title: Priporočilo Sveta z dne 10. julija 2012 v zvezi z nacionalnim programom reform Španije za leto 2012 in mnenje Sveta o programu Španije za stabilnost za obdobje 2012–2015

text:
               24.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/81

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 10. julija 2012
   v zvezi z nacionalnim programom reform Španije za leto 2012 in mnenje Sveta o programu Španije za stabilnost za obdobje 2012–2015
   2012/C 219/24
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(2) ter člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočil Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Španije za leto 2011 in dal mnenje o posodobljenem programu Španije za stabilnost za obdobje 2011–2014.

               (4)

               Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020. 14. februarja 2012 je Komisija na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela Poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Španijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bi bilo treba opraviti poglobljen pregled.

               (5)

               Svet je 1. decembra 2011 sprejel sklepe, v katerih je pozval Odbor za socialno zaščito, naj v sodelovanju z Odborom za zaposlovanje in drugimi odbori predstavi svoja stališča o priporočenih ukrepih v okviru političnega cikla strategije Evropa 2020. Ta stališča so del mnenja Odbora za zaposlovanje.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 15. februarja 2012 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2012 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2012.

               (7)

               Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih pogojev zagotavljanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.

               (8)

               Evropski svet je 2. marca 2012 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v Paktu „euro plus“, naj v svoje programe vključijo dodatne zaveze, osredotočene na manjše število bistvenih, pravočasnih in merljivih reform, da dosežejo cilje pakta.

               (9)

               Španija je 30. aprila 2012 predložila program za stabilnost za obdobje 2012–2015 in nacionalni program reform za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost. Komisija je v poglobljenem pregledu iz člena 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 proučila tudi, ali so Španijo prizadela makroekonomska neravnotežja. Komisija je v poglobljenem pregledu ugotovila, da v Španiji obstajajo neravnotežja, ki sicer niso čezmerna, a jih je nujno treba obravnavati.

               (10)

               Na podlagi ocene programa za stabilnost v skladu s členom 5(1) Uredbe (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, za leto 2012 na splošno verjeten, po tem letu pa optimističen. Službe Komisije so v svoji napovedi iz pomladi 2012 napovedala, da bo rast BDP v letu 2012 znašala – 1,8 %, v letu 2013 pa – 0,3 %, medtem ko program za stabilnost za navedeni leti napoveduje rast v višini – 1,7 % oziroma 0,2 %. Skladno s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem je cilj proračunske strategije, opisane v programu za stabilnost, do leta 2013 doseči javnofinančni primanjkljaj, ki bi bil nižji od referenčne vrednosti 3 % BDP, kar bi temeljilo zlasti na omejevanju odhodkov, pa tudi na nekaterih ukrepih za povečanje prihodkov. Na podlagi (ponovno izračunanega) strukturnega salda (5) naj bi se, kakor načrtuje program za stabilnost, strukturni saldo v obdobju 2011–2013 na leto povprečno izboljšal za 2,6 % BDP, kar je nad povprečno fiskalno konsolidacijo v višini več kot 1,5 % BDP v obdobju 2010–2013, priporočeno v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja program za stabilnost potrjuje srednjeročni proračunski cilj uravnoteženega proračunskega položaja v strukturnem smislu, ki bi bil do leta 2015 skoraj dosežen s strukturnim proračunskim primanjkljajem v višini 0,2 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. S predvideno hitrostjo prilagajanja v strukturnem smislu v obdobju 2012–2013 bi bil dosežen zadosten napredek pri približevanju srednjeročnemu cilju, stopnja rasti javnofinančnih odhodkov pa je ob upoštevanju diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov skladna z referenčno vrednostjo za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast.
               V programu za stabilnost je predvideno, naj bi bil delež javnega dolga najvišji leta 2013, nato pa naj bi se začel zmanjševati. V letih 2014 in 2015 bo Španija v prehodnem obdobju; načrti, predstavljeni v programu za stabilnost, naj bi zagotovili zadosten napredek pri doseganju skladnosti s ciljem glede zmanjšanja dolga iz Pakta za stabilnost in rast. Potek prilagoditve primanjkljaja in dolga je odvisen od pomembnih negativnih tveganj.
               Makroekonomske razmere bi bile lahko manj ugodne, kot se pričakuje. Poleg tega ukrepi od leta 2013 naprej niso dovolj natančno opredeljeni. Tudi proračunska skladnost regionalnih organov (glede na njihove nedavne slabe rezultate), večja občutljivost prihodkov na tekoče strukturne prilagoditve, negotov vpliv davčne amnestije na prihodke in morebitni dodatni finančni reševalni ukrepi pomenijo tveganja za proračunsko strategijo. Vsakršen učinek teh finančnih reševalnih ukrepov na primanjkljaj bi bil enkratnega značaja. Dosledno uveljavljanje zakona o stabilnosti proračuna in sprejetje strogih fiskalnih ukrepov na regionalni ravni bi zmanjšala tveganje odstopanj na regionalni ravni. Ker so španske javne finance decentralizirane, je strog fiskalni in institucionalni okvir bistvenega pomena. Svet izraža zadovoljstvo ob nameri Komisije, da v naslednjih tednih predstavi temeljito oceno izvajanja njegovega priporočila o zmanjšanju čezmernega primanjkljaja, pri čemer upošteva tudi napovedani načrt večletnega proračuna za obdobje 2013–2014.

               (11)

               Španija je leta 2011 sprejela pokojninsko reformo, ki je pomemben korak k izboljšanju dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Vendar pa vse slabši gospodarski obeti Španije zmanjšujejo vpliv reforme na načrtovane javne odhodke, povezane s staranjem prebivalstva. Poleg tega je treba reformo še dopolniti s konkretnimi ukrepi, ki bodo podpirali splošno zaposlitveno strategijo za starejše delavce za obdobje 2012–2014.

               (12)

               Glede na to, da je v Španiji delež davkov v razmerju do BDP med najnižjimi v EU, bi se učinkovitost davčnega sistema lahko izboljšala s povečanjem deleža rasti prijaznejših posrednih davkov. V tem okviru bi lahko zlasti proučili široko uporabo davčnih oprostitev in znižanih davčnih stopenj ter tako razširili davčno osnovo za DDV. Poleg tega španski sistem ugodneje obravnava zadolževanje in nakup stanovanj v primerjavi z najemom, ker se hipotekarne obresti odbijajo.

               (13)

               Španija je dosegla znaten napredek pri prestrukturiranju finančnega sektorja. Prestrukturiranje je treba nadaljevati, da se zagotovi, da se vse neuspešne banke ukinejo in da bodo uspešne banke sposobne izpolnjevati svojo funkcijo zagotavljanja posojil realnemu gospodarstvu, in sicer na vzdržen način in brez nepotrebnih izkrivljanj konkurence. Glede na vse slabše makroekonomske obete bo morda potrebna dodatna okrepitev kapitalskih osnov bank.

               (14)

               Vlada je februarja 2012 sprejela celovito reformo zaščite delovnih mest in sistem kolektivnih pogajanj, da bi se spoprijela z veliko brezposelnostjo in močno razdrobljenostjo trga dela. Učinke je treba spremljati, zlasti v zvezi z gibanjem plač in zmanjšanjem razdrobljenosti. Reforma lahko v celoti obravnava ta problem le, če se bodo bistveno spremenile tudi aktivne politike trga dela, ki bi izboljšale zaposljivost in usklajevanje ponudbe in povpraševanja na trgu dela.

               (15)

               Zaradi velike brezposelnosti med mladimi bi bilo treba nemudoma začeti izvajati Akcijski načrt za mlade, vključno s pogodbami za pripravništvo in usposabljanje. Čeprav je Španija sprejela ukrepe za zmanjšanje zgodnjega opuščanja šolanja, je njegova stopnja še vedno visoka, poleg tega pa iz nje niso razvidne velike razlike med regijami.

