini 1,4 % BDP (brez stroškov pokojninske reforme) ustreza okrog 3,4 % BDP (vključno s stroški pokojninske reforme).-  V skladu z napovedjo služb Komisije iz jeseni 2006 naj bi javnofinančni primanjkljaj dosegel 4 % BDP (vključno s stroški pokojninske reforme). Vendar bo glede na novejše podatke, ki so postali dostopni po preteku obdobja iz napovedi, zlasti v zvezi s trdnostjo gospodarstva v letu 2006 in dejanskim primanjkljajem za leto 2006, ki je manjši od pričakovanega (zdaj je ocenjen na 1,9 % BDP), napovedani primanjkljaj za leto 2007 nižji, okrog 3,7 % BDP (vključno s stroški pokojninske reforme). Razliko glede na najnovejši ciljni primanjkljaj gre pripisati rasti BDP, ki je večja od pričakovane, in delovanju avtomatskih stabilizatorjev, tj. večjih davčnih prihodkov (zlasti iz naslova davka na dodano vrednost) in dividend, pa tudi nižjih socialnih izdatkov (zaradi nižje nezaposlenosti). Glede na podatke, ki so zdaj na voljo, bi bila strukturna prilagoditev v višini 0,5 % BDP v letu 2007 dovolj, da se doseže najnovejša uradna ciljna vrednost v višini 3,4 % BDP.-  Dopolnitev konvergenčnega programa iz novembra 2006 potrjuje, da poljski organi do leta 2007 predvidevajo zmanjšanje čezmernega primanjkljaja. Ob ciljnem primanjkljaju za leto 2007, ki znaša vključno s stroški pokojninske reforme 3,4 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo, program predvideva, da bo Poljska lahko izkoristila določbo iz Pakta stabilnosti in rasti, ki dopušča, da se stroški pokojninske reforme pri morebitni razveljavitvi odločitve o obstoju čezmernega primanjkljaja upoštevajo na degresivni osnovi (60 % v letu 2007 ali 1,2 % BDP). Glede na to, da se je primanjkljaj v obdobju 2004–2006 znatno in stalno zmanjševal, bo sposobnost Poljske, da izkoristi to določbo, odvisna od dejanskega primanjkljaja v letu 2007 in njegovega odstopanja od referenčne vrednosti 3 % BDP.Dopolnitev konvergenčnega programa iz novembra 2006 predvideva nadaljnje zmanjšanje primanjkljaja na 2,9 % BDP v letu 2009 (vključno s stroški pokojninske reforme). Proračunski rezultati so lahko slabši od tistih, ki so načrtovani v programu, saj so predvidevanja o rasti za obdobje 2008–2009 preveč optimistična, poleg tega pa niso določeni ukrepi v podporo prilagoditvi. S temi tveganji se je treba spopasti, da bo mogoče zagotoviti trajno zmanjšanje čezmernega primanjkljaja.PriporočiloPRIPOROČILO SVETA POLJSKIza odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljajaUporaba člena 104(7) PogodbeSVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 104(7) Pogodbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,ob upoštevanju naslednjega:1.  Člen 104 Pogodbe določa, da se morajo države članice izogibati čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju.2.  Pakt stabilnosti in rasti temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki prispeva k ustvarjanju delovnih mest.3.  Svet je 5. julija 2004 v skladu s členom 104(6) odločil, da ima Poljska čezmeren primanjkljaj[11].4.  Po tem, ko je odločil, da ima Poljska čezmeren primanjkljaj, je Svet 5. julija 2004 v skladu s členom 104(7) Pogodbe in členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem[12] priporočil, da poljski organi sprejmejo srednjeročne ukrepe, da bodo do leta 2007 na verodostojen in trajnosten način zmanjšali primanjkljaj pod 3 % BDP, v skladu s potjo za zmanjšanje primanjkljaja, kakor je navedeno v mnenju Sveta z istega dne o konvergenčnem programu, predloženem v maju 2004[13].5.  Priporočilo Sveta na podlagi člena 104(7) se sklicuje na številke, ki ne upoštevajo tega, da se zaradi odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o tem, da se pokojninske sheme z vnaprej določenimi prispevki razvrščajo izven javnofinančnega sektorja, primanjkljaj povečuje. Vendar priporočilo na podlagi člena 104(7) ter mnenje Sveta glede konvergenčnega programa iz maja 2004 in njegovih poznejših dopolnitev (iz novembra 2004 in januarja 2006) izrecno upošteva tveganja za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, ki izhajajo iz izvajanja te odločitve Eurostata, ki se mora na podlagi odločitve Eurostata iz septembra 2004 izvajati od 1. aprila 2007 (rok za prvo obvestilo o dejanskem dolgu in primanjkljaju za leto 2006 in predhodna leta). V času priporočila Sveta na podlagi člena 104(7) je bil vpliv, ki ga ima izvajanje odločitve Eurostata na večanje primanjkljaja (tj. letni stroški poljske pokojninske reforme iz leta 1999), ocenjen na okrog 1,5 % BDP.6.  Svet je 28. novembra 2006 v skladu s členom 104(8) odločil, da so se ukrepi, ki jih je sprejela Poljska kot odgovor na priporočilo Sveta z dne 5. julija 2004 na podlagi člena 104(7), izkazali za nezadostne za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2007[14]. Odločitev je temeljila na (i) popravku ciljnega primanjkljaja za leto 2007 v proračunu za leto 2007 navzgor v primerjavi s priporočilom (kljub proračunskim rezultatom, ki so bili v obdobju 2004–2006 veliko boljši od pričakovanih); (ii) tveganjih, da bo primanjkljaj leta 2007 večji od načrtovanega, opredeljenih v napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in (iii) izvajanju navedene odločitve Eurostata od pomladi 2007 dalje, zaradi česar naj bi se primanjkljaj v letu 2007 povečal za okrog 2 % BDP.7.  Poljska je država članica, za katero se trenutno uporablja odstopanje v smislu člena 122(1) Pogodbe, kar pomeni, da se mora izogibati čezmernemu primanjkljaju, vendar se člen 104(9) in 104(11) Pogodbe zanjo ne uporablja. Nadaljnja priporočila se lahko na Poljsko naslovijo samo na podlagi člena 104(7).8.  V skladu s členom 3(4) Uredbe (ES) št. 1467/97 se v priporočilu, pripravljenem v skladu s členom 104(7) določi, da mora zadevna država članica najkasneje v šestih mesecih sprejeti učinkovite ukrepe in da je treba primanjkljaj zmanjšati v letu, ki sledi letu, ko je bil primanjkljaj ugotovljen, razen v posebnih okoliščinah. Člen 3(4) določa tudi, da Svet v priporočilu državi članici za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja zahteva, da država članica doseže minimalno letno izboljšanje strukturnega salda v višini vsaj 0,5 % BDP.9.  