               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 5.6.2019
            COM(2019) 509 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Španije za leto 2019 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Španije za leto 2019

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Španije za leto 2019 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Španije za leto 2019

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Španijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 21. marca 2019. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 9. aprila 2019 (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje).

               (2)Španija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, ki je izraženo v priporočilih 1 do 4 spodaj. Ukrepi za izboljšanje produktivnosti bodo prispevali k obravnavi prvega priporočila za euroobmočje glede uravnoteženja euroobmočja, uporaba nepričakovanih prihodkov za zmanjšanje javnega dolga in osredotočenje ekonomske politike v zvezi z naložbami na določena področja bosta prispevala k obravnavi drugega priporočila za euroobmočje glede obnovitve blažilnikov in podpiranja naložb, ukrepi za izboljšanje znanj in spretnosti ter zaposljivosti pa bodo prispevali k obravnavi tretjega priporočila za euroobmočje glede delovanja trga dela.

               (3)Poročilo o državi za Španijo
                  3
                za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Španije pri izvajanju priporočil za državo, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 27. februarja 2019
                  4
               . Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Španiji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Visok notranji in zunanji dolg, tako javni kot zasebni, ter visoka brezposelnost v razmerah šibke rasti produktivnosti še vedno predstavljajo ranljivosti s čezmejnim vplivom. Zmanjševanje dolga zasebnega sektorja napreduje, vendar so potrebe po razdolževanju še vedno znatne. Kljub nadaljnji trdni rasti BDP javni dolg kot delež BDP ostaja visok. Stopnja brezposelnosti se še naprej hitro zmanjšuje, vendar ostaja zelo visoka, poleg tega pa visoka stopnja segmentacije trga dela na zaposlitve za določen in nedoločen čas ovira hitrejšo rast produktivnosti dela. Po močnem reformnem zagonu med letoma 2012 in 2015 je bilo preteklo leto zaradi političnih razmer še eno, v katerem je bil dosežen omejen napredek pri izvajanju priporočil. Sedanje ugodne gospodarske razmere ponujajo priložnost za izvedbo reform, potrebnih za okrepitev odpornosti španskega gospodarstva in povečanje rasti produktivnosti.

               (4)Španija je 30. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019 in program stabilnosti za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)V programu stabilnosti za leto 2019 so navedeni ukrepi, sprejeti za izvajanje preventivnih in korektivnih instrumentov, določenih v španskem zakonu o stabilnosti. Vendar niso določeni načrti za samodejno izvrševanje teh instrumentov in pregled pravila o odhodkih iz zakona o stabilnosti, da bi se okrepil njegov prispevek k fiskalni konsolidaciji, zlasti v obdobjih gospodarskega vzpona. Na področju javnih naročil bo za izboljšanje učinkovitosti javne porabe in v pomoč pri preprečevanju nepravilnosti bistveno ambiciozno izvajanje zakona o javnih naročilih, ki je bil sprejet leta 2017. Pomembno je predvsem, da lahko nova upravljavska struktura, zlasti neodvisni urad za regulacijo in nadzor, učinkovito opravlja dodeljene naloge in da se hitro sprejme celovita nacionalna strategija javnega naročanja – z dejavnim sodelovanjem javnih naročnikov na nacionalni, regionalni in lokalni ravni. Prav tako je treba v letu 2019 izvesti več pregledov porabe, izvajanje priporočil, ki izhajajo iz njih, pa bi moralo prispevati k povečanju učinkovitosti javne porabe.

               (6)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (7)Po pravočasni in vzdržni odpravi čezmernega primanjkljaja in na podlagi Sklepa Sveta (EU) [2019/X], da zaključi postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem, za Španijo veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. V skladu z napovedmi Španije naj bi se saldo sektorja država povečal z –2,5 % BDP v letu 2018 na –2,0 % BDP v letu 2019 in v letu 2022 dosegel izravnan proračun. Na podlagi preračunanega strukturnega salda(
                  7
               ) se ne načrtuje, da bo srednjeročni proračunski cilj, tj. izravnan proračunski položaj v strukturnem smislu, dosežen v obdobju, ki ga zajema program. V skladu s programom stabilnosti naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP zmanjšal s 97,1 % , kolikor je znašal v letu 2018, na 95,8 % v letu 2019 in nato leta 2022 dosegel 88,7 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Tveganja za dosego fiskalnih ciljev, določenih v programu stabilnosti za leto 2019, se večinoma nanašajo na stran prihodkov, pri katerih je negotovost glede donosa ali verjetnosti sprejetja številnih prihodkovnih ukrepov velika.

               (8)Svet je 13. julija 2018 Španiji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  8
                v letu 2019 ne bo presegla 0,6 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,65 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 obstaja v letu 2019 tveganje znatnega odklona od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja.

               (9)Glede na to, da je dolg sektorja država kot odstotek BDP v Španiji višji od referenčne vrednosti 60 % BDP iz Pogodbe, pozitivna proizvodna vrzel pa bo po napovedih znašala 2,0 % BDP, se nominalni neto primarni javnofinančni odhodki v letu 2020 ne bi smeli povečati, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 1,0 % BDP, kot izhaja iz skupno dogovorjene prilagoditvene matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Hkrati so prisotni znaki, da so neizkoriščene zmogljivosti v gospodarstvu podcenjene, saj naj bi inflacija leta 2019 ostala pod 2 %, za trg dela pa sta še vedno značilna visoka stopnja brezposelnosti in zelo velik delež neprostovoljnega dela s krajšim delovnim časom, zaposlenih za določen čas ter revščine zaposlenih. Poleg tega orodje za preverjanje verjetnosti nakazuje, da so ocene proizvodne vrzeli, ki temeljijo na skupni metodologiji, povezane z visoko stopnjo negotovosti. Na tej podlagi se zdi letna strukturna prilagoditev v višini 0,65 % BDP, kar ustreza najvišji stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 0,9 %, ustrezna. V skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2019 ob predpostavki nespremenjenih politik v Španiji v letu 2020 obstaja tveganje znatnega odklona od zahtevane fiskalne prilagoditve. Poleg tega se ne pričakuje, da bo Španija v letih 2019 in 2020 izpolnjevala zahteve prehodnega pravila glede dolga. Svet na splošno meni, da bi bilo treba z letom 2019 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast. Uporaba morebitnih nepričakovanih prihodkov za nadaljnje zmanjševanje deleža dolga sektorja država bi bila pomembna.

               (10)Rast zaposlenosti v Španiji ostaja trdna. Brezposelnost se še naprej zmanjšuje, vendar ostaja precej nad povprečjem Evropske unije, zlasti pri mladih in nizko usposobljenih osebah. Razlike med spoloma pri zaposlovanju in dolžini delovne dobe so še vedno velike. Predstavljajo neizkoriščen potencial, zlasti ob hitro starajočem se prebivalstvu.

               (11)Čeprav se postopno zmanjšuje, je uporaba pogodb za določen čas še vedno razširjena (in po obsegu med najvišjimi v Evropi), tudi v sektorjih, za katere sezonska ali ciklična dejavnost ni tako značilna, kar lahko ovira potencial Španije za rast in socialno kohezijo. Najbolj prizadeti so mladi, nizko usposobljeni delavci in državljani tretjih držav, ki so pogosto upravičeni do nižjih socialnih prejemkov in nadomestil ter izpostavljeni večjemu tveganju revščine. Pogodbe za določen čas so pogosto zelo kratkoročne in so šibka spodbuda tako za delavce kot za delodajalce, da bi vlagali v usposabljanje, kar posledično zavira rast produktivnosti. Prehod s pogodbe o zaposlitvi za določen čas na pogodbo za nedoločen čas je še vedno težaven, ovire za mobilnost delavcev pa zmanjšujejo priložnosti za iskalce zaposlitve ter ovirajo njihovo učinkovito porazdelitev po vsej državi.

               (12)Španija je okrepila podporo dolgotrajno brezposelnim, ki so leta 2018 še vedno predstavljali 6,4 % aktivnega prebivalstva. Nedavne pobude so namenjene povečanju zaposljivosti mladih s pomočjo svetovanja in poklicnega usmerjanja, vendar javne službe za zaposlovanje še vedno obravnavajo majhen delež prostih delovnih mest, zato so potrebna nadaljnja prizadevanja za izboljšanje njihove uporabe pri iskanju in posredovanju zaposlitev. V nekaterih regijah je sodelovanje z delodajalci šibko, orodja za profiliranje za boljše povezovanje iskalcev zaposlitve s potrebami delodajalcev pa so še vedno v začetni fazi razvoja. Partnerstva med javnimi službami za zaposlovanje in socialnimi službami se nadalje razvijajo, vendar je sodelovanje v nekaterih regijah še vedno omejeno. Večja vlaganja v sodobne javne službe za zaposlovanje bi lahko skupaj s podporo delovni mobilnosti prispevala k izboljšanju zaposljivosti in prilagodljivosti delavcev ter olajšala prehajanje na trgu dela, kar bi izboljšalo špansko produktivnost in dolgoročno vključujočo rast.