               (16)

               Revščina se je povečala, saj se je število ljudi, izpostavljenih tveganju revščine, v letu 2010 povečalo za 1 milijon, stopnja revščine otrok pa je zaskrbljujoče visoka in znaša 26,2 %. Stopnja revščine zaposlenih za določen čas je več kot dvakrat višja kot med zaposlenimi za nedoločen čas.

               (17)

               Strokovne storitve v Španiji so še vedno zaščitene pred konkurenco. Z reformo poklicnih storitev bi se lahko povečal BDP, saj te storitve pomembno prispevajo k drugim gospodarskim sektorjem. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti odpravi neupravičenih in nesorazmernih ovir za nekatere močno regulirane poklice (npr. inženirje, notarje, uradnike za vpis v zemljiško knjigo, pravne zastopnike). Poleg tega pridobitev obrtnega dovoljenja v Španiji traja dlje kot v kateri koli drugi državi članici Unije. Zaradi neusklajenosti med lokalnimi, regionalnimi in nacionalnimi upravami prihaja do prevelikega števila predpisov, ki se včasih prekrivajo, in razdrobljenosti španskega notranjega trga. Za prilagoditev velikih zunanjih neravnotežij je treba olajšati izvajanje izvoznih dejavnosti. Španija se tudi v energetskem sektorju spopada s številnimi in zapletenimi izzivi, ki resno ogrožajo učinkovito delovanje trga proizvodov in storitev.

               (18)

               Španija je v okviru Pakta „euro plus“ sprejela številne zaveze. Te zaveze in izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje zaposlovanja, izboljšanje konkurenčnosti, izboljšanje vzdržnosti javnih financ in krepitev finančne stabilnosti. Komisija je ocenila izvajanje zavez v okviru Pakta „euro plus“ in ugotovila, da se izvajajo le delno. Rezultati te ocene so se upoštevali pri priporočilih.

               (19)

               Komisija je v okviru evropskega semestra izvedla obsežno analizo španske ekonomske politike. Ocenila je program za stabilnosti in nacionalni program reform ter predstavila poglobljeni pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Španiji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih v točkah od 1 do 8 v nadaljevanju.

               (20)

               Svet je ob upoštevanju te ocene proučil program za stabilnost, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki 1 v nadaljevanju.

               (21)

               Svet je ob upoštevanju rezultatov poglobljenega pregleda, ki ga je izvedla Komisija, in te ocene proučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena zlasti v priporočilih v točkah 1, 3, 4, 5 in 8 v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Španija v obdobju 2012–2013 ukrepa tako, da:

               1.

               Doseže povprečno letno fiskalno konsolidacijo v obdobju 2010–2013 v višini nad 1,5 % BDP v skladu s priporočilom Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, in sicer z izvedbo ukrepov, sprejetih v proračunu za leto 2012, in sprejetjem napovedanega načrta večletnega proračuna za obdobje 2013–2014 do konca julija 2012. Sprejme in izvede ukrepe na regionalni ravni v skladu z odobrenimi načrti za uravnoteženje, dosledno uporablja nove določbe v zvezi s preglednostjo in nadzorom izvrševanja proračuna iz zakona o stabilnosti proračuna ter se še naprej zavzema za bolj ažurirano in bolj natančno proračunsko poročanje na vseh ravneh države. Ustanovi neodvisno fiskalno institucijo, ki bo zagotavljala analize in nasvete ter spremljala fiskalno politiko. Izvede reforme v javnem sektorju za izboljšanje učinkovitosti in kakovosti javnih odhodkov na vseh ravneh države.

               2.

               Zagotovi, da se pri urejanju faktorja vzdržnosti, kot je določeno v nedavni pokojninski reformi, starostna meja za upokojitev zvišuje v skladu s pričakovano življenjsko dobo, splošno zaposlitveno strategijo za starejše delavce pa podpre s konkretnimi ukrepi, da se nadalje razvije vseživljenjsko učenje, izboljšajo delovni pogoji in spodbudi ponovna vključitev te skupine na trg dela.

               3.

               Uvede davčni sistem, ki bo skladen s prizadevanji za fiskalno konsolidacijo in bo bolj spodbujal rast, med drugim s preusmeritvijo obdavčenja z dela na potrošnjo in okolje. Obravnava zlasti nizek delež prihodkov iz DDV, in sicer z razširitvijo davčne osnove za DDV. Zagotovi zmanjšanje davčnih ugodnosti za zadolženost in lastništvo stanovanj (v primerjavi z njihovim najemom).

               4.

               Izvede reformo finančnega sektorja, zlasti dopolni tekoče prestrukturiranje bančnega sektorja z obravnavanjem razmer preostalih šibkih institucij, pripravi celovito strategijo za uspešno čiščenje bilanc stanja bank ter določi jasno stališče glede financiranja in uporabe varoval.

               5.

               Izvede reforme trga dela in sprejme dodatne ukrepe za povečanje učinkovitosti aktivnih politik trga dela z izboljšanjem njihove ciljne usmerjenosti, večjo uporabo usposabljanj ter storitev svetovanja in usklajevanja ponudbe in povpraševanja na trgu dela, z okrepitvijo njihove povezanosti s pasivnimi politikami ter z okrepitvijo usklajevanja med nacionalnimi in regionalnimi javnimi službami za zaposlovanje, vključno z izmenjavo informacij o prostih delovnih mestih.

               6.

               Pregleda prednostne naloge v zvezi s porabo in prerazporedi sredstva v podporo dostopu do financiranja za mala in srednja podjetja, raziskave, inovacije in mlade. Izvede akcijski načrt za mlade, zlasti glede kakovosti izobraževanja in poklicnega usposabljanja ter njune povezave s potrebami trga dela, ter okrepi prizadevanja za zmanjšanje zgodnjega opuščanja šolanja ter okrepitev sodelovanja v poklicnem izobraževanju in usposabljanju z ukrepi za preprečevanje, posredovanje in nadomestila.

               7.

               Izboljša zaposljivost pripadnikov ranljivih skupin ob zagotavljanju učinkovitih storitev za pomoč otrokom in družinam z namenom izboljšanja položaja oseb, ki jih ogrožata revščina in/ali socialna izključenost, in torej za zagotovitev dobrobiti otrok.

               8.

               Sprejme dodatne ukrepe za odprtost strokovnih storitev, vključno z močno reguliranimi poklici, zmanjša zamude pri pridobitvi obrtnih dovoljenj in odpravi ovire za poslovanje, ki so posledica prekrivanja predpisov in njihovega velikega števila na različnih ravneh uprave. Dokonča električne in plinske povezave s sosednjimi državami ter celovito obravnava primanjkljaj v tarifnih prihodkih, zlasti z izboljšanjem stroškovne učinkovitosti elektroenergetske dobavne verige.

      V Bruslju, 10. julija 2012

            Za Svet

            Predsednik

         V. SHIARLY

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2012 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 119, 4.5.2012, str. 47).

      (4)  UL C 212, 19.7.2011, str. 1.

      (5)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije preračunale na podlagi informacij, predloženih v programu z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 11. julija 2017 v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Nemčije za stabilnost za leto 2017

text:
               9.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/18

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 11. julija 2017
   v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Nemčije za stabilnost za leto 2017
   (2017/C 261/05)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 16. novembra 2016 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2017. Evropski svet je na zasedanju 9. in 10. marca 2017 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 16. novembra 2016 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Nemčijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 9. in 10. marca 2017. Svet je Priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 21. marca 2017 (3).

               (2)

               Nemčija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, ki je izraženo v priporočilih 1 in 2.