Ko je Svet Poljski izdal priporočilo v skladu s členom 104(7), je veljalo, da obstajajo posebne okoliščine; velikost primanjkljaja in tekoči strukturni premik v gospodarstvu, kar je dopuščalo korekcijo v srednjeročnem okviru, tj. do leta 2007. Ker je bil dejanski primanjkljaj v obdobju 2004–2006 precej pod ciljnimi vrednostmi, na katerih temelji priporočilo Sveta na podlagi člena 104(7), gospodarska rast, napovedana za leto 2007, pa je na splošno potrjena, ni razloga za podaljšanje roka za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja.10.  Tako kot prejšnji programi tudi dopolnitev konvergenčnega programa iz novembra 2006, ki zajema obdobje 2006–2009, predvideva zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2007. Na podlagi rezultatov v letu 2006, ki so bili boljši od pričakovanih v programu (1,9 % BDP), je ciljni primanjkljaj za leto 2007 določen v višini 1,4 % BDP. Pozneje se načrtuje zmanjšanje primanjkljaja na 1 % BDP v letu 2008 in na 0,6 % v letu 2009. Te ciljne vrednosti ne vključujejo učinka zgoraj omenjene odločitve Eurostata na primanjkljaj. Ob upoštevanju tega učinka so ciljni primanjkljaji naslednji: 3,9 % za leto 2006, 3,4 % za leto 2007, 3,1 % za leto 2008 in 2,9 % za leto 2009. V strukturnem smislu (tj. glede na ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) se za obdobje 2007–2009 načrtuje zmanjšanje primanjkljaja za okrog 0,5 % BDP letno.11.  Primanjkljaj v letu 2007 v višini 3,4 % BDP bi presegel referenčno vrednost 3 % BDP. Program predvideva, da lahko Komisija in Svet v skladu s členom 2(7) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 za namene razveljavitve odločitve o obstoju čezmernega primanjkljaja v skladu s členom 104(12) v letu 2007 upoštevata stroške pokojninske reforme iz leta 1999 za proračun na linearno degresivni osnovi v višini 60 % ali okrog 1,2 % BDP. Poljska lahko izkoristi to določbo le, če se je primanjkljaj znatno in stalno zmanjševal in je dosegel raven blizu referenčne vrednosti. Ker se je primanjkljaj v obdobju 2004–2006 znatno in stalno zmanjševal, bo rezultat za leto 2007 odločilnega pomena pri odločitvi o tem, ali se ta določba lahko uporablja za Poljsko.12.  Iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 je razvidno, da je ciljni primanjkljaj za leto 2007 povezan z nekaterimi tveganji. Glede na nove podatke, ki so postali dostopni po pripravi jesenske napovedi, zlasti dejanski primanjkljaj v letu 2006, ki je nižji od pričakovanega (zdaj ocenjen na 1,9 % BDP), bo primanjkljaj leta 2007 verjetno okrog 3,7 % BDP (vključno s stroški pokojninske reforme), tj. nekoliko nižji od tistega, ki ga napoveduje jesenska napoved (okrog 4 % BDP), vendar višji od najnovejše uradne ciljne vrednosti (3,4 % BDP).13.  Svet je v svojem mnenju o dopolnitvi konvergenčnega programa iz novembra 2006 z dne [ 27. februarja 2007 ] preučil srednjeročne proračunske načrte poljskih organov. Splošni sklep je, da program predvideva zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2007, vendar se dosedanji ukrepi ne zdijo ustrezni, načrtovani ukrepi pa se ne zdijo dovolj za doseganje tega cilja. Program v naslednjih letih sicer predvideva ustrezen napredek k doseganju srednjeročnega cilja na podlagi dobrih možnosti za rast, vendar obstaja za doseganje proračunskih ciljev in trajnost prilagoditve znatno tveganje. Tveganja za proračunske cilje so zlasti posledica (i) preveč optimističnega makroekonomskega scenarija za obdobje 2008–2009, (ii) občutnih negotovosti glede učinkovitega izvajanja načrtovanih reform in (iii) pomanjkanja podatkov o ukrepih v podporo načrtovani omejitvi odhodkov, ki so očitno na zgodnji stopnji zasnove.14.  Ukrepi za proračunsko konsolidacijo bi morali na splošno zagotoviti trajno izboljšanje javnofinančnega salda, hkrati pa bi morali bili usmerjeni k povečevanju kakovosti javnih financ in krepitvi možnosti za gospodarsko rast.PRIPOROČA:15.  poljski organi morajo najpozneje do leta 2007 odpraviti sedanji čezmerni primanjkljaj;16.  poljski organi morajo na verodostojen in trajnosten način zmanjšati javnofinančni primanjkljaj in v ta namen med leti 2006 in 2007 zagotoviti izboljšanje strukturnega salda za 0,5 odstotne točke BDP.Svet kot rok za sprejetje učinkovitih ukrepov v ta namen s strani poljskih organov določa [27. avgust 2007].Poleg tega Svet Poljsko poziva, da zagotovi, da se bo po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja vzdrževala proračunska konsolidacija k srednjeročnemu cilju strukturnega primanjkljaja v višini 1 % BDP.To priporočilo je naslovljeno na Republiko Poljsko.V Bruslju, [27. februar 2007].Za SvetPredsednik[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 6. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1056/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 5).[2] European Economy, št. 2/2004. Gospodarska napoved služb Komisije iz pomladi 2004 je upoštevala podatke, ki jih je Poljska posredovala marca 2004 in jih je objavil Eurostat (sporočilo za javnost Eurostata št. 38/2004 z dne 16.3.2004).[3] Medtem se je podatek glede primanjkljaja za leto 2003 korigiral v skladu z običajnimi postopki, tako da znaša 4,7 % BDP.[4] UL L 320, 24.12.2004, str. 15.[5] UL L 62, 9.3.2005, str. 18.[6] Glej: http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11220.en04.pdf.[7] Glej sporočilo za javnost Eurostata št. 30/2004 z dne 2. marca 2004 in poglavje I.1.3 – Razvrstitev pokojninskih shem, financiranih s skladi, in vpliv priročnika Eurostata o javnofinančnem primanjkljaju in dolgu na državne finance, ki je na voljo na naslovu: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-BE-04-002/EN/KS-BE-04-002-EN.PDF.[8] Glej sporočilo za javnost Eurostata št. 117/2004 z dne 23. septembra 2004.[9] UL L 414, 30.12.2006, str. 81.[10] Mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o Posebnostih izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernicah za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin. Glej odstavek 5 oddelka I B kodeksa ravnanja.[11] UL L 62, 9.3.2005, str. 18.[12] UL L 209, 2.8.1997, str. 6. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1056/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 5).[13] UL L 320, 24.12.2004, str. 15.[14] UL L 414, 30.12.2006, str. 81.


Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0227

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Cipra, 2005-2009  /* SEK/2006/0227 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 22.2.2006SEK(2006) 227 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Cipra, 2005–2009(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMOzadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Cipra je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 5. julija 2004 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje proizvodnih potencialov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev konvergenčnega programa Cipra in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.Ocena1.  Ciper je zaradi želje organov, da v program vključijo proračunske ukrepe, napovedane v drugem tednu decembra, drugo dopolnitev konvergenčnega programa, ki obravnava obdobje od 2005 do 2009, predložil 14. decembra 2005, pozneje od roka, določenega v novem kodeksu ravnanja[3], tj. 1. december. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v kodeksu ravnanja[4].2.  Svet je 5. julija 2004 sklenil, da na Cipru obstaja čezmerni primanjkljaj. V skladu s priporočilom Sveta iz člena 104(7), ki je bilo predloženo na isti datum, je bilo treba čezmerni primanjkljaj odpraviti do leta 2005. Svet je v svojem mnenju z dne 8. marca 2005 o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa Cipra, ki obravnava obdobje 2004–2008, Ciper pozval, naj temeljito izvaja predvidene ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2005, naj zagotovi, da se bo do takrat začel zmanjševati delež dolga, ter izvaja reforme pokojninskega in zdravstvenega sistema.3.  Ob krepki rasti produktivnosti in zaposlovanja je bila realna rast BDP na Cipru (3,5 %) v zadnjem desetletju med najvišjimi v EU. Zaradi zmanjšanja konkurenčnosti in povečane konkurence v nekaterih glavnih ciprskih izvoznih sektorjih se je neto zadolževanje v razmerju do ostalega sveta (zunanji primanjkljaj) povečalo (4,75 % BDP leta 2004). To je bilo v veliki meri enakovredno potrebam najemanja posojil javnega sektorja, ki je leta 2004 zabeležil primanjkljaj nad 4 % BDP. Inflacija po HICP je skoraj celo desetletje ostala pod 3 %.4.  Dopolnitev skladno s pričakovano krepitvijo končnega domačega povpraševanja in pozitivnega prispevka zunanjega sektorja predvideva, da bo realna rast BDP v obdobju 2006–2009 znašala malo nad 4 %. To je izvedljivo do leta 2007, vendar nekoliko optimistično za leti 2008 in 2009. Posledično bi lahko bili konjunkturni pogoji, izmerjeni na osnovi proizvodne vrzeli, ugodnejši od napovedanih v projekcijah programa. Predvideva se, da se bo zunanji primanjkljaj stalno zmanjševal, in sicer s 5⅓ % BDP v letu 2006 na 2,75 % BDP v letu 2009.5.  Po predvidevanjih se bo letna inflacija po HICP, ki je kljub višjim cenam energije in nepredelanih živil leta 2005 ostala na vrednosti okoli 2 %, v celotnem programskem obdobju le malo spreminjala. Ta projekcija se zdi realistična. Menjalni tečaj med ciprskim funtom in eurom je od vstopa v MDT II 2. maja 2005 ostal blizu osrednjega tečaja. Donosi državnih obveznic so se leta 2005 zmanjšali in na začetku leta 2006 padli pod 4 %. Razlika v donosih do euro območja se je zmanjšala na manj kot 100 baznih točk. Ciper namerava 1. januarja 2008 postati član euroobmočja.6.  Sedanja dopolnitev ocenjuje, da bo rezultat primanjkljaja za leto 2005 znašal 2,5 % BDP v primerjavi z 2,75 % BDP iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 in z malo manj kot 3 % iz prejšnje dopolnitve. Razlika glede na prejšnjo dopolnitev v glavnem odraža stanje odhodkov za obresti, ki je bilo za 0,5 % BDP boljše od pričakovanega.7.  Ob predpostavki, da se bo v letu 2005 primanjkljaj zmanjšal pod 3 % BDP, je v dopolnitvi do leta 2009 predvidena dodatna konsolidacija javnih financ, če bi se primanjkljaj približal 0,5 % BDP, bruto javni dolg pa 53,5 % BDP. Predvideva se, da se bo primarni presežek, potem ko je v letu 2005 dosegel 0,75 % BDP, postopoma povečal na 1,75 % BDP v letu 2009. Zmanjšanje primanjkljaja odraža zmanjšanje deleža odhodkov za okoli 4 % BDP, ki ga znižanje deleža prihodkov (za 2 %) ne odtehta povsem. Prilagoditev temelji na strukturnem zmanjšanju trenutnih primarnih odhodkov, prihrankih pri odhodkih za obresti in kombinaciji strukturnih in enkratnih ukrepov na strani prihodkov. Postopnejša prilagoditev v obdobju 2006–2008 od napovedane v prejšnjem programu odraža nekoliko nižjo rast BDP.8.  V skladu z izračuni služb Komisije na podlagi programa z uporabo skupno dogovorjene metodologije naj bi se strukturni primanjkljaj (tj. ciklično prilagojeni javnofinančni primanjkljaj brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) izboljšal z okoli 3 % BDP v letu 2005 na okoli 0,5 % v letu 2009, tj.povprečno za več kot 0,5 odstotne točke BDP letno, pri čemer se proizvodna vrzel postopoma krči. Posledica napovedanega poslabšanja neto položaja Cipra v primerjavi s proračunom EU, ker se v letu 2006 zaključi z izplačili začasnih donacij za izravnavo izgub, povezanih s pristopom k EU, je dejstvo, da se strukturni saldo v letu 2007 naj ne bi izboljšal. Dopolnitev kot srednjeročni cilj jasno opredeljuje strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP in ga namerava doseči v letu 2009. Ker ta srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini blizu 2 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa je na ustrezni ravni, ker je v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.9.  Tveganja za proračunske projekcije v programu so na splošno videti uravnotežena. Glede na prevladujočo usmeritev Cipra v turizem so tveganja za makroekonomski scenarij v glavnem povezana z geopolitičnim razvojem v regiji. Poleg tega so makroekonomska predvidevanja v letih 2008 in 2009 nekoliko optimistična in projekcije glede davkov se zdijo nekoliko ugodne. Vendar je ciprska vlada do sedaj presegla zastavljene proračunske cilje in dopolnitev potrjuje svojo zavezo za sprejetje dodatnih ukrepov, če bodo potrebni za dosego predvidene prilagoditve.10.  Zdi se, da je ob upoštevanju predvidenega rezultata za leto 2005 in tveganj, povezanih s saldi glede proračunskih ciljev, proračunska naravnanost v programu skladna z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2005, kar je v skladu s priporočilom Sveta na podlagi člena 104(7). Prav tako se zdi, da od leta 2008 zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se ob običajnih makroekonomskih nihanjih prepreči prekoračitev referenčne vrednosti primanjkljaja v višini 3 % BDP in se zagotovi, da se v letu 2009 skoraj v celoti izpolni srednjeročni cilj programa (-0,5 % BDP). Ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa je na splošno skladen s Paktom stabilnosti in rasti.11.  Ocenjuje se, da je javni dolg v letu 2005 dosegel 70,5 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo, ki znaša 60 % BDP. Dopolnitev predvideva stalno zmanjševanje deleža dolga, ki naj bi zaradi povečanja primarnih saldov, visoke nominalne rasti BDP in od leta 2006 tudi zaradi usklajevanj stanj in tokov (opuščanje amortizacijskih skladov), ki zmanjšujejo dolg, v letu 2009 dosegel 53,5 %. Tveganja za ta razvoj se zdijo na splošno uravnotežena. Zdi se, da se delež dolga zmanjšuje v zadostni meri.12.  Videti je, da je Ciper na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljen visokemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Strogo izvajanje načrtovane konsolidacije javnih financ bo srednjeročno zmanjšalo tveganja za dolgoročno vzdržnost in, kakor je navedeno v programu, potrebni bodo tudi bistveni ukrepi na področju pokojninskih in zdravstvenih reform, da bi omejili predvideno veliko povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, do leta 2050 ter zmanjšali tveganje za dolgoročno vzdržnost.13.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Ciper je na pravi poti zlasti pri zmanjšanju svojega čezmernega primanjkljaja do roka, ki ga je postavil Svet, in izvaja vse potrebno za doseganje svojega srednjeročnega cilja, pri čemer delež dolga od leta 2005 upada. Program predvideva tudi zmanjševanje zunanjega neravnovesja.14.  V nacionalnem programu reform Cipra, predloženem 11. novembra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) spodbujanje R&R in inovacij ter pospeševanje razširjanja IKT; (ii) posodabljanje osnovne infrastrukture; (iii) krepitev razvoja človeškega kapitala in (iv) socialne kohezije. V proračunskih projekcijah dopolnitve konvergenčnega programa so vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform. Predvideni ukrepi na področju javnih financ so v skladu s prednostnimi nalogami, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Dopolnitev zlasti navaja ukrepe spremljanja in boljšega nadzora javne porabe.Glede na zgoraj navedeno oceno je strukturna prilagoditev, načrtovana v programskem obdobju po zmanjšanju primanjkljaja pod 3 % BDP v letu 2005, dobrodošla. Kar zadeva priporočila Sveta v skladu s členom 104(7) z dne 5. julija 2004 bi bilo za Ciper primerno, da bi:(i) v skladu z dopolnitvijo konvergenčnega programa z ukrepi trajne narave zagotovil, da se po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja nadaljuje konsolidacija proračuna glede na srednjeročni cilj programa.(ii) nadzoroval javne pokojninske odhodke in izvajal nadaljnje reforme na področju pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva, da bi izboljšal dolgoročno vzdržnost javnih financ.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Cipra, 2005–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:15.  Svet je 14. marca 2006 proučil dopolnitev konvergenčnega programa Cipra, ki obravnava obdobje od 2005 do 2009.16.  Ob krepki rasti produktivnosti in zaposlovanja je bila realna rast BDP na Cipru (3,5 %) v zadnjem desetletju med najvišjimi v EU. Zaradi zmanjšanja konkurenčnosti in povečane konkurence v nekaterih glavnih ciprskih izvoznih sektorjih se je neto zadolževanje v razmerju do ostalega sveta (zunanji primanjkljaj) povečalo (4,8 % BDP leta 2004). To je bilo v veliki meri enakovredno potrebam najemanja posojil javnega sektorja, ki je leta 2004 zabeležil primanjkljaj v višini 4,1 % BDP. Inflacija po HICP je skoraj celo desetletje ostala pod 3 %.17.  Svet je 5. julija 2004 sklenil, da na Cipru obstaja čezmerni primanjkljaj. V skladu s priporočilom Sveta iz člena 104(7), ki je bilo predloženo na isti datum, je bilo treba čezmerni primanjkljaj odpraviti do leta 2005. Svet je v svojem mnenju z dne 8. marca 2005 o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa Cipra, ki obravnava obdobje 2004–2008, Ciper pozval, naj temeljito izvaja predvidene ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2005, naj zagotovi, da se bo do takrat začel zmanjševati delež dolga, ter izvaja reforme pokojninskega in zdravstvenega sistema.18.  