               (13)Prizadevanja za okrepitev inšpektoratov za delo na področju boja proti zlorabam pogodb o zaposlitvi za določen čas prinašajo določene rezultate in delež pogodb za nedoločen čas v neto zaposlovanju se povečuje. Vendar delodajalci še naprej v veliki meri uporabljajo kratkoročne pogodbe o zaposlitvi. Pretekli podatki kažejo, da imajo številne spodbude za ustvarjanje delovnih mest omejene učinke na spodbujanje kakovostnega zaposlovanja. Španija je začela izvajati novo oceno, da bi poenostavila sistem, vendar rezultati še niso na voljo. Treba je pospešiti natečaje za zaposlovanje, da se zmanjša delež zaposlitev za določen čas v javnem sektorju na vseh ravneh države in doseže cilj 8 % do konca leta 2019. Medtem ko je vzpostavitev tristranskih okroglih miz pozitiven korak k večji vključenosti socialnih partnerjev v oblikovanje politik, bi bila posvetovanja lahko bolj poglobljena in pravočasna.

               (14)Čeprav se delež ljudi, ki jih ogrožata revščina in socialna izključenost, zmanjšuje, tako kot dohodkovna neenakost ostaja nad povprečjem Unije. Stopnja revščine zaposlenih je visoka pri zaposlenih za določen čas, nizko usposobljenih delavcih ali osebah, ki niso bile rojene v EU. Stopnja revščine otrok sicer upada, a ostaja zelo visoka. Zmožnost socialnih transferjev, razen pokojnin, za zmanjšanje revščine ostaja med najnižjimi v Uniji, zlasti za otroke. Odhodki za socialno zaščito za gospodinjstva z otroki kot delež BDP so v Španiji med najnižjimi v EU in so slabo ciljno usmerjeni. Kljub pozitivnemu trendu še vedno obstajajo znatne vrzeli v zajetju ljudi, ki so močno ali zmerno odvisni od pomoči. Nacionalna pomoč za brezposelnost je še vedno razdrobljena, z več shemami, ki so namenjene različnim skupinam iskalcev zaposlitve. Nedavni ukrepi, ki izboljšujejo zajetje in zaščito dohodkovne pomoči za starejše dolgotrajno brezposelne osebe (stare 52 let ali več), lahko hkrati slabijo spodbude za delo v tej skupini. Medtem so za regionalne sheme minimalnega dohodka značilne velike razlike v pogojih za dostop, zajetju in ustreznosti po regijah, njihova omejena prenosljivost med regijami pa zmanjšuje spodbude za mobilnost delovne sile. Zato precej ljudi v stiski ne dobi podpore. Uvedba sistema univerzalne socialne kartice bo povečala preglednost sistema socialnih prejemkov in nadomestil ter tako omogočila njihovo boljšo ciljno usmerjenost. Medtem ko gospodarsko okrevanje še naprej zajezuje revščino, razmere zahtevajo vlaganje v politike socialnega vključevanja in socialno infrastrukturo (npr. socialna stanovanja), da bi dosegli vključujočo rast. Poleg tega se Španija sooča s posebnimi izzivi na področju teritorialne kohezije, kot sta izrazito upadanje števila in staranje prebivalstva na nekaterih podeželskih območjih. Pri odzivanju na te izzive so lahko v pomoč ukrepi za spodbujanje podjetništva, digitalizacije in socialnega gospodarstva v okviru celostnih strategij teritorialnega razvoja.

               (15)Med krizo je imel španski pokojninski sistem pomembno vlogo pri ohranjanju življenjskega standarda starejših, ki se soočajo z manjšim tveganjem revščine. Projekcije iz poročila o staranju prebivalstva za leto 2018 in poročila o ustreznosti pokojnin kažejo, da so reforme iz let 2011 in 2013 prispevale k zagotavljanju dolgoročne vzdržnosti in relativne ustreznosti pokojnin. Vendar bi ohranjanje ponovne vezave rasti pokojnin na inflacijo (kakor je bilo odločeno v letih 2018 in 2019) ter odložitev faktorja vzdržnosti zahtevalo izravnalne ukrepe za zagotovitev srednje- do dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema. Potrebni bi bili tudi ukrepi za obravnavo glavnega izziva glede ustreznosti prihodkov bodočih upokojencev, dolžine in popolnosti njihove delovne dobe v razmerah visoke brezposelnosti ter razširjene uporabe pogodb o zaposlitvi za določen čas in krajši delovni čas.

               (16)Nizka raven naložb v raziskave in razvoj ter neusklajenost med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih zavirata uspešnost inovacij in rast produktivnosti v Španiji. Odhodki za raziskave in razvoj v poslovnem sektorju v Španiji dosegajo le polovico povprečne ravni Unije, zlasti pri velikih podjetjih, ob tem pa so prisotne znatne regionalne razlike. Ta razkorak je še bolj izrazit zaradi nizke in upadajoče stopnje izvrševanja javnofinančnega proračuna za raziskave in razvoj. Še ena pomembna ovira za razvoj in uporabo naprednih tehnologij, zlasti v malih in srednjih podjetjih, so pomanjkanje znanj in spretnosti ter neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih. Zaposlenost v visokotehnoloških sektorjih in na znanju temelječih storitvah je v številnih španskih regijah precej pod povprečjem Unije. Razvijajo se regionalne inovacijske strategije za pametno specializacijo in racionalizira se upravljanje nacionalnih raziskovalnih in inovacijskih politik, vendar ostaja usklajevanje med nacionalno in regionalno ravnjo pri oblikovanju, izvajanju in ocenjevanju politik šibko. Izboljšanje inovacijske uspešnosti Španije zahteva znatna vlaganja za spodbujanje podjetništva in zagonskih podjetij ter za pomoč pri njihovi rasti in spodbujanje konkurenčnosti vseh podjetij ter njihovega prilagajanja, tudi z digitalizacijo, dejavnostim z višjo dodano vrednostjo, da bi se povečala njihova prisotnost na mednarodnih trgih. Zahteva tudi večji poudarek na javno-zasebnih partnerstvih, sodelovanju med akademskimi ustanovami in gospodarstvom ter prenosu tehnologije, zlasti v korist malih in srednjih podjetij, okrepljeno upravljanje politike raziskav in inovacij na vseh ravneh države ter tesnejše usklajevanje infrastrukture in projektov na področju raziskav in razvoja z regionalnimi in nacionalnimi inovacijskimi strategijami.

               (17)Čeprav se stopnja zgodnjega opuščanja šolanja izboljšuje, je v Španiji še vedno zelo visoka, pri čemer obstajajo velike regionalne razlike. Mogoče bi bilo izboljšati učne rezultate, ki se med regijami zelo razlikujejo. Oba dejavnika negativno vplivata na dolgoročni potencial za rast produktivnosti. Prizadevanja za reformo izobraževalnega sistema so zastala. Podjetja poročajo o težavah pri iskanju ljudi z ustreznimi znanji in spretnostmi, potrebnimi za inovacije, kar zlasti velja za strokovnjake na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij. Španija je odobrila ukrepe za nadgradnjo dualnega sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja, ki bi lahko imel ključno vlogo pri zagotavljanju znanj in spretnosti ter kvalifikacij, potrebnih za absorpcijo inovacij, vendar vpis v ta sistem ostaja skromen. Delež prebivalstva s terciarno izobrazbo v Španiji je nad povprečjem EU, vendar imajo diplomanti s terciarno izobrazbo težave pri iskanju ustreznih zaposlitev. Z razvojem človeškega kapitala na vseh ravneh izobraževanja in usposabljanja, vključno z visokošolskim izobraževanjem in poklicnim usposabljanjem, ter večjim sodelovanjem med izobraževalnimi ustanovami in podjetji, da bi ublažili obstoječa neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih, bi se lahko povečal dostop mladih diplomantov do trga dela. Prav tako bi to lahko podjetjem zagotovilo znanja in spretnosti ter kvalifikacije, ki so potrebne, da se poveča njihova inovacijska zmogljivost in v celoti izkoristi potencial za rast, ki ga ponuja digitalizacija. Preusposabljanje delavcev na področju digitalnih znanj in spretnosti bi španskim podjetjem omogočilo tudi, da v čedalje bolj digitaliziranem gospodarstvu ostanejo konkurenčna. Vsi ti ukrepi bi prispevali k zmanjšanju regionalnih razlik.

               (18)Zaradi restriktivnosti in razdrobljenosti ureditve v Španiji podjetja ne morejo izkoriščati ekonomije obsega, kar zavira produktivnost. Zakon o enotnosti trga je še vedno pomembno orodje za reševanje te problematike. Odločnejše izvajanje tega zakona in odprava ugotovljenih omejitev za storitve, zlasti nekatere poklicne storitve, kamor spadajo gradbeni inženirji, arhitekti ter pravne in računalniške storitve, bi izboljšalo možnosti za rast in konkurenco. Kot na drugih področjih, na katerih so regije ključni akterji za uspešno izvajanje reform, bi lahko tudi na tem področju intenzivnejše in stalno usklajevanje med nacionalnimi in regionalnimi organi povečalo učinkovitost politik.