               (3)

               Poročilo o državi za Nemčijo za leto 2017 je bilo objavljeno 22. februarja 2017. V njem so bili ocenjeni napredek Nemčije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 12. julija 2016, nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi poglobljen pregled v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, katerega rezultati so bili prav tako objavljeni 22. februarja 2017. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Nemčiji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Zlasti ima stalno visoki presežek na tekočem računu čezmejni vpliv in – poleg močne povezanosti in uspešnosti njene zelo konkurenčne industrije v mednarodni delitvi dela – odraža presežek prihrankov ter šibke naložbe tako v zasebnem kot javnem sektorju. Presežek na tekočem računu se je leta 2015 še povečal, leta 2016 ostal pretežno nespremenjen in naj bi po pričakovanjih ostal visok. Obravnavanje presežka lahko vpliva na obete za ponovno uravnoteženje preostanka euroobmočja in Unije, saj lahko bolj dinamično domače povpraševanje v Nemčiji zmanjša potrebe po razdolževanju v močno zadolženih državah članicah. Kljub nizkim obrestnim meram, ki ustvarjajo ugodne pogoje financiranja, so poslovne naložbe kot delež BDP še vedno skromne. Čeprav se je okrevanje zasebne potrošnje nadaljevalo, so prihranki gospodinjstev dosegli rekordno visoko raven v Uniji. Posebej pomembni so ukrepi za zmanjšanje tveganja škodljivih učinkov na nemško gospodarstvo ter zaradi njegove velikosti in čezmejnega pomena tudi na ekonomsko in monetarno unijo.

               (4)

               Nemčija je 13. aprila 2017 predložila program stabilnosti za leto 2017, 28. aprila 2017 pa nacionalni program reform za leto 2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Člen 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) določa, da lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (6)

               Za Nemčijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga. V programu stabilnosti za leto 2017 vlada načrtuje proračunski presežek med 0,25 % in 0,50 % BDP v obdobju 2017–2021. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, bo še naprej izpolnjen z nekaj rezerve v celotnem obdobju programa. V skladu s programom stabilnosti naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP postopno upadal in leta 2021 dosegel 57 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije in ki ga ni potrdil neodvisni organ, je verjeten.

               (7)

               Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2017 naj bi strukturni saldo dosegel presežek v višini 0,6 % BDP v letu 2017 in 0,3 % v letu 2018, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Dolg sektorja država naj bi se po napovedih še naprej zanesljivo zmanjševal in padel pod zahtevano raven pravila glede dolga. Na splošno Svet pričakuje, da bo Nemčija v letih 2017 in 2018 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Hkrati ostajajo možnosti za podporo domačega povpraševanja z uporabo fiskalne politike, zlasti da se doseže trajen trend rasti naložb, ter z ustvarjanjem pogojev za višjo realno rast plač.

               (8)

               Delež javnih naložb v BDP se je večinoma ohranil na enaki ravni in ne dosega povprečja euroobmočja. Javne naložbe še naprej zaostajajo zlasti na ravni občin, kjer so neto naložbe v letu 2016 ostale negativne. Pomagali niso niti ukrepi, sprejeti v preteklih nekaj letih, niti precejšnje povečanje javnih naložb na ravni sektorja država v letih 2015 in 2016. Leta 2016 so bili sprejeti dodatni ukrepi, ki bi morali povečati priložnosti za javne naložbe, tudi na ravni zveznih držav in občin. Ti ukrepi vključujejo reformo zveznih fiskalnih odnosov, ki bo po sprejetju začela veljati leta 2020. Poleg tega bi morala razširitev storitev svetovanja glede načrtovanja naložb v infrastrukturo, tako da bodo vključevale občine, izboljšati načrtovanje in izvajanje naložb v infrastrukturo na ravni občin. To se zdi še posebej pomembno, saj se projekti naložb v infrastrukturo v zveznih državah in občinah izvajajo le v omejenem obsegu, na kar vplivajo omejitve zmogljivosti in načrtovanja. Ugodni proračunski položaj navadno kaže na razpoložljivost fiskalnega manevrskega prostora, na primer za zagotavljanje dodatnih sredstev za povečanje javnih naložb na vseh ravneh državne uprave.

               (9)

               Splošno so bili odhodki za javno in zasebno izobraževanje ter raziskave v preteklih letih precej stabilni glede na BDP, vendar na področju izobraževanja ostajajo pod povprečjem Unije. Kombinirana skupna poraba za izobraževanje in raziskave je leta 2015 znašala 9,1 % in ni dosegla nacionalnega cilja v višini 10 % BDP. Dodatno vlaganje v izobraževanje, raziskave in inovacije je nujno, da se zagotovita prihodnja gospodarska uspešnost Nemčije in zlasti učinkovita integracija nedavno prispelih prosilcev za azil, beguncev in migrantov. Prizadevanja Nemčije, da bi dosegla slednje, so bila precejšnja zlasti na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja. V prihodnjih letih bodo potrebna nadaljnja prizadevanja za celoten izobraževalni sektor.

               (10)

               Nemški davčni sistem ostaja kompleksen, stroški davčne uprave so visoki in možno je, da več določb s področja obdavčevanja dohodkov pravnih oseb ovira zasebne naložbe. Kljub precejšnjemu zmanjšanju so stroški kapitala podjetij v Nemčiji še vedno med najvišjimi v EU-28. Po upoštevanju lokalnega obrtnega davka (Gewerbesteuer) in solidarnostnega dodatka je najvišja zakonsko določena davčna stopnja za dohodke pravnih oseb leta 2016 znašala 30,2 %. To je bilo precej nad netehtanim povprečjem Unije, ki znaša 22,8 %. Dejanska povprečna davčna stopnja je 28,2 % v primerjavi z netehtanim povprečjem v višini 21,1 % za Unijo. Davčne spodbude za zadolževanje podjetij so bile v letu 2016 na sedmem mestu v Uniji. Na ravni delničarjev je obseg davčnih spodbud podoben. To je posebej pomembno za MSP, ki imajo navadno domače delničarje. Znižanje stroškov lastniškega kapitala bi lahko okrepilo zasebne naložbe in premalo razviti nemški trg tveganega kapitala. Druge značilnosti davčnega sistema, ki bi lahko izkrivljale odločitve o financiranju in naložbah, so vključitev nepridobitnih elementov v davčno osnovo lokalnega obrtnega davka, omejitve prenosa izgub ter izkrivljanja, ki jih obdavčitve povzročajo pri izbiri pravne oblike. Nadaljnje določbe, ki bi lahko v okviru davčnega sistema zmanjševale privlačnost za naložbe, so med drugim ureditev amortizacije, obrestna mera, ki se uporablja za izračun odbitnih rezervacij za pokojnine, obdavčitev kapitalskih dobičkov in računovodenje na podlagi plačil za namen davka na dodano vrednost. Če bo pravilno izvedeno, bi lahko dodatno splošno in informacijsko strokovno usmerjanje zvezne davčne uprave v razmerju do deželnih davčnih uprav, ki je bilo dogovorjeno v okviru reforme zveznih davčnih odnosov, prispevalo k pospešitvi modernizacije davčne uprave.

               (11)

               Naložbe v tvegani kapital v Nemčiji so narasle, vendar po mednarodnih standardih ta trg ostaja premalo razvit. V letu 2015 so naložbe v tvegani kapital predstavljale približno 0,03 % BDP, kar je rahlo nad povprečjem Unije, vendar še vedno manj kot v državah članicah, kot so Finska, Združeno kraljestvo, Švedska, Irska ali Francija, ter precej manj kot v državah zunaj Unije, kot so Izrael in Združene države Amerike. Zlasti se zdi, da nemški trg tveganega kapitala ni zmožen zagotoviti večjih naložb v poznejši fazi. Zvezna vlada je sprejela vrsto ukrepov, da bi podprla naložbe v tvegani kapital. Med drugim je poenostavila obdavčevanje investicijskih skladov, izboljšala prenos izgub v okviru sistema davka od dohodkov pravnih oseb in razširila program INVEST za poslovne angele.