Sedanja dopolnitev ocenjuje, da bo rezultat primanjkljaja za leto 2005 znašal 2,5 % BDP v primerjavi z 2,75 % BDP iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 in z malo manj kot 3 % iz prejšnje dopolnitve. Razlika glede na prejšnjo dopolnitev v glavnem odraža stanje odhodkov za obresti, ki je bilo za 0,5 % BDP boljše od pričakovanega.19.  Novi program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[6]. Zaradi želje organov, da v dopolnitev vključijo proračunske ukrepe, napovedane v drugem tednu decembra, je bila dopolnitev predložena 2 tedna po roku, ki je v kodeksu ravnanja določen na dan 1. decembra.20.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da bo realna rast BDP v obdobju 2005–2009 znašala le nekoliko nad 4 %. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov se zdi, da ta scenarij do leta 2007 temelji na izvedljivih predpostavkah o rasti in na nekoliko optimističnih za leti 2008 in 2009. Posledično bi lahko bili konjunkturni pogoji, izmerjeni na osnovi proizvodne vrzeli, ugodnejši od napovedanih v projekcijah programa. V programu so videti realistične tudi projekcije glede inflacije.21.  Ob predpostavki, da se bo v letu 2005 primanjkljaj zmanjšal pod 3 % BDP, je v dopolnitvi do leta 2009 predvidena dodatna konsolidacija javnih financ, če bi se primanjkljaj približal 0,5 % BDP. Predvideva se, da se bo primarni presežek, potem ko je v letu 2005 dosegel 0,75 % BDP, postopoma povečal na 1,75 % BDP v letu 2009. Zmanjšanje primanjkljaja odraža zmanjšanje deleža odhodkov za okoli 4 % BDP, ki ga znižanje deleža prihodkov (za 2 %) ne odtehta povsem. Prilagoditev temelji na strukturnem zmanjšanju trenutnih primarnih odhodkov, prihrankih pri odhodkih za obresti in kombinaciji strukturnih in enkratnih ukrepov na strani prihodkov. Postopnejša prilagoditev v obdobju 2006–2008 od napovedane v prejšnjem programu odraža nekoliko nižjo rast BDP.22.  Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, povprečno izboljšal za nekoliko več kot 0,5 % BDP letno, in sicer s primanjkljaja v višini okoli 3 % BDP leta 2005 na okoli 0,5 % leta 2009. Posledica napovedanega poslabšanja neto položaja Cipra v primerjavi s proračunom EU, ker se v letu 2006 zaključi z izplačili začasnih donacij za izravnavo izgub, povezanih s pristopom k EU, je dejstvo, da se strukturni saldo v letu 2007 naj ne bi izboljšal. Program kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določa strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP in namerava doseči ta položaj do leta 2009. Ker ta srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini blizu 2 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa je na ustrezni ravni, ker je v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.23.  Tveganja za proračunske projekcije v programu so na splošno videti uravnotežena. Glede na prevladujočo usmeritev Cipra v turizem so tveganja za makroekonomski scenarij v glavnem povezana z geopolitičnim razvojem v regiji. Poleg tega so makroekonomska predvidevanja v letih 2008 in 2009 nekoliko optimistična in projekcije glede davkov se zdijo nekoliko ugodne. Vendar je ciprska vlada do sedaj presegla zastavljene proračunske cilje in dopolnitev potrjuje svojo zavezo za sprejetje dodatnih ukrepov, če bodo potrebni za dosego predvidene prilagoditve.24.  Zdi se, da je na podlagi predvidenega rezultata za leto 2005 in ob upoštevanju tveganj, povezanih s saldi glede proračunskih ciljev, proračunska naravnanost v programu skladna z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2005, kar je v skladu s priporočilom Sveta. Prav tako zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se od leta 2008 prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih. Poleg tega se zdi ta naravnanost zadostna za zagotovitev, da bo srednjeročni cilj programa leta 2009 skoraj izpolnjen, kakor je načrtovano v programu. Ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa v letih po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja je na splošno skladen s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora za države članice euroobmočja in MDT II merilo za letno izboljšanje strukturnega salda znašati 0,5 % BDP ter da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in bi lahko bila nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer.25.  Ocenjuje se, da je delež dolga v letu 2005 dosegel 70,5 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga zmanjšal na 53,5 % v letu 2009. Tveganja za predvideni razvoj deleža dolga se na splošno zdijo uravnotežena. Glede na to oceno tveganja se zdi, da se delež dolga dovolj hitro približuje referenčni vrednosti.26.  Videti je, da je Ciper na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljen visokemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Strogo izvajanje načrtovane konsolidacije javnih financ bo srednjeročno zmanjšalo tveganja za dolgoročno vzdržnost in, kakor je navedeno v programu, potrebni bodo tudi bistveni ukrepi na področju pokojninskih in zdravstvenih reform, da bi omejili predvideno veliko povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, do leta 2050 ter zmanjšali tveganje za dolgoročno vzdržnost.27.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Ciper je na pravi poti zlasti pri zmanjšanju svojega čezmernega primanjkljaja do roka, ki ga je postavil Svet, in izvaja vse potrebno za doseganje svojega srednjeročnega cilja, pri čemer delež dolga od leta 2005 upada.28.  V nacionalnem programu reform Cipra, predloženem 11. novembra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) spodbujanje R&R in inovacij ter pospeševanje razširjanja IKT; (ii) posodabljanje osnovne infrastrukture; (iii) krepitev razvoja človeškega kapitala in (iv) socialne kohezije. V proračunskih projekcijah dopolnitve konvergenčnega programa so vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform. Predvideni ukrepi na področju javnih financ so v skladu s prednostnimi nalogami, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Dopolnitev zlasti navaja ukrepe spremljanja in boljšega nadzora javne porabe.Svet glede na zgoraj navedeno oceno pozdravlja strukturno prilagoditev, načrtovano v programskem obdobju po zmanjšanju primanjkljaja pod 3 % BDP v letu 2005. Kar zadeva priporočila na podlagi člena 104(7), Svet Ciper poziva:-  (i) naj v skladu z dopolnitvijo konvergenčnega programa z ukrepi trajne narave zagotovi, da se po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja nadaljuje konsolidacija proračuna glede na srednjeročni cilj programa.-  (ii) naj nadzoruje javne pokojninske odhodke in izvaja nadaljnje reforme na področju pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva, da bi izboljšal dolgoročno vzdržnost javnih financ.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | KP december 2005 | 3,8 | 4,1 | 4,2 | 4,2 | 4,2 | 4,3 |COM nov. 2005 | 3,8 | 3,9 | 4,0 | 4,2 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2004 | 3,6 | 4,0 | 4,4 | 4,5 | 4,5 | ni podatkov |Inflacija po HICP (v %) | KP december 2005 | 1,9 | 2,1 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | 2,0 |COM nov. 2005 | 1,9 | 2,3 | 2,1 | 2,1 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2004 | 2,1 | 2,6 | 2,2 | 2,1 | 2,0 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP december 20051 | -1,3 | -0,8 | -0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,1 |COM nov. 20055 | -1,1 | -0,7 | -0,2 | 0,4 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 20041 | -1,5 | -1,1 | -0,6 | 0,0 | +0,5 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP december 2005 | -4,1 | -2,5 | -1,9 | -1,8 | -1,2 | -0,6 |COM nov. 2005 | -4,1 | -2,8 | -2,86 | -2,46 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2004 | -4,8 | -2,9 | -1,7 | -1,5 | -0,9 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | KP december 2005 | -0,9 | 0,7 | 1,2 | 1,2 | 1,4 | 1,7 |COM nov. 2005 | -0,9 | 0,5 | 0,3 | 0,7 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2004 | -1,3 | 0,7 | 1,8 | 2,0 | 2,5 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP december 20051 | -3,6 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -1,2 | -0,6 |COM nov. 2005 | -3,9 | -2,5 | -2,7 | -2,6 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2004 | -4,3 | -2,7 | -1,7 | -1,5 | -0.9 | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | KP december 20053 | -4,6 | -3,1 | -2,1 | -2,1 | -1,5 | -0,6 |COM nov. 20054 | -4,9 | -3,1 | -2,7 | -2,6 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2004 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP december 2005 | 71,3 | 70,5 | 67,0 | 64,0 | 56,9 | 53,5 |COM nov. 2005 | 72,0 | 70,4 | 69,1 | 67,4 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2004 | 74,9 | 71,9 | 69,2 | 65,7 | 58,1 | ni podatkov |Opombe: 1Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (enkratni ukrepi v višini 1,0 % BDP v letu 2004, 0,9 % BDP v letu 2005 in 0,3 % BDP v letih 2006–2008). 4Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (1,0 % BDP v letu 2004 ter 0,6 % BDP v letu 2005). 5Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 4,0 %, 3,5 %, 3,5 % oziroma 3,5 % za posamezna leta v obdobju 2004–2007. 6Projekcija primanjkljaja za leto 2006 je bila pripravljena ob predpostavki nespremenjenih politik, ker predlog proračuna za leto 2006 do roka predložitve napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 ni bil na voljo, kar delno pojasnjuje tudi višjo projekcijo primanjkljaja za leto 2007. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2. 8. 1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005(UL L št. 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, se nahajajo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki jih je 11. oktobra potrdil Ekonomsko-finančni svet..[3] Mnenje Ekonomsko-finančnega odbora „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.[4] V programu so predloženi vsi obvezni podatki in večina neobveznih podatkov, ki jih predpisujekodeks ravnanja.[5] UL L 209, 2. 8. 1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005(UL L št. 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] V programu so predloženi vsi obvezni podatki in večina neobveznih podatkov, ki jih predpisuje kodeks ravnanja. Manjkajo neobvezni podatki o razvoju trga dela (zlasti o zaposlovanju (opravljene ure) in produktivnosti dela (opravljene ure)) in o dejavnikih, ki vplivajo na potencialno rast BDP.