               (19)Nepopolne povezave v železniškem tovornem prometu ter omejeno povezovanje s trgi električne energije in plina v Uniji Španiji preprečujejo, da bi lahko v celoti izkoristila prednosti enotnega trga EU. Zato mora nadalje vlagati tudi v elektroenergetske povezave s preostalo Unijo, da bi do leta 2020 dosegla cilj vsaj 10 % svoje nameščene zmogljivosti za proizvodnjo električne energije. Naložbe so potrebne tudi, da se omogoči večja uporaba železniškega tovornega prometa, vključno s čezmejnimi povezavami s Francijo in Portugalsko ter povezavami do pristanišč in logističnih vozlišč.

               (20)Na področju gospodarjenja z naravnimi viri so prav tako še vedno prisotne znatne naložbene vrzeli za zagotavljanje bolj trajnostnega modela razvoja. Zmanjšanje porabe energije v stavbah ter razvoj pametnih omrežij in shranjevanja električne energije iz obnovljivih virov bi prispevali k boljšemu obvladovanju povpraševanja. Za spodbujanje trajnostnega prometa in krožnega gospodarstva so potrebna dodatna prizadevanja. Nekatera območja v Španiji so v Evropi med najbolj izpostavljenimi podnebnim spremembam, zato so obstoječi vodni viri pod pritiskom in so potrebne dodatne naložbe v infrastrukturo za izboljšanje upravljanja voda, npr. za čiščenje odpadnih voda, uhajanje v omrežjih in oskrbo z vodo. Kljub stalnemu napredku v zadnjih letih Španija še ni izpolnila nekaterih zahtev iz zakonodaje Unije o vodah. Napredek pri doseganju vseh teh ciljev bi ji prinesel okoljske, gospodarske in družbene koristi.

               (21)Pri vseh ugotovljenih naložbenih vrzelih bi bilo treba upoštevati specifične regionalne razlike v naložbenih potrebah. Ozemeljske razlike v BDP na prebivalca so zmerne, vendar ostajajo večje kot pred krizo, predvsem zaradi asimetričnega učinka odpuščanja delavcev po regijah. Največje razlike med regijami so trenutno ugotovljene pri kazalnikih rezultatov na področju dela in socialnih rezultatov, pri katerih je večina španskih regij v primerjavi s povprečjem Unije premalo uspešna. Pri drugih socialno-ekonomskih kazalnikih, kot so inovacije, podjetništvo in konkurenčnost, so prisotne velike ozemeljske razlike. Ekonomska politika v zvezi z naložbami bi morala pri naložbenih potrebah ustrezno upoštevati regionalne razlike.

               (22)Načrtovanje programov skladov EU za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi
                  9
               . To bi Španiji omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik in posebnega položaja Kanarskih otokov kot najbolj oddaljene regije sredstva iz teh skladov kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje. Krepitev upravnih zmogljivosti države za upravljanje teh sredstev je pomemben dejavnik za uspeh teh naložb.

               (23)V okviru evropskega semestra za leto 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Španije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2019 in nacionalni reformni program za leto 2019 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Španija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Španiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (24)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2019, njegovo mnenje
                  10
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (25)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2019 in program stabilnosti za leto 2019. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 4 spodaj –

               PRIPOROČA, da Španija v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da:

               1.Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2020 ne bo presegla 0,9 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,65 % BDP. Sprejme ukrepe za okrepitev fiskalnega okvira in okvira javnega naročanja na vseh ravneh države. Ohrani vzdržnost pokojninskega sistema. Uporabi nepričakovane prihodke za hitrejše zmanjševanje deleža dolga sektorja država.

               2.Zagotovi, da bodo imele službe za zaposlovanje in socialne službe ustrezne zmogljivosti za zagotavljanje učinkovite podpore. Spodbuja prehod na pogodbe o zaposlitvi za nedoločen čas, vključno s poenostavitvijo sistema spodbud za zaposlovanje. Izboljša podporo za družine in odpravi vrzeli v zajetju nacionalnih shem podpore za brezposelnost in regionalnih shem minimalnega dohodka. Ob upoštevanju regionalnih razlik zmanjša zgodnje opuščanje šolanja in izboljša rezultate izobraževanja. Poveča sodelovanje med izobraževalnimi ustanovami in gospodarstvom, da se izboljša zagotavljanje ustreznih znanj in spretnosti ter kvalifikacij na trgu dela, zlasti na področju informacijskih in komunikacijskih tehnologij.

               3.Ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotoči na spodbujanje inovacij, učinkovitost virov in energijsko učinkovitost, nadgradnjo infrastrukture za železniški tovorni promet in razširitev energetskih povezav s preostalo Unijo, pri tem pa upošteva regionalne razlike. Poveča učinkovitost politik, ki podpirajo raziskave in inovacije.

               4.Nadaljuje izvajanje zakona o enotnosti trga z zagotavljanjem, da so predpisi, ki urejajo dostop do gospodarskih dejavnosti in njihovo opravljanje, zlasti za storitve, na vseh ravneh države skladni z načeli tega zakona, ter z izboljšanjem sodelovanja med upravami.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1008 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

                     (8)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (9)

                        SWD(2019) 1008 final.

                     (10)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 5.6.2019
            COM(2019) 517 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Madžarske za leto 2019 in mnenje Svetao konvergenčnem programu Madžarske za leto 2019

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Madžarske za leto 2019 in mnenje Sveta
                  o konvergenčnem programu Madžarske za leto 2019

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 9(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Madžarske ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)Poročilo o državi za Madžarsko
                  2
                za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Madžarske pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Madžarska je 30. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019 in konvergenčni program za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  3
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  4
               .

               (5)Za Madžarsko trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2019 načrtuje izboljšanje nominalnega primanjkljaja z 2,2 % BDP v letu 2018 na 1,8 % BDP v letu 2019. Primanjkljaj naj bi se nato še naprej postopoma izboljševal, in sicer naj bi leta 2021 dosegel 1,2 %, leta 2023 pa izravnan proračunski položaj. Na podlagi preračunanega strukturnega salda(
                  5
               ) bi bila Madžarska leta 2022 blizu svojemu srednjeročnemu proračunskemu cilju, ki je bil spremenjen iz strukturnega primanjkljaja v višini 1,5 % BDP v letu 2019 v 1,0 % BDP od leta 2020 dalje, ter ga leto zatem dosegla. V skladu s konvergenčnim programom naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP postopno zniževal in se do konca leta 2022 spustil pod 60 %. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je za leto 2019 verjeten, od leta 2020 dalje pa izrazito optimističen, kar pomeni tveganja za izvajanje ciljev glede primanjkljaja. Hkrati ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2020 naprej, niso dovolj podrobno opredeljeni.

               (6)Svet je 22. junija 2018 v skladu s členom 121(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) ugotovil, da je na Madžarskem leta 2017 prišlo do znatnega ugotovljenega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja. Zaradi ugotovljenega znatnega odklona je Svet 22. junija 2018 Madžarski priporočil, naj sprejeme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  6
                v letu 2018 ne bo presegla 2,8 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1,0 % BDP. Svet je 4. decembra 2018 sklenil, da Madžarska ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018, in izdal revidirano priporočilo. V novem priporočilu je Svet Madžarsko pozval, naj sprejeme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1,0 % BDP. Svet je XX. junija 2019 sklenil, da Madžarska ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na priporočilo Sveta z dne 4. decembra 2018. Poleg tega je bil na podlagi podatkov o realizaciji za leto 2018 za Madžarsko ugotovljen znaten odklon od priporočene prilagoditve v letu 2018.

               (7)Komisija je 5. junija 2019 v skladu s členom 121(4) PDEU in členom 10(2) Uredbe (ES) št. 1466/97 Madžarski izdala opozorilo, da je bil v letu 2018 ugotovljen znaten odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Svet je nato XX. junija 2019 sprejel priporočilo, v katerem je potrdil, da mora Madžarska sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1,0 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 obstaja v letu 2019 tveganje odklona od tega priporočila.

               (8)Za leto 2020 je Svet XX. junija 2019 Madžarski priporočil, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bo presegla 4,7 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,75 % BDP. S tem bi Madžarska zagotovila ustrezno prilagoditveno pot proti srednjeročnemu proračunskemu cilju. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 ob predpostavki nespremenjenih politik v letu 2020 obstaja tveganje odklona od te zahteve. Na splošno Svet meni, da bodo za izpolnitev določb Pakta za stabilnost in rast od leta 2019 potrebni znatni dodatni ukrepi v skladu s priporočilom za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, naslovljenim na Madžarsko XX. junija 2019.