               (12)

               Zaradi prehoda na energijo iz obnovljivih virov so potrebne znatne naložbe v prenos električne energije in distribucijska omrežja električne energije. Kljub temu načrtovane naložbe v domačo elektroenergetsko infrastrukturo močno zaostajajo. Do konca leta 2016 je bilo izvedenih zgolj približno 35 % projektov za omrežja najvišjih napetosti, opredeljenih v zakonu o razširitvi energetskega omrežja iz leta 2009, in sicer zlasti zaradi javnega nasprotovanja. Od sedanjih skupno 6 100 km elektrovodov, ki naj bi bili zgrajeni v obdobju do leta 2024 oziroma leta 2025 glede na zakon o načrtu zveznih zahtev, ki je začel veljati leta 2015, jih je bilo odobrenih le okoli 6 %, le 1 % pa dejansko zgrajenih.

               (13)

               Še vedno obstajajo ovire za polni izkoristek prednosti digitalizacije. Nemčija na primer ni najbolj uspešna pri zagotavljanju hitrih in ultrahitrih širokopasovnih povezav, zlasti na polmestnih območjih in podeželju. Mladi Nemci razmeroma malo uporabljajo računalnike in mnoge šole nimajo širokopasovnega dostopa. Tudi uspešnost digitalnih javnih storitev je pod povprečjem Unije. Zlasti morajo zaostanek v smislu digitalizacije nadoknaditi MSP. Samo petina MSP ima izdelano strategijo za digitalizacijo. Vzpostavljeni so bili centri odličnosti MSP, da bi se okrepila in pospešila digitalizacija MSP. Platforma „Industrie 4.0“ združuje vse zadevne deležnike. Medtem ko naložbe gospodarskih družb v raziskave in razvoj rastejo in je Nemčija blizu izpolnitvi svojega cilja glede intenzivnosti raziskav in razvoja iz strategije Evropa 2020, pa te naložbe vse pogosteje izvajajo velike gospodarske družbe, prispevek MSP pa se manjša. Poleg tega bi lahko staranje prebivalstva v prihodnjih letih vplivalo na podjetniško dejavnost.

               (14)

               Visoke regulativne ovire ostajajo zlasti v sektorju poslovnih storitev in pri reguliranih poklicih. Ravni omejitev so višje od povprečja Unije, zlasti za arhitekte, inženirje, pravnike in računovodje/davčne svetovalce. Poleg tega so odhodi v teh poklicih bistveno manj pogosti od povprečja Unije, kar bi lahko bila posledica razmeroma majhne dinamike in konkurence v poklicnih storitvah v Nemčiji. Med temi ovirami so omejitve glede pravic delničarjev in pravne oblike podjetij za arhitekte in inženirje ter omejitve v zvezi z večdisciplinarnostjo za arhitekte, inženirje in pravnike. Zmanjšanje teh ovir bi lahko ustvarilo intenzivnejšo konkurenco, kar bi omogočilo dostop do trga več podjetjem in prineslo koristi za potrošnike v smislu nižjih cen in večje izbire. V okviru svežnja ukrepov za odpravo ovir na trgu storitev je Komisija januarja 2017 predstavila priporočila za reforme na področju regulacije poklicnih storitev.

               (15)

               Zaposlenost se je še naprej povečevala, brezposelnost pa je zabeležila rekordno nizko raven. Vendar je bilo povečanje zaposlenosti delno posledica porasta dela s skrajšanim delovnim časom, zlasti med ženskami, in se je le delno odrazilo v agregatni realni rasti plač, ki se je v letu 2016 upočasnila. Negativne spodbude za delo za prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu in zelo razširjeno delo s skrajšanim delovnim časom ovirajo polni izkoristek potenciala trga dela. Boljše zagotavljanje kakovostnega in cenovno dostopnega otroškega varstva za polni delovni čas, celodnevnih šol in pred kratkim reformirane dolgotrajne oskrbe je ključen vzvod za povečanje udeležbe žensk znotraj delovne sile. Skupna obdavčitev dohodkov za poročene pare in brezplačno zdravstveno zavarovanje za nezaposlene zakonce odvračata prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu – pogosto so to ženske – od zaposlitve ali povečanja števila delovnih ur. Poleg tega manjšo povezanost s trgom dela spremlja velika razlika v plačah med spoloma v višini 22 % v primerjavi s povprečjem Unije, ki je leta 2015 znašalo 16,3 %.

               (16)

               Kljub rahlemu zmanjšanju ostaja zelo razširjeno malo delo, saj je okoli 4,8 milijona ljudi septembra 2016 malo delo opravljalo kot edino zaposlitev. Število delavcev, zaposlenih pri agencijah za zagotavljanje začasnega dela, se je od leta 2005 potrojilo in junija 2016 doseglo 1 milijon (skoraj 3 % skupne zaposlenosti). Zaščita pred morebitnimi zlorabami dela prek agencij za zagotavljanje začasnega dela in po pogodbah o zaposlitvi naj bi se izboljšala, vendar je treba dogajanje na tem področju spremljati. Poleg tega se zdi, da so med pogodbami za določen čas sorazmerno visoke neprilagojene plačne vrzeli v primerjavi s pogodbami za nedoločen čas.

               (17)

               Davčni primež za zaposlene z nizkimi dohodki je velik v primerjavi z drugimi državami članicami, s čimer se manjšajo spodbude za delo, nižajo neto plače in priložnosti za potrošnjo. Nemčija je povišala minimalno dohodninsko olajšavo in otroške dodatke ter prilagodila dohodninske razrede. Ti ukrepi navadno koristijo skupinam z nizkim in srednjim dohodkom, toda celotni učinek na davčni primež bo omejen. Kljub nedavnim znatnim povečanjem realnih razpoložljivih dohodkov pa se plače in razvoj produktivnosti že dlje časa razhajajo, kar povzroča precejšnjo nakopičeno vrzel. Višja realna rast plač bi prispevala tudi k zmanjšanju velikih zunanjih neravnotežij.

               (18)

               Nemčija je veliko storila na področju sprejema prosilcev za azil ter vključevanja beguncev in drugih migrantov. Zdi se, da so mogoče še nadaljnje izboljšave, saj je leta 2016 število iskalcev zaposlitve med begunci naraslo na okoli 9 % vseh iskalcev zaposlitve. Vključevanje oseb z migrantskim ozadjem na trg dela, zlasti žensk, ostaja velik izziv. To med drugim prek izobraževalnega sistema velja tudi za otroke, rojene v Nemčiji, katerih starši so bili rojeni zunaj Unije.

               (19)

               Koristi od splošno pozitivnih gospodarskih gibanj in razvoja trga dela v preteklih nekaj letih niso bile enake za vse člane družbe. Po obdobju povečanj se je neenakost v dohodkih le nedavno umirila, medtem ko neenakost v premoženju ostaja med največjimi v euroobmočju. Poleg tega dobro delovanje trga dela ni privedlo do zmanjšanja tveganja revščine. Stopnja tveganja revščine v starosti je nad povprečjem Unije in število ljudi, ki se v starosti lahko znajdejo v revščini, bo v prihodnjih letih verjetno naraslo. Nadomestitvena stopnja sistema zakonskega pokojninskega zavarovanja se bo predvidoma še zmanjšala. Hkrati so stopnje vključevanja v drugi ali tretji steber pokojninskih sistemov prenizke, da bi odtehtale zmanjšanje nadomestitvene stopnje prvega stebra za vse. Če ne bo izravnave, se bo zadostnost pokojnin po pričakovanjih poslabšala. Ni še jasno, kako učinkovite so lahko nedavne reforme za povečanje spodbud za poznejše upokojevanje (t. i. Flexi-Rente) pri nevtraliziranju spodbud za zgodnje upokojevanje, uvedenih leta 2014.