title: 2011/25/EU: Priporočilo Komisije z dne 14. januarja 2011 o določitvi smernic za ločevanje med posamičnimi krmili, krmnimi dodatki, biocidnimi pripravki in zdravili za uporabo v veterinarski medicini  Besedilo velja za EGP

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 11/75

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 14. januarja 2011
   o določitvi smernic za ločevanje med posamičnimi krmili, krmnimi dodatki, biocidnimi pripravki in zdravili za uporabo v veterinarski medicini
   (Besedilo velja za EGP)
   (2011/25/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 767/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o dajanju krme v promet in njeni uporabi, spremembi Uredbe (ES) št. 1831/2003 Evropskega parlamenta in Sveta in razveljavitvi Direktive Sveta 79/373/EGS, Direktive Komisije 80/511/EGS, direktiv Sveta 82/471/EGS, 83/228/EGS, 93/74/EGS, 93/113/ES in 96/25/ES ter Odločbe Komisije 2004/217/ES (1) ter zlasti člena 7(1) Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Ločevanje med posamičnimi krmili, krmnimi dodatki in drugimi proizvodi, kot so veterinarska zdravila, vpliva na pogoje za njihovo dajanje na trg, odvisno od zadevne veljavne zakonodaje.

               (2)

               Nosilci dejavnosti poslovanja s krmo in pristojni nacionalni nadzorni organi se pogosto srečujejo z vprašanji v zvezi z razvrščanjem proizvodov, ki bi lahko ogrozili trženje krme v Evropski uniji.

               (3)

               Da bi se izognili neskladnosti pri obravnavi takih proizvodov, olajšali delo pristojnim nacionalnim organom in pomagali zainteresiranim gospodarskim subjektom, da delujejo v okviru, ki jim zagotavlja ustrezno raven pravne varnosti, je treba določiti nezavezujoče smernice za ločevanje med posamičnimi krmili, krmnimi dodatki in drugimi proizvodi.

               (4)

               Ukrepi, predvideni s tem priporočilom, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Za ločevanje med posamičnimi krmili, krmnimi dodatki in drugimi vrstami proizvodov je treba upoštevati smernice iz Priloge k temu priporočilu.

      V Bruslju, 14. januarja 2011

            Za Komisijo

            Predsednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  UL L 229, 1.9.2009, str. 1.

      PRILOGA

         SMERNICE ZA LOČEVANJE MED POSAMIČNIMI KRMILI, KRMNIMI DODATKI IN DRUGIMI PROIZVODI

      Namen teh smernic je pomagati pristojnim nacionalnim organom ter nosilcem dejavnosti poslovanja s krmo pri zagotavljanju izvajanja zadevne zakonodaje in njeni uporabi.
      Temeljijo na določbah zakonodajnega okvira, ki ureja različne vrste zadevnih proizvodov, s posebnim poudarkom na opredelitvah teh proizvodov iz zakonodajnega okvira, da se ugotovijo znaki za ločevanje med vrstami proizvodov.
      Merila, predlagana za ločevanje med različnimi vrstami proizvodov, se za vsak proizvod ne smejo uporabiti naknadno ampak hkrati, da se ustvari profil za vsak posamezni proizvod ob upoštevanju vseh njegovih lastnosti. Nobeno merilo se ne sme uporabiti izključno ali imeti prednosti pred drugim merilom.
      Podobnost z drugimi proizvodi se ne sme uporabiti kot diskriminatorno merilo, vendar lahko koristi pri pregledu že sprejete odločitve na podlagi uporabe že vzpostavljenih meril. Uporabi se lahko tudi za preverjanje doslednosti.
      1.   Zakonodaja o krmi

      1.1   Pravna besedila

      V zadevni zakonodaji so navedene naslednje opredelitve pojmov:

                  člen 3(4) Uredbe (ES) št. 178/2002 (1):
                  „krma“: vse snovi ali izdelki, vključno z aditivi, predelani, delno predelani ali nepredelani, ki se uporabljajo za krmljenje živali.
                  Na podlagi te široke opredelitve pojma krme uvodna izjava 3 Uredbe (ES) št. 767/2009 nadalje navaja: „Krma je lahko v obliki posamičnih krmil, krmnih mešanic, krmnih dodatkov, premiksov ali medicirane krme.“

                  člen 3(2) Uredbe (ES) št. 767/2009:
                  „posamična krmila“: sveži ali konzervirani proizvodi rastlinskega ali živalskega izvora v naravnem stanju, namenjeni predvsem za zadostitev živalskih prehranskih potreb, in proizvodi, ki so pridobljeni z industrijsko obdelavo, ter organske ali anorganske snovi s krmnimi dodatki ali brez njih za oralno krmljenje živali, bodisi kot takšne bodisi po obdelavi, ali za pripravo krmnih mešanic ali kot nosilna snov za premikse;
                  „nosilec“: snov, ki se uporablja za raztopitev, razredčitev, razpršitev ali drugo fizikalno spremembo krmnega dodatka, da olajša ravnanje z njim, njegovo dajanje ali uporabo brez spreminjanja njegove tehnološke funkcije in ki ne povzroča nobenih tehnoloških učinkov;
                  „krma za posebne prehranske namene“: krma, ki lahko zadosti posebne prehranske potrebe zaradi svoje posebne sestave ali metode proizvodnje, ki jo jasno loči od običajne krme. Krma za posebne prehranske namene ne vključuje medicirane krme, v smislu Direktive 90/167/EGS;
                  „oralno krmljenje živali“: vnos krmil v prebavni trakt živali prek ust, da se zadosti prehranskim potrebam živali in/ali ohrani produktivnost navadno zdravih živali;

                  člen 2(2)(a) Uredbe (ES) št. 1831/2003 (2):
                  „krmni dodatki“: snovi, mikroorganizmi ali pripravki, ki niso posamična krmila niti premiksi in se namenoma dodajajo krmi ali vodi, da bi izpolnili eno ali več funkcij, navedenih v členu 5(3) Uredbe:(a)ugodno vplivati na lastnosti krme;(b)ugodno vplivati na lastnosti živalskih proizvodov;(c)ugodno vplivati na barvo okrasnih ribic in ptic;(d)izpolnjevati prehranske potrebe živali;(e)ugodno vplivati na okoljske posledice reje živali;(f)ugodno vplivati na rejo, prirejo ali dobro počutje živali, zlasti z vplivom na želodčno-črevesno floro ali prebavljivost krme, ali(g)imeti kokcidiostatični ali histomonostatični učinek.