               (9)Skupna stopnja zaposlenosti se je ob močni gospodarski rasti znatno izboljšala, vendar ne pri vseh skupinah enako. Vrzeli v zaposlenosti in plačah med skupinami znanj in spretnosti ter med moškimi in ženskami ostajajo v primerjavi s povprečjem EU znatne. Vrzel v zaposlenosti po spolu je velika, kar je deloma posledica omejene ponudbe kakovostnega otroškega varstva. Rezultati na trgu dela so pri več ranljivih skupinah, vključno z Romi in invalidi, šibki. Shema javnih del, ki ni učinkovita pri usmerjanju udeležencev k delovnim mestom na primarnem trgu dela, je kljub zmanjšanju še vedno obsežna. Druge politike za pomoč brezposelnim ali delovno neaktivnim osebam pri iskanju dela ali usposabljanju niso dovolj ciljno usmerjene. Razvoj digitalnih spretnosti in znanj bi lahko pripomogel k izboljšanju zaposljivosti. Nedavni ukrepi naj bi spodbudili več upokojencev k ponovni zaposlitvi in sčasoma naj bi se število delovnih mest zanje povečalo. Na področju revščine se splošno stanje na Madžarskem od leta 2013 izboljšuje. Trajanje nadomestila za brezposelnost je najkrajše v EU, in sicer največ tri mesece, kar je precej manj od povprečnega časa, ki je potreben, da brezposelni najdejo zaposlitev.

               (10)Delež prebivalstva, ki ga ogrožata revščina in socialna izključenost, upada. Prišlo je do jasnega premika od socialnih prejemkov in nadomestil k družinskim nadomestilom, vezanim na delo, in prejemkom v naravi, ki pa niso dovolj ciljno usmerjeni v revne. Subvencije za lastništvo stanovanj so se sicer povečale, vendar se ponudba socialnih stanovanj ni izboljšala.

               (11)Rezultati izobraževanja so pod povprečjem EU, hkrati pa so prisotne velike ozemeljske razlike. Stopnja zgodnjega opuščanja šolanja je višja, delež prebivalstva s terciarno izobrazbo pa nižji od povprečja v EU. Izobraževalni sistem zavira socialno mobilnost. Učence se zgodaj usmerja v različne vrste šol, ki se močno razlikujejo po rezultatih izobraževanja in zaposlitvenih poteh. Delež šol s pretežno romsko populacijo se je povečal z 10 % v letu 2008 na 15 % v letu 2017. Učinek nedavnih ukrepov, ki naj bi zagotavljali enakomerno porazdelitev prikrajšanih učencev po šolah, je omejen zaradi izvzetja nedržavnih šol iz zahteve po vključevanju prikrajšanih učencev. Prikrajšanih otrok je običajno največ v poklicnih srednjih šolah, za katere so bolj značilni slabša osnovna znanja, višje stopnje osipa ter nižje plače in slabše možnosti za poklicno napredovanje. Nizka udeležba prikrajšanih skupin, zlasti Romov, v kakovostnem izobraževanju pomeni izgubljeno priložnost za krepitev človeškega kapitala. Tudi pomanjkanje učiteljev ostaja izziv. Njihove plače so se v zadnjih letih povečale, vendar so v primerjavi s plačami drugih diplomantov terciarnega izobraževanja še vedno razmeroma nizke. Nizko število študentov v visokošolskem izobraževanju ni v skladu z velikim povpraševanjem po visoko usposobljenih delavcih in plačno premijo diplomantov s terciarno izobrazbo, ki je najvišja v EU. Madžarske visokošolske ustanove imajo najmanjšo finančno neodvisnost v EU. Poleg tega je sprememba zakona o visokem šolstvu iz aprila 2017, ki je določila dodatne zahteve za delovanje mednarodnih univerz na Madžarskem, vzbudila dodatne pomisleke v zvezi z akademsko svobodo. Leta 2018 je mednarodno najvišje uvrščena madžarska univerza napovedala, da bo odšla iz države zaradi regulativne negotovosti, ki je nastala s to spremembo.

               (12)Rezultati na področju zdravja zaostajajo za rezultati v večini drugih držav EU, kar odraža nezdrav način življenja in omejeno učinkovitost zagotavljanja zdravstvenega varstva. Razširjenost kajenja, motenj zaradi uživanja alkohola in debelosti je med najvišjimi v EU. Madžari so v EU med najbolj izpostavljenimi prezgodnji smrti zaradi slabe kakovosti zraka. Število smrti, ki bi jih bilo mogoče preprečiti, je med najvišjimi v EU, deloma zaradi neustreznih presejalnih testov in upravljanja primarnega zdravstva. Pri dostopu do kakovostne oskrbe obstajajo znatne socialno-ekonomske razlike. Javna poraba za zdravstvo je pod povprečjem EU, državljani pa se za dostop do kakovostne oskrbe poslužujejo samoplačniških storitev, kar lahko dodatno povečuje socialno-ekonomski razkorak. Sistem je še vedno močno osredotočen na bolnišnice, pri primarni oskrbi pa so prisotne pomanjkljivosti, zlasti pri zgodnjem odkrivanju in preprečevanju kroničnih bolezni. Znatno pomanjkanje zdravstvenih delavcev onemogoča dostop do oskrbe na revnejših območjih.

               (13)Povečanje zmogljivosti za raziskave in inovacije bi Madžarski lahko pomagalo izboljšati skromno inovacijsko uspešnost in povečati produktivnost. Nizka raven akumulacije intelektualne lastnine se kaže v majhnem številu prijavljenih patentov, blagovnih znamk in modelov, majhnem številu inovativnih podjetij in nizki ravni internacionalizacije malih in srednjih podjetij. Zlasti manjša podjetja so pri inovacijah manj dejavna, kar ovira njihovo vključevanje v globalne vrednostne verige. Vlaganje podjetij v raziskave in razvoj je skoncentrirano na nekaj velikih podjetij, ki so večinoma v tuji lasti in uživajo znatno podporo države. Podpora sodelovanju med znanostjo in podjetji bi prispevala k izboljšanju inovacijske uspešnosti in prenosa tehnologije. Kakovost javne znanosti trpi zaradi neučinkovitih politik na področju raziskav in razvoja ter nezadostnega financiranja, saj so odhodki javnega sektorja za raziskave in razvoj precej pod povprečjem EU. Nedavni ukrepi politike, namenjeni zmanjšanju financiranja in omejevanju neodvisnosti akademskih in raziskovalnih forumov, v slednjih povzročajo negotovost, kar lahko vodi v izseljevanje vrhunskih raziskovalnih talentov in tveganje stalnega upadanja kakovosti raziskav.

               (14)Šibka povezljivost lokalnega javnega prometa in visoki stroški prevoza na delo prispevajo k brezposelnosti na območjih z omejenimi možnostmi. Slabo stanje cestnih in železniških omrežij ovira mobilnost in zmanjšuje varnost potovanj, pri čemer je v slabem stanju več kot polovica cestnega omrežja, zlasti v regijah z omejenimi možnostmi. Prometna omrežja so osredotočena na Budimpešto, lokalna omrežja in transverzalne povezave prek države pa niso dobro razvite. Zastoji v cestnem prometu so vse večji izziv in ovira za produktivnost na madžarskih mestnih območjih. Poleg tega so se v zadnjih petih letih močno povečale emisije toplogrednih plinov iz cestnega prometa. Celinska plovba po Donavi, ki trpi zaradi nizkih vodostajev, bi se ob manj omejujočih predpisih lahko izboljšala.

               (15)Energijska učinkovitost v stanovanjskem sektorju je še vedno šibka. Omrežje za proizvodnjo električne energije je treba pripraviti na vse večjo vlogo decentralizirane proizvodnje električne energije iz obnovljivih virov. Polovica Madžarske je izrazito izpostavljena tveganjem, povezanim s podnebnimi spremembami, vključno s sušo in poplavami, zato so potrebne naložbe v upravljanje voda na glavnih rekah. Onesnaženost zraka in kakovost vode ostajata zaskrbljujoči. Glavni viri onesnaževanja so sežiganje trdnih goriv v gospodinjstvih, kmetijstvo in emisije iz prometa. Krožno gospodarstvo je še vedno v začetni fazi, recikliranje komunalnih odpadkov je premalo razvito in ekonomski instrumenti niso zadostni za reševanje okoljskih izzivov Madžarske.

               (16)Preprečevanje in pregon korupcije sta še vedno zaskrbljujoča. Več kazalnikov kaže, da se je izpostavljenost Madžarske korupciji v zadnjih letih povečala. Korupcijska tveganja in favoriziranje izkrivljajo dodeljevanje sredstev, ki zato niso usmerjena v najbolj produktivna podjetja. Delovanje državnega tožilstva je ključnega pomena za boj proti korupciji. Čeprav se zdi, da se ukrepi za boj proti drobni korupciji izvajajo razmeroma uspešno, še vedno ni znakov odločnega ukrepanja za pregon korupcije, v katero so vpleteni visoki uradniki ali osebe iz njihovega neposrednega kroga, ko se pojavijo resne obtožbe. Odgovornost za odločitve o zaključku preiskav je zaskrbljujoča, saj ni učinkovitih pravnih sredstev za izpodbijanje takih odločitev. Javne institucije z uporabo omejitev, vključno z odvračilnimi pristojbinami za dostop do informacij, še dodatno ovirajo preprečevanje korupcije.