               (20)

               V okviru evropskega semestra 2017 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Nemčije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2017. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2017 in nacionalni program reform za leto 2017 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Nemčija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Nemčiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (21)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2017 in meni (5), da bo Nemčija po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (22)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda Komisije in te ocene preučil nacionalni program reform za leto 2017 in program stabilnosti za leto 2017. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 in 2 –

         PRIPOROČA, da Nemčija v letih 2017 in 2018 ukrepa tako, da:

               1.

               Ob upoštevanju srednjeročnega cilja uporabi fiskalno in strukturno politiko, da se podpreta potencialna rast in domače povpraševanje ter doseže trajen trend rasti naložb. Pospeši javne naložbe na vseh ravneh državne uprave, zlasti naložbe v izobraževanje, raziskave in inovacije, ter odpravi omejitve zmogljivosti in načrtovanja za naložbe v infrastrukturo. Nadalje izboljša učinkovitost davčnega sistema in njegovo privlačnost za naložbe. Spodbudi konkurenco v poslovnih storitvah in reguliranih poklicih.

               2.

               Zmanjša negativne spodbude za delo za prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu in omogoči prehod na standardno zaposlitev. Zmanjša visok davčni primež za zaposlene z nizkimi dohodki. Ustvari pogoje za spodbujanje višje realne rasti plač ob upoštevanju vloge socialnih partnerjev.

      V Bruslju, 11. julija 2017

            Za Svet

            Predsednik

         T. TÕNISTE

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  UL C 92, 24.3.2017, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2016 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2016

text:
               18.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/53

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2016
   v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2016 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2016
   (2016/C 299/13)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Švedsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)

               Poročilo o državi za Švedsko za leto 2016 je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Švedske pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 14. julija 2015, in doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Komisija je 8. marca 2016 predstavila rezultate poglobljenega pregleda. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Švedskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Vir tveganja neurejene odprave neravnotežij s posledicami za realni in bančni sektor je zlasti visoka in vse višja zadolženost gospodinjstev skupaj z visokimi in rastočimi cenami stanovanj ob pozitivnih kreditnih tokovih. Na makrobonitetnem področju so bili sprejeti ukrepi politike, za katere pa se lahko izkaže, da bodo nezadostni. Vrzeli v politikah ostajajo na področjih davčne ureditve, povezane s stanovanji, amortizacije hipotekarnih kreditov, delovanja ponudbe stanovanj in najemniškega trga.

               (3)

               Švedska je 28. aprila 2016 predložila nacionalni program reform za leto 2016 in konvergenčni program za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Za Švedsko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2016 načrtuje doseganje nominalnega salda v višini -0,4 % BDP in nadaljnje izpolnjevanje srednjeročnega proračunskega cilja, tj. strukturnega primanjkljaja v višini 1 % BDP, v celotnem obdobju trajanja programa. V skladu s konvergenčnim programom se pričakuje, da se bo delež javnega dolga v BDP v letu 2016 zmanjšal na 42,5 %, do leta 2019 pa na 39,1 %. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je za leto 2016 verjeten, za poznejše obdobje pa previden. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2016 naj bi strukturni saldo znašal -0,5 % v letu 2016 in -0,9 % BDP v letu 2017, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Možni prihodnji odkloni bi se ocenjevali glede na zahtevo, da se strukturni saldo ohranja v višini srednjeročnega proračunskega cilja. Svet na podlagi ocene konvergenčnega programa in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 pričakuje, da bo Švedska izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (6)

               Na Švedskem je zadolženost gospodinjstev na zelo visoki ravni in je med najhitreje rastočimi v Uniji v zadnjem desetletju. Zadolženost gospodinjstev do letnega razpoložljivega dohodka je po ocenah Riksbank (švedske centralne banke) v letu 2015 znašala 175 %, glede na BDP pa 87 %. Švedska ima eno najvišjih davčnih spodbud za lastništvo stanovanjskih nepremičnin v Uniji zaradi razmeroma nizkih davkov na nepremičnine in visoke davčne olajšave za hipotekarne obresti. Visoka stopnja zadolženosti gospodinjstev pomeni tveganje za makroekonomsko stabilnost. Vlada je sprejela nekatere ukrepe za zajezitev zadolženosti gospodinjstev, vključno z zakonodajo, namenjeno uvedbi obveznih zahtev za amortizacijo pri novih hipotekarnih posojilih, ki jo je Parlament sprejel 23. marca 2016. Sprejetje tega ključnega ukrepa je znatno zamujalo zaradi vprašanj, ki so se pojavila v zvezi s pravnim pooblastilom švedskega makrobonitetnega organa za uvedbo te zahteve. Obstaja namreč tveganje, da bodo dodatni ukrepi, ki so morda potrebni za odpravo naraščajočih neravnotežij na Švedskem, podobno zamujali, če pravni okvir v zvezi s pooblastili makrobonitetnega organa ne bo revidiran. Vlada prav tako ni sprejela nobenih ukrepov za prilagoditev fiskalnih spodbud, na primer z zmanjšanjem davčne olajšave za hipotekarne obresti ali spremembo obdavčitve nepremičnin.

               (7)

               Švedski trg stanovanjskih nepremičnin ostaja potencialen vir nestabilnosti. Cene stanovanjskih nepremičnin so se v zadnjih 20 letih skoraj neprestano višale, zlasti na velemestnih območjih Stockholma in Göteborga. Cene stanovanjskih nepremičnin ne naraščajo le zaradi močnih temeljnih dejavnikov, kot je rast razpoložljivega dohodka, ampak tudi zaradi strukturne neučinkovitosti trga stanovanjskih nepremičnin. Ponudbo stanovanjskih nepremičnin ovirajo neučinkovita uporaba obstoječih stanovanjskih nepremičnin, visoka stopnja nadzora nad najemninami, šibka konkurenca v gradbenem sektorju, nezadostna razpoložljivost zemljišč za novogradnje ter dolgotrajni in zapleteni postopki načrtovanja. Obstoječa zasnova davka na transakcije pri kapitalskem dobičku od prodaje nepremičnin omejuje možnosti za učinkovitejšo uporabo obstoječih stanovanjskih nepremičnin. Strukturna neučinkovitost povzroča nezadostne naložbe v stanovanjske nepremičnine in veliko pomanjkanje stanovanj ter prispeva k vztrajnemu naraščanju cen stanovanjskih nepremičnin. Pomanjkanje razpoložljivih in cenovno dostopnih stanovanjskih nepremičnin poleg tega tudi omejuje mobilnost na trgu dela in učinkovito vključevanje migrantov na trg dela. Vlada je sprejela nekatere ukrepe, vključno s povečanjem javnega financiranja za naložbe v stanovanjskem sektorju in poenostavitvijo nekaterih postopkov načrtovanja. Decembra 2015 je preiskava konkurence v gradbenem sektorju pokazala na vrsto možnih ukrepov, kot je povečanje preglednosti na področju pogodb za socialna stanovanja. Vlada pa ni dosegla nobenega napredka pri reformi sistema določanja višine najemnin.

               (8)

               Švedska se kljub razmeroma veliki uspešnosti pri naložbah sooča z izzivi, ki bi lahko negativno vplivali na dolgoročno konkurenčnost države. Naložbe na področju stanovanjskih nepremičnin ovira predvsem strukturna neučinkovitost na tem trgu. Glede na omejitve, ki jih povzroča pomanjkanje stanovanjskih nepremičnin, naložbe v infrastrukturo za izboljšanje povezljivosti na urbanih območjih in med njimi niso zadostne.