                  člen 2(2) Uredbe (ES) št. 1831/2003:
                  „pomožna tehnološka sredstva“: kakršne koli snovi, ki niso zaužite kot krma sama po sebi in se namenoma uporabljajo pri predelavi krme ali posamičnih krmil, da služijo tehnološkemu namenu med obdelavo ali predelavo, ki lahko povzroči nenamensko, vendar neizogibno prisotnost ostankov snovi ali njenih derivatov v končnem proizvodu, pod pogojem, da ti ostanki ne škodijo zdravju ljudi in živali ali okolju in da nimajo nobenih tehnoloških vplivov na končno krmo.
                  Poleg tega se uvodna izjava 11 Uredbe (ES) št. 767/2009 glasi: „[…]. Posamična krmila se uporabljajo primarno za zadostitev potreb živali, na primer po energiji, hranilih, mineralih ali prehranskih vlakninah. Običajno niso kemično natančno opredeljena, razen osnovnih hranil. Učinke, ki se lahko dokažejo z znanstvenimi ocenami in so rezervirani za krmne dodatke ali veterinarska zdravila, je treba izločiti iz objektivnih namenov uporabe posamičnih krmil. […].“

            1.2   Posledice za ločevanje med posamičnimi krmili in krmnimi dodatki

      1.2.1   Izpeljava iz pravnih besedil

      —   „krmni dodatki pomenijo snovi […], ki niso posamična krmila“: proizvod ne more biti hkrati posamično krmilo in krmni dodatek,
      —   „živalske prehranske potrebe“: izčrpnega seznama zadevnih elementov ni mogoče navesti, vendar se za najpomembnejše lahko štejejo naslednje lastnosti posamičnih krmil:
      —   „namenjeni predvsem za zadostitev živalskih prehranskih potreb“ in „se uporabljajo primarno za zadostitev potreb živali“: poleg običajne osnovne funkcije zagotavljanja hranil živalim imajo posamična krmila lahko druge namene, na primer če se uporabijo kot nosilne snovi ali če niso prebavljive v prebavnem traktu živali. To je v skladu s cilji „oralnega krmljenja“ („da se zadosti prehranskim potrebam živali in/ali ohrani produktivnost navadno zdravih živali“), kar ustreza osnovni predvideni uporabi v skladu z opredelitvijo pojma „krma“.
      1.2.2   Merila, ki jih je treba upoštevati hkrati pri ocenjevanju vsakega posameznega primera

      —   Metoda pridelave in predelave – kemijska definicija in stopnja standardizacije ali čiščenja: sveži ali konzervirani proizvodi rastlinskega ali živalskega izvora v naravnem stanju, proizvodi, ki so pridobljeni z enostavnimi postopki predelave, ter organske ali anorganske snovi se lahko štejejo za posamična krmila (na primer maščobne kisline ali kalcijev karbonat). Kemično natančno opredeljene snovi, ki so očiščene in dajejo določeno stopnjo standardizacije, ki jo zagotavlja proizvajalec, se lahko štejejo za krmne dodatke (npr. aromatično olje, posebej pridobljeno iz rastlinskega materiala). Kljub temu so nekatera posamična krmila kemično natančno opredeljene snovi in so standardizirana (npr. saharoza). Po drugi strani se za posamična krmila lahko štejejo naravni proizvodi iz celih rastlin in njihovih delov ali proizvodi iz njih, ki nastanejo z omejeno fizikalno predelavo, kot je trenje, drobljenje ali sušenje.
      —   Varnost in način uporabe: če je zaradi zdravja živali ali ljudi treba določiti najvišjo vsebnost proizvoda v dnevnem obroku, proizvodi izpolnjujejo pogoje za razvrstitev kot dodatek. Vendar veljajo najvišje stopnje vključitve tudi za nekatera posamična krmila. Status krmnega dodatka bi lahko omogočil izboljšan obseg uporabe za učinkovito upravljanje proizvoda z vidika stabilnosti, homogenosti in prevelikega odmerjanja. Krmni dodatki se običajno uporabljajo pri nizkih stopnjah vključenosti. Vendar se tudi številna posamična krmila, na primer mineralne soli, uporabljajo pri nizkih stopnjah vključenosti v obroku krmil.
      —   Funkcije: krmni dodatki so opredeljeni glede na svoje funkcije iz člena 5(3) Uredbe (ES) št. 1831/2003. Vendar te funkcije ne veljajo izključno za krmne dodatke. Tako lahko posamično krmilo opravlja tudi funkcijo dodatka (npr. kot sredstvo za zgoščevanje).
      2.   Biocidni pripravki

      2.1   Pravna besedila

      V zadevni zakonodaji so navedene naslednje opredelitve pojmov:

                  člen 2(1) Direktive 98/8/ES (3):
                  „biocidni pripravki“: aktivne snovi in pripravki, ki vsebujejo eno ali več aktivnih snovi, pripravljeni v obliki, v kakršni se dobavljajo uporabniku, in predvideni, da se z njimi uničuje, odvrača, naredi neškodljivo, prepreči delovanje ali kako drugače vpliva na škodljivi organizem na kemičen ali biološki način;
                  „aktivna snov“: snov ali mikroorganizem, tudi virus ali gliva, s splošnim ali posebnim delovanjem na škodljive organizme ali proti njim;
                  „škodljiv organizem“: vsak organizem, katerega prisotnost je nezaželena ali ki ima škodljiv učinek na človeka ali njegove dejavnosti ali na proizvode, ki jih uporablja ali proizvaja, ali pa na živali ali okolje.

                  točka 1(a) Priloge I k Uredbi (ES) št. 1831/2003:
                  „konzervansi“: so snovi ali, kadar se uporabljajo, mikroorganizmi, ki ščitijo krmo pred kvarjenjem, ki ga povzročajo mikroorganizmi in njihovi metaboliti.

                  člen 1(2) Direktive 98/8/ES določa:
                  „Ta direktiva se uporablja za biocidne pripravke, kot so opredeljeni v členu 2(1)(a), ne vključuje pa pripravkov, ki so opredeljeni v ali jih obsegajo naslednji instrumenti za potrebe teh direktiv:
                  […]

                              (o)

                              Direktiva Sveta 70/524/EGS z dne 23. novembra 1970 o dodatkih v krmi, Direktiva Sveta 82/471/EGS z dne 30. junija 1982 o posebnih proizvodih, ki se uporabljajo v prehrani živali, in Direktiva Sveta 77/101/EGS z dne 23. novembra 1976 o trženju posamičnih krmil,

                        […].“

                  Priloga V k Direktivi 98/8/ES vsebuje izčrpen seznam 23 vrst pripravkov z opisom posameznih vrst, vključno z naslednjimi vrstami izdelkov v zvezi s krmo:
                  3. vrsta izdelkov: veterinarsko higienski biocidni pripravki: Izdelki v tej skupini so biocidni pripravki, ki se uporabljajo za veterinarsko higienske namene, vključno s pripravki, ki se uporabljajo v območjih, kjer so živali nastanjene, kjer začasno bivajo ali na sredstvih za prevoz.
                  4. vrsta izdelkov: dezinfekcijska sredstva za območja s hrano in krmo: Pripravki, ki se uporabljajo za razkuževanje opreme, posod, posod za hrano, orodja, površin ali cevovodov, ki so povezani s proizvodnjo, prevozom, skladiščenjem ali uživanjem hrane, krme ali pijač (vključno s pitno vodo) za ljudi in živali.
                  5. vrsta izdelkov: sredstva za razkuževanje pitne vode: Pripravki, ki se uporabljajo za razkuževanje pitne vode (za ljudi in živali).
                  20. vrsta izdelkov: konzervansi za hrano ali krmo: Pripravki, ki se uporabljajo za konzerviranje hrane ali krme z nadzorom škodljivih organizmov.

            2.2   Posledice za ločevanje med krmo in biocidnimi pripravki

      V skladu s členom 1(2) Direktive 98/8/ES proizvodi, ki so opredeljeni v zakonodaji o krmi ali so njen predmet, vključno s pomožnimi tehnološkimi sredstvi, niso biocidni pripravki, ampak se štejejo za krmo (prednost zakonodaje o krmi pred zakonodajo o biocidnih pripravkih).
      Proizvodi, ki sodijo v 3. in 4. vrsto izdelkov iz Priloge V k Direktivi 98/8/ES, se ne štejejo za krmo.
      Vendar bi se nekateri proizvodi lahko uvrstili v 5. ali 20. vrsto izdelkov ter se tudi lahko šteli za krmo, običajno za krmne dodatke. Zaradi navedene prednosti zakonodaje o krmi pred zakonodajo o biocidnih pripravkih se taki proizvodi štejejo za krmo. Proizvodi, ki ohranjajo krmo in vodo za živali, niso biocidni pripravki. Če so taki proizvodi uvrščeni v 5. ali 20. vrsto izdelkov, njihova uporaba ni predvidena za živali.
      3.   Zdravila za uporabo v veterinarski medicini

      3.1   Pravna besedila

      V zadevni zakonodaji so navedene naslednje opredelitve pojmov:

                  člen 1 Direktive 2001/82/ES (4):
                  „zdravilo za uporabo v veterinarski medicini“:

                              (a)

                              vsaka snov ali kombinacija snovi, ki so predstavljene z lastnostmi za zdravljenje ali preprečevanje bolezni pri živalih, ali

                              (b)

                              vsaka snov ali kombinacija snovi, ki se uporablja za živali ali se daje z namenom, da bi se ponovno vzpostavile, izboljšale ali spremenile fiziološke funkcije pri živalih s pomočjo farmakološkega, imunološkega ali metaboličnega delovanja ali da bi se določila medicinska diagnoza.