               (17)Sistem nadzora in ravnotežja, ki je ključnega pomena za zagotavljanje neodvisnosti sodstva, je bil v sistemu rednih sodišč dodatno oslabljen. Nacionalni sodni svet se sooča s čedalje večjimi težavami pri iskanju protiuteži za pooblastila predsednika državnega urada za sodstvo. To povzroča zaskrbljenost glede neodvisnosti sodstva. Kar zadeva zakon o upravnih sodiščih, je vlada 30. maja 2019 predložila predlog zakona o umiku zakona o začetku veljavnosti in prehodnih pravilih za upravna sodišča.

               (18)Okvir javnih naročil se je v zadnjih letih izboljšal, vendar so še vedno prisotne ovire za konkurenco. Med njimi so uporaba postopkov z omejenim oglaševanjem in sistemske nepravilnosti v razpisnih postopkih, zlasti v zvezi z neustreznimi merili za izbor in dodelitev ter neenakim obravnavanjem ponudnikov. Čeprav nekateri kazalniki kažejo na izboljšanje, je število postopkov z enim samim ponudnikom še vedno visoko. Širša uporaba e-javnih naročil bi lahko dodatno povečala učinkovitost in preglednost.

               (19)Madžarske strukture in procesi socialnega dialoga ostajajo premalo razviti in ne omogočajo smiselnega vključevanja socialnih partnerjev v oblikovanje in izvajanje politik. Pomanjkljivosti pri sodelovanju deležnikov in omejena preglednost spodkopavajo dokazno osnovo in kakovost oblikovanja politik. To povzroča pogoste in nepredvidljive spremembe predpisov in odvrača od naložb z visoko dodano vrednostjo.

               (20)Uvedeni so bili ukrepi za dodatno izboljšanje davčnega sistema, vendar nekateri izzivi ostajajo. Davčna obremenitev dela se je zmanjšala, a ostaja visoka za osebe z nizkimi dohodki. Zaradi področnih davkov in velikega števila malih davkov je davčni sistem zapleten, stroški izpolnjevanja obveznosti pa so visoki, zlasti za manjša podjetja.

               (21)Regulativne ovire in vpletenost države na proizvodnih trgih ovirajo izbor učinkovitih podjetij in omejujejo konkurenco. Organi nekatere storitve še naprej oddajajo v izvajanje podjetjem v državni lasti ali zasebnim podjetjem, ki so bila ustanovljena posebej za ta namen. Nekateri po meri narejeni zakoni in ukrepi ter ad hoc izvzetja iz nadzora konkurence ovirajo delovanje trga in zavirajo naložbe. Dodaten problem je nepredvidljivost pravnega okvira, zlasti v sektorju maloprodaje, ki se v zadnjih letih sooča s pogostimi spremembami predpisov. V preteklem letu je bila uvedena zakonodaja, ki zahteva dodatno posebno dovoljenje za spremembe uporabe ali zasnove maloprodajnih prostorov. Tudi regulacija poklicev ostaja restriktivna. Pomanjkanje konkurence v teh sektorjih lahko postane škodljivo za inovacije in učinkovitost.

               (22)Boj proti agresivnemu davčnemu načrtovanju je bistven za zagotovitev učinkovitejših in pravičnejših davčnih sistemov. Učinki prelivanja strategij davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje med državami članicami zahtevajo usklajeno delovanje nacionalnih politik, ki dopolnjujejo zakonodajo EU. Madžarska je sprejela ukrepe proti agresivnemu davčnemu načrtovanju, vendar beleži razmeroma velike kapitalske prilive in odlive prek subjektov za posebne namene, ki imajo majhen ali ničen učinek na realno gospodarstvo. Odsotnost davčnih odtegljajev od dividend, obresti in licenčnin, ki jih v tujino izplačujejo družbe s sedežem na Madžarskem (tj. plačila rezidentov EU rezidentom tretjih držav), lahko privede do tega, da se ta plačila izognejo vsakršni obdavčitvi, če tudi v prejemni jurisdikciji niso obdavčena.

               (23)Načrtovanje programov skladov EU za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi
                  7
               . To bi Madžarski omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik sredstva iz teh skladov kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje.

               (24)V okviru evropskega semestra za leto 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Madžarske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2019 in nacionalni reformni program za leto 2019 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Madžarska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Madžarskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (25)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2019, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Madžarska v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da:

               1.Zagotovi skladnost s Priporočilom Sveta z dne XX. junija 2019 za odpravo znatnega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja.

               2.Nadaljuje vključevanje najbolj ranljivih skupin na trg dela, zlasti z izpopolnjevanjem, ter izboljša ustreznost socialne pomoči in nadomestil za brezposelnost. Izboljša rezultate izobraževanja in poveča udeležbo prikrajšanih skupin, zlasti Romov, v kakovostnem rednem izobraževanju. Izboljša rezultate na področju zdravja s podpiranjem preventivnih zdravstvenih ukrepov in krepitvijo primarnega zdravstvenega varstva.

               3.Ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotoči na raziskave in inovacije, nizkoogljično energijo in promet, infrastrukturo za odpadke ter učinkovitost energije in virov, pri tem pa upošteva regionalne razlike. Izboljša konkurenco na področju javnih naročil.

               4.Okrepi protikorupcijski okvir, vključno z izboljšanjem prizadevanj tožilstva in dostopa do javnih informacij, ter okrepi neodvisnost sodstva. Izboljša kakovost in preglednost postopkov odločanja z učinkovitim socialnim dialogom in sodelovanjem z drugimi deležniki ter z rednimi in ustreznimi ocenami učinka. Nadaljuje poenostavitev davčnega sistema in hkrati okrepi njegovo odpornost na tveganja agresivnega davčnega načrtovanja. Izboljša konkurenco in regulativno predvidljivost v sektorju storitev.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (3)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

                     (6)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (7)

                        SWD(2019) 1016 final.

                     (8)

                        V skladu s členom 9(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 27.9.2019
            COM(2019) 420 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Japonsko za prenos in uporabo podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) z namenom preprečevanja terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj ter boja proti njim

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.NAMEN

                  EU bi morala začeti pogajanja z Japonsko z namenom podpisa dvostranskega sporazuma o določitvi okvira in pogojev, pod katerimi bodo letalski prevozniki pooblaščeni, da na Japonsko prenesejo podatke iz evidence podatkov o potnikih (PNR) na letih med EU in Japonsko na način, ki je skladen z zahtevami prava EU.

               2. OZADJE PREDLOGA

                  PNR je evidenca zahtevanih podatkov o potovanju vsakega potnika. Vsebuje vse potrebne informacije, ki letalskim prevoznikom omogočajo obdelavo rezervacij. Kar zadeva to priporočilo, podatki iz PNR zajemajo podatke, ki se zberejo in so vsebovani v avtomatiziranih sistemih rezervacij in sistemih za nadzor odhodov pri letalskem prevozniku.

                  V EU je obdelava podatkov iz PNR bistven instrument skupnega odziva na terorizem in huda kazniva dejanja ter gradnik varnostne unije. Prepoznavanje in odkrivanje sumljivih vzorcev potovanja na podlagi obdelave podatkov iz PNR za zbiranje dokazov in po potrebi za odkrivanje storilcev hudih kaznivih dejanj in njihovih sodelavcev ter razkrivanje kriminalnih mrež se je izkazalo kot bistvenega pomena za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj.

                  Evropski parlament in Svet sta 27. aprila 2016 sprejela Direktivo (EU) 2016/681 o uporabi podatkov iz PNR za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj (direktiva o PNR)
                     1
                  . Navedena direktiva nacionalnim organom EU omogoča neposreden dostop do ključnih informacij, ki jih hranijo letalske družbe, ob polnem upoštevanju pravic do varstva podatkov. Za vse države članice pomeni pomembno orodje za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje terorizma in hudih kaznivih dejanj, vključno s trgovino s prepovedanimi drogami, trgovino z ljudmi in spolnim izkoriščanjem otrok. Države članice so morale direktivo o PNR prenesti v nacionalno zakonodajo do 25. maja 2018
                     2
                  .

               Na svetovni ravni Resolucija Varnostnega sveta Združenih narodov 2396, ki je bila sprejeta 21. decembra 2017, določa, da morajo države članice ZN „razviti zmogljivosti za zbiranje, obdelavo in analizo – z namenom spodbujanja standardov in priporočenih praks Mednarodne organizacije civilnega letalstva (ICAO) – podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) ter zagotoviti, da se podatki iz PNR uporabljajo in delijo z vsemi njihovimi pristojnimi nacionalnimi organi ob polnem spoštovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin“. Resolucija prav tako poziva organizacijo ICAO, naj „sodeluje z državami članicami pri oblikovanju standarda za zbiranje, uporabo, obdelavo in varstvo podatkov iz PNR“
                  3
               . Marca 2019 je Odbor za zračni prevoz v okviru Mednarodne organizacije civilnega letalstva (v nadaljnjem besedilu: ATC) ustanovil projektno skupino za poenostavitve, ki naj bi obravnavala predloge standardov in priporočenih praks (SARP) pri zbiranju, uporabi, obdelavi in varstvu podatkov iz PNR v skladu z Resolucijo Varnostnega sveta Združenih narodov 2396 (2017). Projektna skupina je pooblaščena za: a) pregled obstoječih standardov in priporočenih praks glede PNR iz poglavja 9 Priloge 9 k Čikaški konvenciji; b) ugotovitev, ali jih je treba dopolniti z dodatnimi standardi in priporočenimi praksami in/ali smernicami, ob upoštevanju odločitve in pomislekov Varnostnega sveta ter c) če je to potrebno, razvoj novih določb (standardov, priporočenih praks in/ali smernic) za zbiranje, uporabo, obdelavo in zaščito podatkov iz PNR.