               (9)

               Švedska je v zadnjem desetletju v raziskavah PISA doživela največji padec učnega uspeha pri 15-letnikih med vsemi državami OECD in je zdaj pod povprečjem EU in OECD. Čedalje slabši rezultati šolskega izobraževanja pomenijo tveganje, da bo dolgoročno prišlo do pritiska na švedsko konkurenčnost in zmogljivost za inovacije. Pomembna razlika v uspešnosti učencev z migrantskim ozadjem in tistih brez njega prispeva k izzivu na področju izobraževanja. Tej razliki je treba glede na veliko število novih mladih migrantov, ki jih je treba vključiti v izobraževalni sistem, nameniti posebno pozornost. Učinkovito uporabo virov ovirajo nejasni mehanizmi za financiranje šol skupaj z nesistematičnim spremljanjem uporabe financiranja na različnih ravneh šolskega sistema. Vlada je dala na voljo dodatna sredstva za izboljšanje šolskih rezultatov in enakih možnosti ter sprejema ukrepe za vključevanje novih migrantov v izobraževalni sistem.

               (10)

               Prihod velikega števila beguncev v zadnjih letih ima za Švedsko številne socialne in gospodarske posledice. Čeprav bo prihod beguncev kratkoročno povečal javne odhodke in ustvaril dodatno domače povpraševanje, kar bo povečalo BDP, je srednjeročni učinek na zaposlovanje in rast odvisen od uspešne vključitve beguncev na trg dela in socialne integracije, tudi prek podpore za izobraževanje. To vprašanje je uvrščeno visoko na politično agendo tako na ravni EU kot na ravni države članice ter se bo skrbno spremljalo in analiziralo, tudi v poročilu o državi za leto 2017.

               (11)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Švedske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Švedska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Švedskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilu 1.

               (12)

               Svet je na podlagi te ocene preučil konvergenčni program in meni (4), da bo Švedska izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (13)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilu 1 –

         PRIPOROČA, da Švedska v obdobju 2016–2017 ukrepa tako, da:

               1.

               Obravnava povečanje zadolženosti gospodinjstev s prilagoditvijo davčnih spodbud, zlasti s postopnim omejevanjem davčnih olajšav za plačila obresti na hipotekarne kredite ali povečanjem periodičnih davkov na nepremičnine. Zagotovi, da ima makrobonitetni organ pravno pooblastilo za pravočasno izvajanje ukrepov za zaščito finančne stabilnosti. Spodbuja naložbe v stanovanjske nepremičnine in izboljša učinkovitost trga stanovanjskih nepremičnin, tudi z uvedbo večje prožnosti pri določanju višine najemnin in pregledom zasnove davka na kapitalski dobiček, da se spodbudi več transakcij s stanovanjskimi nepremičninami.

      V Bruslju, 12. julija 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (4)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 3. marca 2008 o prilagoditvi Priporočila 98/376/ES o parkirni kartici za invalide zaradi pristopa Republike Bolgarije, Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Romunije, Republike Slovenije in Slovaške republike

text:
               7.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 63/43

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 3. marca 2008
   o prilagoditvi Priporočila 98/376/ES o parkirni kartici za invalide zaradi pristopa Republike Bolgarije, Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Romunije, Republike Slovenije in Slovaške republike
   (2008/205/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Akta o pristopu iz leta 2003 in zlasti člena 57 Akta,
   ob upoštevanju Akta o pristopu iz leta 2005 in zlasti člena 56 Akta,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Za nekatere akte, ki še veljajo po 1. januarju 2007 in se morajo zaradi pristopa prilagoditi, v aktih o pristopu niso bile predvidene potrebne prilagoditve.

               (2)

               V skladu s členom 57 Akta o pristopu iz leta 2003 ter člena 56 Akta o pristopu iz leta 2005 te prilagoditve sprejme Svet v vseh primerih, v katerih je Svet sprejel osnovni akt.

               (3)

               Priporočilo Sveta 98/376/ES z dne 4. junija 1998 o parkirni kartici za invalide (1) je treba zato ustrezno spremeniti –

         PRIPOROČA:
   Priporočilo 98/376/ES se spremeni, kakor je navedeno v Prilogi.

      V Bruslju, 3. marca 2008

            Za Svet

            Predsednik

         J. PODOBNIK

      (1)  UL L 167, 12.6.1998, str. 25.

      PRILOGA
      Priporočilo 98/376/ES se spremeni:

                  1.

                  v sedmi alinei točke D Priloge se seznam oznak držav nadomesti z naslednjim:

                              „B

                              :

                              Belgija

                              BG

                              :

                              Bolgarija

                              CZ

                              :

                              Češka

                              DK

                              :

                              Danska

                              D

                              :

                              Nemčija

                              EST

                              :

                              Estonija

                              IRL

                              :

                              Irska

                              EL

                              :

                              Grčija

                              E

                              :

                              Španija

                              F

                              :

                              Francija

                              I

                              :

                              Italija

                              CY

                              :

                              Ciper

                              LV

                              :

                              Latvija

                              LT

                              :

                              Litva

                              L

                              :

                              Luksemburg

                              H

                              :

                              Madžarska

                              M

                              :

                              Malta

                              NL

                              :

                              Nizozemska

                              A

                              :

                              Avstrija

                              PL

                              :

                              Poljska

                              P

                              :

                              Portugalska

                              RO

                              :

                              Romunija

                              SLO

                              :

                              Slovenija

                              SK

                              :

                              Slovaška

                              FIN

                              :

                              Finska

                              S

                              :

                              Švedska

                              UK

                              :

                              Združeno kraljestvo“;

                  2.

                  v točki E Priloge se drugi odstavek nadomesti z naslednjim:
                  „Če želi država članica te navedbe izpisati v nacionalnem jeziku, razen v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, irskem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem, slovenskem, španskem ali švedskem, pripravi dvojezično različico kartice, na kateri je uporabljen eden od navedenih jezikov, brez poseganja v druge določbe te priloge.“


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 27. marca 2015 – Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Deutsche Bundesbank (ECB/2015/14)

text:
               6.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 149/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 27. marca 2015
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Deutsche Bundesbank
   (ECB/2015/14)
   (2015/C 149/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Deutsche Bundesbank družbe Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft je potekel po reviziji za poslovno leto 2014. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2015.

               (3)

               Centralna banka Deutsche Bundesbank je izbrala družbo KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta od 2015 do 2020 –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se družba KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Deutsche Bundesbank za poslovna leta od 2015 do 2020.

      V Frankfurtu na Majni, 27. marca 2015

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 5. decembra 2008 – Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta (ECB/2008/19)

text:
               17.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 322/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE

   z dne 5. decembra 2008
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta
   (ECB/2008/19)
   (2008/C 322/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti njegovega člena 27.1,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank Eurosistema opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Mandat sedanjih zunanjih revizorjev centralne banke Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta bo potekel po reviziji za poslovno leto 2008. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2009.

               (3)

               Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta od 2009 do 2013 izbrala družbo KPMG –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se družba KPMG imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta za poslovna leta od 2009 do 2013.

      V Frankfurtu na Majni, 5. decembra 2008

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET


title: Priporočilo Komisije z dne 19. oktobra 2009 o postopkih za oprostitev davčnega odtegljaja (Besedilo velja za EGP)

text:
               24.10.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 279/8

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 19. oktobra 2009
   o postopkih za oprostitev davčnega odtegljaja
   (Besedilo velja za EGP)
   (2009/784/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe, ob upoštevanju naslednjega:
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Številne države članice uporabljajo davčni odtegljaj za prihodke iz vrednostnih papirjev. Davčni odtegljaj odbije izdajatelj vrednostnih papirjev ali finančni posrednik, ki sodeluje pri izplačilu prihodka.

               (2)

               V mnogih primerih so pravice do obdavčevanja razdeljene med državo vira in državo rezidentstva, zato so lahko vlagatelji nerezidenti upravičeni do nižje stopnje davčnega odtegljaja ali izvzetja v državi vira v skladu s konvencijami o preprečevanju dvojnega obdavčevanja ali z nacionalnimi predpisi, vendar so postopki za znižanje stopenj davčnega odtegljaja pri viru ali za vračila odtegnjenega davka pogosto zapleteni in se med posameznimi državami članicami zelo razlikujejo.