                        „medicirana krma“: vsaka mešanica zdravila ali zdravil za uporabo v veterinarski medicini in krme ali krme, ki je pripravljena za prodajo in namenjena krmljenju živali brez nadaljnje predelave, zaradi kurativnih ali preventivnih lastnosti ali drugih lastnosti zdravil, zajetih v opredelitvi pojma „zdravilo za uporabo v veterinarski medicini“.

                  člen 2(2) Direktive 2001/82/ES določa:

                     „V primeru dvoma, kadar ob upoštevanju vseh značilnosti izdelek lahko sodi v definicijo ‚zdravila za uporabo v veterinarski medicini‘; in v okvir definicije izdelka iz druge zakonodaje Skupnosti, se uporabljajo določbe iz te direktive.“

                  člen 3(1) navedene direktive določa naslednje:

                     „Ta direktiva se ne uporablja za:

                                 (a)

                                 medicinirano krmo, opredeljeno z Direktivo Sveta 90/167/EGS z dne 26. marca 1990 o pogojih za pripravo, dajanje v promet in uporabo medicinirane krme v Skupnosti;
                                 […]

                                 (d)

                                 katere koli dodatke, vključene v Direktivo Sveta 70/524/EGS z dne 23. novembra 1970 o dodatkih v krmi, če so vključeni v živalsko krmo ter nadomestno krmo v skladu s to direktivo,
                                 […].“

                  člen 13(3) Uredbe (ES) št. 767/2009 se glasi:
                  „Označevanje ali predstavljanje posamičnih krmil in krmne mešanice ne sme obsegati trditev:

                              (a)

                              da preprečuje, zdravi ali ozdravi bolezen razen pri kokcidiostatikih in sredstvih proti histomoniazi, ki so dovoljeni v skladu z Uredbo (ES) št. 1831/2003, vendar se ta točka ne uporablja za trditve v zvezi s prehranskim neravnotežjem, če ni povezave z bolezenskimi znaki;
                              […].“

            3.2   Posledice za ločevanje med krmo in zdravili za uporabo v veterinarski medicini

                  —

                  Če je po upoštevanju vseh lastnosti nerazvrščenega proizvoda ugotovljeno, da je lahko zdravilo za uporabo v veterinarski medicini, se mora šteti za zdravilo za uporabo v veterinarski medicini (prednost zakonodaje o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini pred zakonodajo o krmi, razen pri krmnih dodatkih, za katere je bilo izdano dovoljenje),

                  —

                  medicirana krma ni zdravilo za uporabo v veterinarski medicini, ampak je v skladu z uvodno izjavo 3 Uredbe (ES) št. 767/2009 oblika krme, ki vsebuje medicirane premikse in jo mora predpisati veterinar,

                  —

                  ločnica med krmo in zdravili za uporabo v veterinarski medicini je določena na podlagi opredelitve pojma „posebne prehranske potrebe“ (glej točko 1.1). S krmo je mogoče zadovoljiti posebne prehranske potrebe, na primer „krepitev jetrne funkcije v primeru kroničnega obolenja jeter“, „zmanjšanje nastanka uratnih kamnov“ ter „zmanjšanje tveganja za ‚mlečno‘ mrzlico“.

         (1)  UL L 31, 1.2.2002, str. 1.

         (2)  UL L 268, 18.10.2003, str. 29.

         (3)  UL L 123, 24.4.1998, str. 1.

         (4)  UL L 311, 28.11.2001, str. 1.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2016 in mnenje Sveta o programu Irske stabilnosti za leto 2016

text:
               18.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/65

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2016
   v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2016 in mnenje Sveta o programu Irske stabilnosti za leto 2016
   (2016/C 299/16)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Irsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016 (3). Irska bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da ta priporočila v celoti in pravočasno izvede.

               (2)

               Poročilo o državi za Irsko za leto 2016 je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Irske pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 14. julija 2015, in doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Komisija je 8. marca 2016 predstavila rezultate poglobljenega pregleda. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Irskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Zlasti je bistvenega pomena odpraviti velike neto zunanje obveznosti ter javni in zasebni dolg, ki kljub izboljšanju še vedno predstavljajo ranljivosti.

               (3)

               Irska je 29. aprila 2016 predložila nacionalni program reform za leto 2016 in program stabilnosti za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Po zaključku postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Irsko veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodne določbe glede dolga. Vlada v svojem programu stabilnosti za leto 2016, ki temelji na predpostavki nespremenjene politike, načrtuje postopno izboljšanje nominalnega salda do presežka v višini 0,4 % BDP v letu 2018. Revidirani srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, naj bi bil po pričakovanjih dosežen v letu 2018. Vendar letna sprememba preračunanega (5) strukturnega salda v višini 0,1 % BDP v letu 2016 ne zagotavlja zadostnega napredka pri doseganju srednjeročnega proračunskega cilja. V skladu s programom stabilnosti se pričakuje, da se bo delež javnega dolga v BDP v letu 2016 zmanjšal na 88,2 % in se nato nadalje zmanjševal na 85,5 % v letu 2017. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar potrebni ukrepi za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja od leta 2017 naprej niso bili dovolj podrobno opredeljeni. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2016 obstaja za Irsko ob nespremenjenih politikah tveganje določenega odklona od priporočene fiskalne prilagoditve v letu 2016, medtem ko je za leto 2017 napovedana skladnost. Napoveduje se, da bo Irska v letih 2016 in 2017 izpolnila prehodne določbe glede dolga. Svet na podlagi ocene programa stabilnosti in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 meni, da bo Irska na splošno izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Kljub temu bodo potrebni nadaljnji ukrepi za zagotovitev skladnosti v letu 2016.

               (6)

               Prizadevanja za razširitev davčne osnove so bila omejena, nedavni davčni ukrepi pa so bili osredotočeni na znižanja in oprostitve. Potreben je nadaljnji napredek pri zagotavljanju učinkovitejšega in rasti prijaznejšega davčnega sistema. Irski organi izvajajo tekoči program pregledov davčnih odhodkov, katerega rezultati so objavljeni v letnem poročilu. Vendar pregled ne zajema davčnih odhodkov, povezanih z DDV, in še vedno obstajajo možnosti za razširitev davčne osnove na podlagi povečanja najmanj izkrivljajočih davkov.

               (7)

               Stroškovna učinkovitost, enakopraven dostop in vzdržnost ostajajo ključni izzivi sistema zdravstvenega varstva. Določeni deli reform napredujejo, vendar odhodki za farmacevtske izdelke, zlasti zaradi visoke cene zdravil z enim samim dobaviteljem, še naprej negativno vplivajo na stroškovno učinkovitost. Finančno poslovanje in informacijski sistemi so še vedno šibki, neenakopraven dostop do primarnega zdravstvenega varstva pa še vedno predstavlja problem. Približno 40 % prebivalcev ima prost dostop do splošnih zdravnikov, ostali pa morajo prevzeti celotne stroške. Večje negotovosti so prisotne v okviru obsežne reforme sistema zdravstvenega varstva, saj je model univerzalnega zdravstvenega zavarovanja v negotovem položaju.