                  Prenos relevantnih osebnih podatkov iz EU v tretjo državo se lahko izvede le v skladu z določbami o mednarodnih prenosih iz poglavja V Uredbe (EU) 2016/679 (v nadaljnjem besedilu: splošna uredba o varstvu podatkov)
                     4
                  .

                  Trenutno sta v veljavi dva mednarodna sporazuma med EU in tretjo državo o obdelavi in prenosu podatkov iz PNR (in sicer Avstralijo
                     5
                   in Združenimi državami
                     6
                  ). Sodišče Evropske unije je 26. julija 2017 sprejelo mnenje o predvidenem sporazumu med EU in Kanado, ki je bil podpisan 25. junija 2014
                     7
                  . Sodišče je odločilo, da sporazuma ni mogoče skleniti v njegovi predvideni obliki, ker so nekatere določbe nezdružljive s temeljnimi pravicami do zasebnosti in varstva osebnih podatkov, ki jih priznava EU. Sodišče je zlasti določilo dodatne pravne zahteve v zvezi z nadzorom s strani neodvisnega organa, občutljivimi podatki, avtomatizirano obdelavo podatkov iz PNR, nameni, za katere se lahko obdelujejo podatki iz PNR, ter hrambo, uporabo, razkritjem in nadaljnjim prenosom podatkov iz PNR. Na podlagi pooblastila, ki ga je Evropska komisija decembra 2017 prejela od Sveta, so se junija 2018 začela nova pogajanja s Kanado o evidenci podatkov o potnikih. Na 17. vrhu EU-Kanada, ki je potekal 17. in 18. julija 2019 v Montrealu, sta EU in Kanada pozdravili sklenitev pogajanj. Kanada je opozorila na svojo zahtevo po pravnem pregledu, vendar sta se strani zavezali, da bosta, potem ko bo ta opravljen, sporazum dokončno sprejeli takoj, ko bo to mogoče, ob priznavanju bistvene vloge tega sporazuma pri krepitvi varnosti ob hkratnem zagotavljanju zasebnosti in varstva osebnih podatkov.

               3.CILJI PREDLOGA

                  Japonska je tesna in strateška partnerica Evropske unije v boju proti terorističnim in drugim hudim mednarodnim kaznivim dejanjem. Evropska unija in Japonska v okviru Združenih narodov, G20, G7 in drugih večstranskih forumov tesno sodelujeta, da bi izboljšali svetovne varnostne okvire in povečali varnost svojih državljanov.

                  Sporazum o strateškem partnerstvu med EU in Japonsko, podpisan julija 2018, krepi splošno partnerstvo in določa: „Pogodbenici si v obsegu, ki je skladen z njunimi zakoni in predpisi, prizadevata za uporabo razpoložljivih orodij, kot so evidence podatkov o potnikih, za preprečevanje terorističnih in hudih kaznivih dejanj ter boj proti njim, pri čemer spoštujeta pravico do zasebnosti in varstva osebnih podatkov“. Sporazum o PNR med EU in Japonsko bi prispeval h krepitvi predlaganega partnerstva za trajnostno povezljivost in kakovostno infrastrukturo med Evropsko unijo in Japonsko, zlasti s povečanjem varnosti zračnega prometa.

                  Evropska komisija je 23. januarja 2019 sprejela sklep o ustreznosti v zvezi s prenosom osebnih podatkov iz EU na Japonsko med poslovnimi subjekti
                     8
                  . V tem kontekstu je Evropska komisija ocenila tudi pogoje in zaščitne ukrepe, v skladu s katerimi lahko japonski javni organi, vključno z organi kazenskega pregona, dostopajo do podatkov, s katerimi razpolagajo navedeni subjekti.

                  Japonska je Evropski komisiji jasno izrazila svoj interes za začetek pogajanj za sklenitev sporazuma o evidenci podatkov o potnikih z Evropsko unijo. Zlasti je Japonska nedavno dala vedeti, da bo zaradi olimpijskih iger, ki jih bo gostila leta 2020, nujno potrebovala podatke iz PNR od letalskih prevoznikov EU, da bi se lahko odzvala na pričakovano povečanje varnostnih tveganj.

                  V skladu z japonsko zakonodajo (zakon o carini ter zakon o nadzoru priseljevanja in priznavanju beguncev) morajo letalske družbe posredovati podatke iz evidence podatkov o potnikih japonskemu carinskemu in tarifnemu uradu ter uradu za priseljevanje. Namen te zakonodaje je povečati varnost Japonske s pridobivanjem podatkov iz PNR pred prihodom ali odhodom potnikov in s tem znatno povečati sposobnost učinkovite in uspešne vnaprejšnje ocene potovalnih tveganj posameznih potnikov.

                  Letalski prevozniki in njihova združenja so tudi večkrat zaprosili Evropsko komisijo, naj zagotovi pravno varnost letalskim prevoznikom, ki opravljajo lete med EU in Japonsko, ker so obvezani Japonski zagotoviti podatke iz PNR v obsegu, v katerem se zbirajo in so vsebovani v njihovih avtomatiziranih sistemih rezervacij in sistemih za nadzor odhodov.

                  Potrebna je rešitev, ki bo na ravni EU zagotovila pravno podlago za prenos podatkov iz PNR iz Evropske unije na Japonsko, da bi se tako priznala potrebnost podatkov iz PNR v boju proti terorizmu in drugim hudim oblikam mednarodnih kaznivih dejanj. Hkrati bi moral prihodnji sporazum zagotoviti ustrezne zaščitne ukrepe za varstvo podatkov v smislu člena 46(2)(a) splošne uredbe o varstvu podatkov, vključno s sistemom neodvisnega nadzora. Prihodnji sporazum bi moral spoštovati temeljne pravice in načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico do zasebnega in družinskega življenja iz člena 7 Listine, pravico do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sojenja iz člena 47 Listine.

                  Prenos podatkov iz PNR na Japonsko bi bil sredstvo za nadaljnje spodbujanje mednarodnega sodelovanja na področju kazenskega pregona z Evropsko unijo, saj bi med drugim Japonska pristojnim organom držav članic, Europolu in/ali Eurojustu v okviru njihovih posameznih mandatov pošiljala analitične informacije, ki izhajajo iz podatkov iz PNR.

               4.PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

                  To priporočilo za začetek pogajanj z Japonsko o sporazumu o PNR upošteva veljavni pravni okvir EU o varstvu podatkov in PNR, tj. Uredbo (EU) 2016/679, Direktivo (EU) 2016/680
                     9
                   in Direktivo (EU) 2016/681 ter Pogodbo in Listino o temeljnih pravicah, kot se razlagajo v ustrezni sodni praksi Sodišča EU, zlasti v mnenju Sodišča 1/15.

                  Priporočilo upošteva tudi pooblastilo za začetek pogajanj o sporazumu med EU in Kanado za prenos in uporabo podatkov iz PNR, ki ga je Evropska komisija prejela od Sveta decembra 2017.

                  To priporočilo je v skladu s pravnimi zahtevami iz mnenja Sodišča 1/15. Temelji na členu 218 Pogodbe o delovanju EU. Evropska komisija je v skladu s členom 218 Pogodbe o delovanju EU imenovana za pogajalca Unije.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o odobritvi začetka pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Japonsko za prenos in uporabo podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) z namenom preprečevanja terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj ter boja proti njim

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Začeti bi bilo treba pogajanja za sklenitev sporazuma med Unijo in Japonsko za prenos in uporabo podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) z namenom preprečevanja terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj ter boja proti njim.

               (2)Sporazum bi moral spoštovati temeljne pravice in načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico do zasebnega in družinskega življenja iz člena 7 Listine, pravico do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sojenja iz člena 47 Listine. Sporazum bi bilo treba uporabljati v skladu z navedenimi pravicami in načeli –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Evropska komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o Sporazumu med Unijo in Japonsko za prenos in uporabo podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) z namenom preprečevanja terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj ter boja proti njim.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja potekajo ob posvetovanju s posebnim odborom, ki ga imenuje Svet.

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Evropsko komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        Direktiva (EU) 2016/681 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o uporabi podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj (UL L 119, 4.5.2016, str. 132).

                     (2)

                        Glede izvajanja direktive o PNR glej devetnajsto poročilo o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije (COM(2019) 353 final z dne 24. julija 2019).

                     (3)

                        Resolucija Varnostnega sveta 2396 (2017) o grožnjah mednarodnemu miru in varnosti zaradi vračanja tujih terorističnih bojevnikov.