               (3)

               Številne države članice omejujejo storitve odtegovanja davkov na finančne posrednike s sedežem v njihovi pristojnosti.

               (4)

               To stanje je privedlo do kompleksnosti, ki ovira delovanje kapitalskih trgov in zvišuje stroške čezmejnih poravnav. Giovanninijevi poročili „Cross-border clearing and settlement arrangements in the European Union“ (1) iz leta 2001 in „Second Report on EU Clearing and Settlement“ (2) iz leta 2003 sta to opredelili kot oviro za učinkovito čezmejno vlaganje v vrednostne papirje.

               (5)

               Dve poročili Strokovne skupine za fiskalno skladnost (FISCO) (3), „Fact-Finding Study on Fiscal Compliance Procedures Related to Clearing and Settlement within the EU“ iz leta 2006 in „Solutions to Fiscal Compliance Barriers Related to Post-Trading within the EU“ iz leta 2007, sta preučili obstoječe postopke za oprostitev davčnega odtegljaja in predstavili predloge za izboljšanje njihove učinkovitosti.

               (6)

               Kot navajata ti poročili, bi omogočanje oprostitve davčnega odtegljaja pri viru namesto prek postopka vračila pomenilo velik napredek v smeri poenostavitve postopkov za davčne odtegljaje.

               (7)

               Ti postopki za poenostavitev ne bi smeli zajemati prihodkov iz vrednostnih papirjev, ki spadajo na področje uporabe drugih predpisov Skupnosti, kot sta Direktiva Sveta 90/435/EGS z dne 23. julija 1990 o skupnem sistemu obdavčitve matičnih družb in odvisnih družb iz različnih držav članic (4) ter Direktiva Sveta 2003/49/ES z dne 3. junija 2003 o skupnem sistemu obdavčevanja plačil obresti ter licenčnin med povezanimi družbami iz različnih držav članic (5). Prav tako poenostavitev ni potrebna za davčne odtegljaje, ki jih nekatere države članice odmerjajo namesto izmenjave informacij v prehodnem obdobju v skladu s členom 11 Direktive Sveta 2003/48/ES z dne 3. junija 2003 o obdavčevanju dohodka od prihrankov v obliki plačil obresti (6).

               (8)

               V izjemnih primerih, ko oprostitev davka pri viru ni izvedljiva, lahko države članice vira izboljšajo sedanje stanje tudi tako, da vzpostavijo postopek hitrega vračila.

               (9)

               Da bi zagotovili enake pogoje glede konkurence za vse finančne posrednike v Skupnosti, je primerno dovoliti finančnim posrednikom, ki delujejo v drugih državah članicah kot državah članicah vira ter posredujejo med izdajateljem vrednostnih papirjev in upravičenim lastnikom, da v postopkih davčnega odtegljaja sodelujejo kot informacijski zastopniki ali zastopniki za davčni odtegljaj.

               (10)

               Finančni posredniki s sedežem v državah EFTE bi morali biti obravnavani na enak način kot finančni posredniki s sedežem v državah članicah do te mere, da bi navedene države zagotovile raven upravne pomoči, enakovredno tisti, ki jo zagotavljata Direktiva Sveta 77/799/EGS z dne 19. decembra 1977 o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposredne obdavčitve (7) in Direktiva Sveta 2008/55/ES z dne 26. maja 2008 o vzajemni pomoči pri izterjavi terjatev za določene prelevmane, carine, davke in druge ukrepe (8).

               (11)

               Države članice imajo legitimno pravico do zaščite svojih davčnih prihodkov, zato bi jim bilo treba dovoliti, da od finančnih posrednikov zahtevajo pridobitev predhodnega dovoljenja ali odobritve za opravljanje dejavnosti informacijskega zastopnika ali zastopnika za davčni odtegljaj.

               (12)

               Če bi finančnim posrednikom dovolili, da naslednjemu finančnemu posredniku v skrbniški verigi posredujejo samo zbrane informacije o stopnji davčnega odtegljaja, bi to pomenilo velike prihranke za vse udeležene stranke ter odpravo težav v zvezi z varstvom podatkov in konkurenco pri prenosu informacij o strankah med finančnimi posredniki.

               (13)

               Nadaljnja poenostavitev bi se lahko dosegla z dovoljevanjem drugih dokazil o upravičenosti vlagateljev do oprostitve davkov razen potrdil o rezidentstvu, kot so potrdila o samocertificiranju in informacije o identifikaciji, ki jih imajo finančni posredniki v skladu z obveznostmi, ki jih določa Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov (9).

               (14)

               Za zmanjšanje administrativne obremenitve bi morali finančnim posrednikom dovoliti, da dokumentacijo shranjujejo v elektronski obliki.

               (15)

               Države članice bi morale izkoristiti možnosti za izmenjavo informacij v skladu z zakonodajo Skupnosti in dvostranskimi davčnimi sporazumi ter izvajati skupni ali samostojni nadzor za preverjanje, ali finančni posredniki izpolnjujejo svoje obveznosti. Uporabljati bi morale tudi Direktivo 2008/55/ES in vse prihodnje enakovredne predpise za izterjavo davčnih prihodkov od druge države članice ali države članice EFTE.

               (16)

               To zadevo so podrobno preučili predstavniki držav članic v delovni skupini Komisije IV za neposredno obdavčitev in v Evropskem odboru za vrednostne papirje. Delo v zvezi s poenostavitvijo postopkov za oprostitev davka sočasno poteka tudi v Organizaciji za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) –

         PRIPOROČA:
   1.   Vsebina in področje uporabe

   1.1   To priporočilo zadeva izboljšave postopkov držav članic za odobritev oprostitve odtegljaja davka na čezmejne prihodke iz vrednostnih papirjev, ki pripadajo vlagateljem, ki so rezidenti Skupnosti, v skladu s konvencijami o preprečevanju dvojnega obdavčevanja ali z določbami nacionalnih predpisov.
   1.2   To priporočilo se uporablja za prihodke iz vrednostnih papirjev, ki izvirajo iz države članice in so izplačani prek enega ali več finančnih posrednikov s sedežem v Skupnosti, ali iz držav EFTE, ki zagotavljajo raven upravne pomoči, enakovredno tisti, ki jo določata direktivi 77/799/EGS in 2008/55/ES.
   1.3   To priporočilo se ne uporablja za prihodke iz vrednostih papirjev, ki spadajo na področje uporabe direktiv 90/435/EGS ali 2003/49/ES, ali za davčne odtegljaje, ki jih nekatere države članice odmerjajo v prehodnem obdobju v skladu s členom 11 Direktive Sveta 2003/48/ES.
   2.   Opredelitev pojmov

   Za namene tega priporočila se uporabljajo naslednje opredelitve:

               (a)

               „prihodki iz vrednostnih papirjev“ pomenijo dividende, obresti ali druge prihodke, ki lahko izvirajo iz vrednostnih papirjev in za katere se uporablja davčni odtegljaj v državi članici vira;

               (b)

               „država članica vira“ pomeni državo članico, v kateri je izdajatelj vrednostnih papirjev, ki so vir prihodkov, rezident za davčne namene;

               (c)

               „država članica rezidentstva“ pomeni državo članico, v kateri je upravičeni lastnik prihodkov iz vrednostnih papirjev rezident za davčne namene;

               (d)

               „finančni posrednik“ pomeni centralni register vrednostnih papirjev, kreditno institucijo ali kateri koli drug pooblaščen ali nadzorovan gospodarski subjekt v skrbniški verigi med izdajateljem vrednostnih papirjev in upravičenim lastnikom;

               (e)

               „upravičeni lastnik“ pomeni vlagatelja, ki v svojo korist prejema prihodke iz vrednostnih papirjev;

               (f)

               „informacijski zastopnik“ pomeni finančnega posrednika, ki ga je država članica vira pooblastila, da prevzame odgovornost za preverjanje upravičenosti vlagatelja do oprostitve davka in sporočanje teh informacij naslednjemu finančnemu posredniku v skrbniški verigi, tako da na koncu prispejo do zastopnika za davčni odtegljaj;

               (g)

               „zastopnik za davčni odtegljaj“ pomeni informacijskega zastopnika, ki ga je država članica vira prav tako pooblastila, da prevzame odgovornost za odtegnitev davka pri viru po ustrezni stopnji in za plačilo odtegnjenega davka pristojnemu davčnemu organu v državi članici vira;

               (h)

               „zbrane informacije o stopnji davčnega odtegljaja“ pomeni informacije, zagotovljene v formatu, ki zbira prihodke iz vrednostnih papirjev glede na veljavno stopnjo davčnega odtegljaja brez identifikacije lastnikov vrednostnih papirjev.