               (8)

               Za spodbujanje trajne in uravnotežene rasti v prihodnosti je treba obravnavati vprašanje infrastrukture. Po najvišji vrednosti 5,2 % BDP leta 2008 so se javne naložbe zmanjšale na 1,8 % BDP leta 2013, preden so se leta 2014 nekoliko opomogle, vendar so bile še vedno precej pod povprečjem EU. Poleg tega je kriza očitno povzročila strukturno spremembo v sestavi splošnih javnofinančnih odhodkov, in sicer stran od naložb k tekoči porabi. Investicijski odhodki so v obdobju 2010–2013 znašali le 4,8 % vseh odhodkov, kar je manj kot polovica dolgoročnega povprečja v obdobju 1995–2008. Sedem let močno zmanjšanih javnih naložb je negativno vplivalo na kakovost in ustreznost infrastrukture ter vladno podporo za nematerialne naložbe. Obstajajo ključne pomanjkljivosti na področjih stanovanj, vode, javnega prevoza in zmogljivosti za blažitev podnebnih sprememb. Povpraševanje po novih stanovanjih v glavnih mestih trenutno močno presega ponudbo. Posledično so se cene in najemnine za stanovanjske nepremičnine v mestnih območjih leta 2014 močno povišale, preden se je v letu 2015 rast upočasnila. Trenutno ni dokazov o precenjenosti, vendar lahko ovire, ki omejujejo gradbeni sektor in ponudbo stanovanj, vključno z nekaterimi, ki so povezane z javno infrastrukturo, povzročijo tveganja neravnotežij, če ne bodo odpravljene. Sprememba v javnofinančnih odhodkih je vplivala tudi na podporo javnega sektorja za raziskave in razvoj ter inovacije, ki je bila leta 2014 nižja kot leta 2007. Kar zadeva javne naložbe v raziskave in razvoj, je Irska trenutno na 22. mestu v Uniji. To negativno vpliva na konkurenčnost MSP.

               (9)

               Brezposelnost je padla pod povprečje EU in je marca 2016 znašala 8,6 %. Dolgotrajna brezposelnost in gospodinjstva z nizko delovno intenzivnostjo pa so še vedno razlog za zaskrbljenost. Čeprav se je stopnja dolgotrajne brezposelnosti v preteklih letih zmanjšala, je delež brezposelnih, ki so dolgotrajno brezposelni, še vedno visok, in sicer 56,3 % v četrtem četrtletju leta 2015, kar je nad povprečjem EU, ki znaša 48,3 %. Leta 2014 (zadnji primerljivi podatki) je bil delež ljudi, ki živijo v gospodinjstvih z zelo nizko delovno intenzivnostjo, najvišji v EU, in sicer 21,1 %, kar je veljalo zlasti za enostarševska gospodinjstva. Delež otrok (starih od 0 do 17 let), ki jih ogroža revščina ali socialna izključenost, je v letu 2014 padel na 30,3 %, vendar še vedno ostaja nad povprečjem EU, ki znaša 27,8 %. Ustrezen delež otrok, ki jih ogroža revščina ali socialna izključenost, v enostarševskih gospodinjstvih (62,5 % v letu 2014) je veliko višji od povprečja EU (48,2 %).

               (10)

               Irska je začela z uvedbo programa JobPath kot odziv na potrebe dolgotrajno brezposelnih in razvija pristop aktiviranja za spodbujanje ljudi s potencialom in željo, da bi na trgu dela imeli dejavnejšo vlogo. Še vedno pa ostaja izziv, kako razširiti zaposlitvene storitve za tiste, ki so tradicionalno izključeni s trga dela, vključno z invalidi in osebami, ki nudijo oskrbo. Na splošno je sistem socialnega varstva dobro zajezil učinke krize na revščino in neenakost, vendar ovire za vključujočo rast ostajajo. Nekaj napredka je bilo doseženega s postopnim ukinjanjem prejemkov, vendar zaskrbljenost še naprej vzbujajo pasti neaktivnosti za nekatera gospodinjstva. Kot odstotek plač so neto stroški otroškega varstva na Irskem med najvišjimi v Uniji, drugi najvišji za pare in najvišji za starše samohranilce. Kakovost zagotavljanja otroškega varstva je še vedno zaskrbljujoča. Tako je na primer leta 2014 delež diplomantov, ki delajo v sektorju predšolske vzgoje in varstva (15 %), ostal precej pod priporočeno ravnjo. Neusklajenost ponudbe in povpraševanja po znanjih in spretnostih ostaja, pri čemer se je na nekaterih področjih pojavilo pomanjkanje znanj in spretnosti, medtem ko so možnosti za izpopolnjevanje in prekvalifikacijo še vedno nezadostne, zmanjšanje odhodkov za izobraževanje pa bi lahko negativno vplivalo na učne rezultate v prihodnosti.

               (11)

               Visoka zadolženost zasebnega sektorja odraža trajne oslabitve posojil. Konec junija 2015 je nekonsolidiran dolg zasebnega sektorja znašal 266,3 % BDP, kar je precej nad povprečjem euroobmočja. Čeprav se delež slabih posojil zmanjšuje zaradi oživitve gospodarstva in dejavnosti prestrukturiranja, je bil konec leta 2015 še vedno med najvišjimi v euroobmočju, in sicer je predstavljal več kot 16 % vseh posojil domačih bank. Poleg tega je konec leta 2015 pri 14,7 % hipotekarnih posojil prišlo do zamude pri odplačevanju, pri čemer so računi, ki so v zaostanku več kot dve leti, predstavljali skoraj 10 % celotnega stanja hipotekarnih posojil. Kljub napredku je večina hipotekarnega prestrukturiranja začasne narave, kar poudarja tveganje ponovnega neplačevanja, zlasti v primeru makroekonomskega poslabšanja ali zunanjega pretresa. Komercialna nepremičninska posojila v lasti domačih bank ter poslovna posojila in posojila za MSP so še vedno problematična področja, pri čemer delež slabih posojil predstavlja 37,3 % oziroma 13,8 %. Kljub napredku bo za trajno prestrukturiranje teh računov potrebnega veliko več časa in prizadevanj. Še vedno se premalo uporabljajo postopki v primeru insolventnosti fizičnih oseb, stečaj, examinership (sodno varstvo v skladu z irskim pravom za gospodarske družbe v težavah) in druga sredstva za delni odpis dolga gospodinjstev in podjetij za obnovitev njihove sposobnosti preživetja. Uvedba centralnega registra posojil je potekala počasi, čeprav je bistvenega pomena za podporo preudarnemu dodeljevanju posojil.

               (12)

               Zakon o pravnih storitvah iz leta 2015 je bil uzakonjen, vendar so bile v pozni fazi postopka sprejete koncesije za pravne poklice, ki so občutno zmanjšale začetni cilj reforme. Izvajanje novega okvira se je šele začelo, zato je še prezgodaj, da bi z lahko z gotovostjo trdili, da se bo okrepila konkurenca in znižali stroški. Pravne storitve so vhodni dejavnik za vse gospodarske sektorje in njihovi stroški vplivajo na konkurenčnost Irske. Stroške bo dejansko mogoče znižati le, če se določbe za povečanje konkurenčnosti in znižanje stroškov v načrtovanem regulativnem okviru uzakonijo po javnih posvetovanjih ali vključijo v predpise, ki jih bo izdal regulativni organ za pravne storitve.

               (13)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Irske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila program stabilnosti in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Irska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Irskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 3 spodaj.

               (14)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (15)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 in 3 spodaj –

         PRIPOROČA, da Irska v obdobju 2016–2017 ukrepa tako, da:

               1.

               Po odpravi čezmernega primanjkljaja doseže letno fiskalno prilagoditev v višini 0,6 % BDP za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letih 2016 in 2017. Uporabi nepričakovane koristi, ki so jih omogočili močni gospodarski in finančni pogoji ter prodaja sredstev, za pospešitev zmanjševanja dolga. Zmanjša ranljivost za gospodarska nihanja in pretrese, med drugim z razširitvijo davčne osnove. Izboljša kakovost odhodkov, zlasti s povečanjem stroškovne učinkovitosti zdravstvenega varstva in dajanjem prednosti javnim naložbam v osnovna sredstva, in sicer v raziskave in razvoj ter javno infrastrukturo, zlasti v promet, oskrbo z vodo in stanovanja.

               2.

               Razširi in pospeši izvajanje aktivacijskih politik za povečanje delovne intenzivnosti gospodinjstev ter obravnava tveganje revščine med otroci. Nadaljuje ukrepe za spodbujanje zaposlovanja s postopnim ukinjanjem prejemkov in dodatkov. Izboljša zagotavljanje kakovostnega in cenovno dostopnega otroškega varstva za polni delovni čas.

               3.

               Dokonča trajno prestrukturiranje za zmanjšanje slabih posojil, zagotovi vzdržnost zadolževanja gospodinjstev in posojilodajalce spodbudi k zmanjšanju dolga pretirano zadolženim, vendar uspešnim podjetjem. Pospeši uvedbo v celoti delujočega centralnega registra posojil, ki bo zajemal vse kategorije posojilodajalcev in posojilojemalcev.

      V Bruslju, 12. julija 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  UL C 96, 11.3.2016, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  Strukturni saldo, kot ga je preračunala Komisija na podlagi informacij iz konvergenčnega programa z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.