                     (4)

                        Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL L 119, 4.5.2016, str. 1).

                     (5)

                        UL L 186, 14.7.2012, str. 4.

                     (6)

                        UL L 215, 11.8.2012, str. 5.

                     (7)

                        Mnenje 1/15 Sodišča (veliki senat) z dne 26. julija 2017, ECLI:EU:C:2017:592.

                     (8)

                        Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2019/419 z dne 23. januarja 2019 v skladu z Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta o ustreznem varstvu osebnih podatkov na Japonskem na podlagi zakona o varstvu osebnih informacij (notificirano pod dokumentarno številko C(2019) 304) (UL L 76, 19.3.2019, str. 1).

                     (9)

                        Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ (UL L 119, 4.5.2016, str. 89).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 27.9.2019
            COM(2019) 420 final
            PRILOGA
            k
            priporočilu zaSKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Japonsko za prenos in uporabo podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) z namenom preprečevanja terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj ter boja proti njim

               PRILOGA

               Smernice za pogajanja o sporazumu med Evropsko unijo in Japonsko za prenos in uporabo podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) z namenom preprečevanja terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj ter boja proti njim

               Komisija bi si med pogajanji morala prizadevati za cilje, ki so podrobno opisani v nadaljevanju.

               (1)Cilj sporazuma bi moral biti, da se zagotovijo pravna podlaga, pogoji in zaščitni ukrepi za prenos podatkov iz PNR na Japonsko.

               (2)Sporazum bi moral ustrezno odražati nujnost in pomen uporabe podatkov iz PNR pri preprečevanju terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj ter v boju proti njim.

               (3)V ta namen bi moral biti cilj sporazuma urediti prenos in uporabo podatkov iz PNR z izključnim namenom preprečevanja terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj ter boja proti njim, ob polnem spoštovanju varstva zasebnosti, osebnih podatkov ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov pod pogoji, ki bodo določeni v sporazumu.

               (4)Sporazum bi moral poleg tega priznati pomen prenosa podatkov PNR na Japonsko pri spodbujanju policijskega in pravosodnega sodelovanja, ki se bo izvajalo na podlagi prenosa analitičnih informacij, ki izhajajo iz podatkov iz PNR. Zato bi moral sporazum zagotoviti prenos analitičnih informacij, ki izhajajo iz pristojnih organov Japonske, policijskim in pravosodnim organom držav članic ter Europolu in Eurojustu v okviru njihovih posameznih mandatov.

               (5)Da bi zagotovili skladnost z načelom omejitve namena, bi moral sporazum omejiti obdelavo podatkov iz PNR izključno na preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje ali pregon terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj v smislu opredelitev v relevantnih instrumentih EU.

               (6)Sporazum bi moral zagotoviti dosledno spoštovanje temeljnih pravic in svoboščin iz člena 6 PEU, zlasti pravice do varstva osebnih podatkov, kot je določena v členu 16 PDEU in členu 8 Listine EU o temeljnih pravicah. Prav tako bi moral zagotoviti dosledno spoštovanje načel nujnosti in sorazmernosti v zvezi s pravico do zasebnega in družinskega življenja ter varstva osebnih podatkov na podlagi člena 7 oz. člena 8 Listine EU o temeljnih pravicah, kakor ju razlaga Sodišče v svojem mnenju 1/15 o predvidenem sporazumu o PNR med EU in Kanado.

               (7)Sporazum bi moral zagotoviti pravno varnost, zlasti za letalske prevoznike, in sicer tako, da bi jim zagotovil pravno podlago za prenos podatkov iz PNR, ki jih vsebujejo njihovi avtomatizirani sistemi rezervacij in sistemi za nadzor odhodov.

               (8)Sporazum bi moral za prenos podatkov iz PNR na Japonsko jasno in natančno opredeliti potrebne zaščitne ukrepe in nadzor v zvezi z varstvom osebnih podatkov ter temeljnimi pravicami in svoboščinami posameznikov, ne glede na njihovo državljanstvo in kraj prebivanja. S temi zaščitnimi ukrepi bi bilo treba zagotoviti naslednje:

               (a)kategorije podatkov iz PNR, ki bodo prenesene, bi morale biti izčrpno ter jasno in natančno določene v skladu z mednarodnimi standardi. Prenosi podatkov bi morali biti omejeni na potrebni minimum in sorazmerni z opredeljenim namenom sporazuma;

               (b)občutljivi podatki v smislu prava EU, vključno z osebnimi podatki, ki razkrivajo raso ali etnično poreklo, politično prepričanje, verska ali filozofska prepričanja in članstvo v sindikatu ali ki se navezujejo na zdravstveno stanje, spolno življenje ali spolno usmerjenost posameznika, se ne bi smeli obdelovati;

               (c)sporazum bi moral vključevati določbe o varnosti podatkov, tako da bi bil dostop do podatkov iz PNR odobren omejenemu število posebej pooblaščenih posameznikov, da bi bila določena obveznost, da so evropski nadzorni organi za varstvo podatkov nemudoma obveščeni o kršitvah varnosti podatkov, ki vplivajo na podatke iz PNR, razen če je malo verjetno, da bi kršitev ogrozila pravice in svoboščine fizičnih oseb, ter da bi bile določene učinkovite in odvračilne sankcije;

               (d)sporazum bi moral vsebovati določbe o ustreznih in preglednih informacijah za potnike v zvezi z obdelavo njihovih podatkov iz PNR ter o pravici posameznika, da je obveščen, če se zadevni podatki uporabijo po njegovem prihodu, da do teh podatkov dostopa in, kadar je to primerno, da zahteva njihov popravek ali izbris;

               (e)v skladu s členom 47 Listine EU o temeljnih pravicah bi moral sporazum vsaki osebi, katere podatki se obdelajo v skladu s sporazumom, zagotoviti pravico do učinkovitega upravnega in sodnega varstva na nediskriminatorni podlagi, ne glede na državljanstvo ali kraj prebivanja;

               (f)sporazum bi moral zagotoviti, da avtomatizirana obdelava temelji na specifičnih, objektivnih, nediskriminatornih, zanesljivih in vnaprej določenih merilih ter da se ne uporabi kot edina podlaga za odločitve, ki imajo škodljive pravne učinke ali resne posledice za posameznika. Podatki iz PNR bi se morali primerjati le s tistimi zbirkami podatkov, ki so relevantne za namene, zajete s sporazumom, te zbirke pa bi morale biti zanesljive in ažurirane;

               (g)uporaba podatkov iz PNR s strani pristojnega organa Japonske, ki presega varnostno in mejno kontrolo, bi morala temeljiti na novih okoliščinah ter na vsebinskih in postopkovnih pogojih, ki temeljijo na objektivnih merilih. Zlasti bi morala biti taka uporaba predmet predhodnega nadzora, ki ga izvede sodišče ali neodvisni upravni organ, razen v ustrezno utemeljenih nujnih primerih;

               (h)obdobje hrambe podatkov iz PNR bi moralo biti omejeno in ne bi smelo biti daljše, kot je potrebno za dosego prvotnega cilja. Hramba podatkov iz PNR po odhodu letalskih potnikov z Japonske bi morala biti v skladu z zahtevami iz sodne prakse Sodišča. Sporazum bi moral zahtevati, da se podatki po izteku obdobja hrambe izbrišejo ali se anonimizirajo tako, da zadevni posameznik ni več določljiv;

               (i)sporazum bi moral zagotoviti, da se podatki iz PNR lahko razkrijejo drugim vladnim organom v isti državi ali drugim državam le na podlagi vsakega primera posebej ter ob upoštevanju določenih pogojev in zaščitnih ukrepov. Tako razkritje se lahko izvede le, če organ prejemnik izvaja naloge, povezane z bojem proti terorizmu ali hudim mednarodnim kaznivim dejanjem, in zagotavlja enako zaščito, kot je določena v sporazumu. Nadaljnji prenosi pristojnim organom drugih tretjih držav bi morali biti omejeni na tiste države, s katerimi ima EU enakovreden sporazum o PNR ali za katere je EU sprejela sklep o ustreznosti na podlagi zakonodaje EU o varstvu podatkov, ki zajema relevantne organe, katerim naj bi se posredovali podatki iz PNR.

               (9)Sporazum bi moral zagotoviti sistem nadzora s strani neodvisnega javnega organa, odgovornega za varstvo podatkov, z učinkovitimi pooblastili za preiskovanje, posredovanje in izvrševanje, da lahko izvaja nadzor nad javnimi organi, ki uporabljajo podatke iz PNR. Ta organ bi moral imeti pooblastila za obravnavo pritožb posameznikov, zlasti v zvezi z obdelavo njihovih podatkov iz PNR. Javni organi, ki uporabljajo podatke iz PNR, bi morali biti odgovorni za spoštovanje pravil o varstvu osebnih podatkov v skladu s sporazumom.

               (10)Sporazum bi moral zahtevati, da se podatki prenesejo izključno z uporabo sistema „push“.