         3.   Oprostitev davka pri viru

   Države članice vira se pozivajo, da dovolijo oprostitev davčnega odtegljaja pri viru v trenutku izplačila prihodka iz vrednostnih papirjev, pod pogojem, da so na voljo vse potrebne informacije.
   4.   Standardizirani postopki in postopki hitrega vračila

   Države članice se pozivajo, da za izjemne primere, ko oprostitev davka pri viru ni izvedljiva, vzpostavijo standardizirane postopke in postopke hitrega vračila. Takšni postopki morajo vključevati naslednje:

               (a)

               dovoljenje informacijskim zastopnikom ali zastopnikom za davčni odtegljaj, da davčnim organom države članice vira predložijo zahtevke za vračilo v imenu vlagateljev;

               (b)

               uporabo ene same kontaktne točke za prejemanje in obravnavanje vseh zahtevkov za vračilo ter za objavo ustreznih informacij o postopkih vračila na spletni strani v najmanj enem jeziku, ki se običajno uporablja na področju mednarodnih financ;

               (c)

               uporabo skupnih formatov za zahtevke za vračilo, ki bi se lahko shranjevali v elektronski obliki;

               (d)

               izplačilo vračil v razumnem časovnem roku in običajno najpozneje šest mesecev po tem, ko ustrezni davčni organ prejme zahtevek za vračilo, pod pogojem, da so na voljo vse potrebne informacije.

         5.   Vloga informacijskih zastopnikov in zastopnikov za davčni odtegljaj

   5.1   Informacijski zastopnik, ki je najbližji vlagatelju, bi imel običajno najboljše pogoje tudi za opravljanje funkcije zastopnika za davčni primanjkljaj.
   5.2   Kadar to ne velja in obstaja skrbniška veriga, v katero je vključenih več informacijskih zastopnikov:

               (a)

               bi moral informacijski zastopnik, ki je najbližji vlagatelju, preveriti, ali je vlagatelj upravičen do oprostitve davka, in shranjevati prejeto dokumentacijo;

               (b)

               informacijski zastopnik, ki je najbližji vlagatelju, bi moral državi članici vira enkrat letno ali na zahtevo posredovati informacije o vlagatelju;

               (c)

               vsak informacijski zastopnik v skrbniški verigi bi moral zbrane informacije o stopnji davčnega odtegljaja posredovati naslednjemu informacijskemu zastopniku v verigi, tako da jih na koncu prejme zastopnik za davčni odtegljaj, ter

               (d)

               zastopnik za davčni odtegljaj bi moral uporabiti oprostitev davčnega odtegljaja pri viru na osnovi prejetih zbranih informacij o stopnji davčnega odtegljaja.

         6.   Pogoji za finančne posrednike

   6.1   Države članice vira se pozivajo, da določijo sorazmerne in nediskriminacijske pogoje in obveznosti za pooblastitev finančnih posrednikov, tako da lahko opravljajo funkcijo informacijskih zastopnikov ali zastopnikov za davčni odtegljaj.
   6.2   Države članice vira se pozivajo, da umaknejo odobreno dovoljenje, če informacijski zastopnik ali zastopnik za davčni odtegljaj ne ravna v skladu s pogoji in obveznostmi.
   7.   Dokumentacija, ki dokazuje upravičenost do oprostitve davka

   7.1   Države članice vira se pozivajo, da dovolijo druga dokazila o upravičenosti vlagatelja do oprostitve davkov razen potrdil o rezidentstvu, ki jih izda država članica rezidentstva. Ta druga dokazila bi lahko vključevala potrdila o samocertificiranju upravičenega lastnika in dokumentacijo, ki jo zberejo informacijski zastopniki v skladu z obveznostmi, ki jih določa Direktiva 2004/39/ES o trgih finančnih instrumentov.
   7.2   Države članice vira lahko pri določanju drugih dokazil iz točke 7.1 upoštevajo tudi raven tveganja, ki ga na primer prinaša določitev manj strogih pravil za zahtevke, nižje od 1 000 EUR.
   8.   Informacije in dokumentacija v elektronski obliki

   Države članice vira se pozivajo, da informacijskim zastopnikom in zastopnikom za davčni odtegljaj omogočijo prenašanje in shranjevanje informacij ter dokumentacije z elektronskimi sredstvi.
   9.   Nadzor

   Države članice se pozivajo, da vzpostavijo postopke za ugotavljanje, ali informacijski zastopniki in zastopniki za davčni odtegljaj izpolnjujejo obveznosti, določene v skladu s tem priporočilom. To lahko pomeni samostojne ali skupne revizije, ki jih opravljajo davčni organ države članice vira, davčni organ države članice, v kateri ima sedež informacijski zastopnik ali zastopnik za davčni odtegljaj, ali zunanji revizorji.
   10.   Nadaljnje ukrepanje

   10.1   Države članice se spodbujajo k sprejemanju prožnejših pravil, kot so tista iz tega priporočila, o poenostavitvi postopkov za odobritev oprostitve odtegljaja davka na čezmejne prihodke iz vrednostnih papirjev.
   10.2   Države članice se pozivajo k raziskovanju možnosti, ki jih ponuja to priporočilo za vzpostavitev novih neobremenjujočih kanalov za izmenjavo informacij, namenjenih zagotavljanju informacij o vlagateljih tako državam članicam vira kot državam članicam rezidentstva. Vzorec za to bi lahko bili postopki, zasnovani na podlagi zakonodaje Skupnosti, zlasti Direktive 2003/48/ES.
   10.3   Države članice se pozivajo k raziskovanju možnosti in pogojev za omogočanje zastopnikom za davčni odtegljaj, da odpišejo zneske davka za vračilo od davkov, ki se nakažejo davčnim organom v državi članici vira.
   10.4   Države članice se pozivajo, da oblikujejo skupne pogoje in obveznosti za odobritev finančnih posrednikov za namene iz tega priporočila.
   10.5   Države članice se pozivajo k nadaljnjemu raziskovanju možnih načinov za izboljšanje postopkov za oprostitev davčnega odtegljaja v ustreznih delovnih skupinah Komisije in k sprejetju usklajenega mnenja v zadevnih razpravah v OECD.
   11.   Naslovniki

   To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 19. oktobra 2009

            Za Komisijo

         Charlie McCREEVY

            Član Komisije

      (1)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/first_giovannini_report_en.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/second_giovannini_report_en.pdf

      (3)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/clearing/compliance_fr.htm#reports

      (4)  UL L 225, 20.8.1990, str. 6.

      (5)  UL L 157, 26.6.2003, str. 49.

      (6)  UL L 157, 26.6.2003, str. 38.

      (7)  UL L 336, 27.12.1977, str. 15.

      (8)  UL L 150, 10.6.2008, str. 28.

      (9)  UL L 145, 30.4.2004, str. 1.