               (11)Sporazum bi moral zagotoviti, da pogostost in časovna razporeditev prenosov podatkov iz PNR ne ustvarjata nesorazmernega bremena za prevoznike in sta omejeni na to, kar je nujno potrebno.

               (12)Sporazum bi moral zagotoviti, da letalskim prevoznikom ne bo treba zbirati dodatnih podatkov v primerjavi s tistimi, ki jih že zbirajo, ali zbirati določenih vrst podatkov, temveč bodo dolžni zgolj posredovati podatke, ki jih zbirajo v okviru svojega običajnega poslovanja.

               (13)Sporazum bi moral vključevati določbe za redni skupni pregled vseh vidikov njegovega izvajanja, ki bi vključeval zanesljivost in aktualnost predhodno določenih modelov in meril ter podatkovnih zbirk, pa tudi oceno sorazmernosti hranjenih podatkov na podlagi njihove vrednosti za preprečevanje terorizma in drugih hudih mednarodnih kaznivih dejanj ter boj proti njim.

               (14)Sporazum bi moral zagotoviti mehanizem za reševanje sporov v zvezi z njegovo razlago, uporabo in izvajanjem.

               (15)Sporazum bi bilo treba skleniti za obdobje sedmih let in vključiti določbo, po kateri se lahko sporazum podaljša za podobno obdobje, razen če ga ena od pogodbenic odpove.

               (16)Sporazum bi moral vsebovati klavzulo o ozemeljskem področju uporabe.

               (17)Sporazum bi moral biti enako verodostojen v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, hrvaškem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem, slovenskem, španskem in švedskem jeziku ter v ta namen vključevati jezikovno klavzulo.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 21.11.2018
            COM(2018) 803 final
            Priporočilo za
            SKLEP SVETA
            o ugotovitvi, da Romunija v odgovor na priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov
            {SWD(2018) 503 final}

               Priporočilo za

               SKLEP SVETA

               o ugotovitvi, da Romunija v odgovor na priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
                  1
                in zlasti četrtega pododstavka člena 10(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Svet je 22. junija 2018 v skladu s členom 121(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) v Romuniji ugotovil obstoj znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v višini –1 % BDP.

               (2)Zaradi ugotovljenega znatnega odklona je Svet 22. junija 2018 izdal priporočilo
                  2
               , da mora Romunija sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  3
                v letu 2018 ne bo presegla 3,3 %, v letu 2019 pa 5,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP za vsako leto. Romuniji je prav tako priporočil, naj za zmanjšanje primanjkljaja uporabi morebitne nepričakovane prihodke, medtem ko bi morali ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti. Svet je določil, da mora Romunija do 15. oktobra 2018 poročati o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi priporočila.

               (3)Komisija je 27. in 28. septembra 2018 v Romuniji opravila misijo okrepljenega nadzora z namenom spremljanja na kraju samem v skladu s členom -11(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97. Potem ko je Komisija svoje predhodne ugotovitve sporočila romunskim organom, da podajo pripombe, je 21. novembra 2018 o svojih ugotovitvah poročala Svetu. Te ugotovitve so bile pozneje javno objavljene. Komisija v poročilu ugotavlja, da romunski organi ohranjajo cilj za nominalni primanjkljaj v letu 2018, ki je malo pod 3 % BDP, in zato ne nameravajo ukrepati na podlagi priporočila Sveta z dne 22. junija 2018. Vlada v letu 2019 načrtuje zmanjšanje nominalnega primanjkljaja na 2,38 % BDP, vendar je treba ukrepe še določiti.

               (4)Romunski organi so 16. oktobra 2018 predložili poročilo o ukrepih, ki so jih sprejeli na podlagi priporočila Sveta z dne 22. junija 2018
                  4
               . Organi so v poročilu ponovno zatrdili, da njihov cilj za leto 2018 ostaja nominalni primanjkljaj v višini 2,96 % BDP. Za leto 2019 organi načrtujejo primanjkljaj v višini 2,38 % BDP. V poročilu niso navedeni novi ukrepi za leto 2018. V poročilu za leto 2019 je navedena zajezitev odhodkov za sredstva za zaposlene ter blago in storitve, pri čemer pa ta ni podkrepljena z dovolj podrobnimi in sprejetimi ali vsaj verodostojno napovedanimi ukrepi. Na strani prihodkov poročilo navaja podaljšanje že obstoječih ukrepov in nekaterih ukrepov za povečanje izpolnjevanja davčnih obveznosti. Na splošno fiskalni učinek sporočenih ukrepov zaostaja za zahtevo, navedeno v priporočilu Sveta z dne 22. junija 2018.

               (5)V letu 2018 naj bi na podlagi jesenske napovedi Komisije iz leta 2018 rast neto primarnih javnofinančnih odhodkov znašala 11,3 %, kar je precej nad referenčno vrednostjo za odhodke v višini 3,3 %. Strukturni saldo naj bi v letu 2018 ostal razmeroma stabilen v višini 3,3 % BDP. Oba stebra torej kažeta na tveganje odklona od priporočene prilagoditve. Merilo rasti odhodkov kaže na odklon v višini 2,3 % BDP. Strukturni saldo potrjuje to analizo in kaže na manjši odklon v višini 0,8 % BDP. Na strukturni saldo pozitivno vplivata znatno višji deflator BDP in višja ocena potencialne rasti BDP v primerjavi s srednjeročnim povprečjem, na katerem temelji referenčna vrednost za odhodke. Ta učinek se delno izravna z vplivom povečanja javnih naložb, ki se zgladi v referenčnem merilu za odhodke. Zato celovita ocena potrjuje precejšen odklon od prilagoditve, ki jo je priporočil Svet.

               (6)Na podlagi napovedi Komisije iz jeseni 2018 naj bi v letu 2019 rast nominalnih javnofinančnih odhodkov brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov in enkratnih ukrepov znašala 7,5 %, kar je precej nad referenčnim merilom za odhodke v višini 5,1 % (odklon od priporočene prilagoditve v višini 0,7 % BDP). Strukturni saldo naj bi se povečal za 0,1 % BDP in dosegel primanjkljaj v višini 3,4 % (odklon v višini 0,9 % BDP). Ker oba stebra kažeta na podobno stopnjo odklona od zahtevane prilagoditve v letu 2019, splošna ocena potrjuje odklon od prilagoditve, ki jo je priporočil Svet.

               (7)Poleg tega napoved Komisije iz jeseni 2018 predvideva, da bo dolg sektorja država v letu 2018 znašal 3,3 %, v letu 2019 pa 3,4 %, kar presega referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe.

               (8)Iz navedenih ugotovitev sledi sklep, da odziv Romunije na priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 ni bil zadosten. Fiskalni napor ne zadošča za zagotavljanje, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 3,3 %, v letu 2019 pa 5,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP za vsako leto –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018.

               Člen 2

               Ta sklep je naslovljen na Romunijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL C 223, 27.6.2018, str. 3.

                     (3)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (4)

                        Na voljo na: http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13279-2018-INIT/en/pdf.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 21.11.2018
            COM(2018) 806 final
            Priporočilo za
            SKLEP SVETA
            o ugotovitvi, da Madžarska v odgovor na priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov
            {SWD(2018) 504 final}

               Priporočilo za

               SKLEP SVETA

               o ugotovitvi, da Madžarska v odgovor na priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
                  1
                in zlasti četrtega pododstavka člena 10(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Svet je 22. junija 2018 v skladu s členom 121(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) na Madžarskem ugotovil obstoj znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v višini –1,5 % BDP.

               (2)Zaradi ugotovljenega znatnega odklona je Svet 22. junija 2018 izdal priporočilo
                  2
               , da mora Madžarska sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  3
                v letu 2018 ne bo presegla 2,8 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1,0 % BDP. Madžarski je priporočil, naj za zmanjšanje primanjkljaja uporabi morebitne nepričakovane prihodke, medtem ko bi morali ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti. Svet je določil, da mora Madžarska do 15. oktobra 2018 poročati o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi navedenega priporočila.

               (3)Komisija je 18. in 19. septembra 2018 na Madžarskem opravila misijo okrepljenega nadzora z namenom spremljanja na kraju samem v skladu s členom -11(2) Uredbe (ES) št. 1466/97. Potem ko je Komisija svoje predhodne ugotovitve sporočila madžarskim organom, da podajo pripombe, je 21. novembra 2018 o svojih ugotovitvah poročala Svetu. Te ugotovitve so bile pozneje javno objavljene. Komisija v poročilu ugotavlja, da Madžarski organi nameravajo ohraniti cilj za nominalni primanjkljaj v letu 2018 v višini 2,4 % BDP, kot je določen v konvergenčnem programu za leto 2018, in zato ne nameravajo ukrepati na podlagi priporočila Sveta z dne 22. junija 2018.

               (4)Madžarski organi so 15. oktobra 2018 predložili poročilo o ukrepih, ki so jih sprejeli na podlagi priporočila Sveta z dne 22. junija 2018
                  4
               . Organi so v poročilu ponovno zatrdili, da njihov cilj za leto 2018 ostaja nominalni primanjkljaj v višini 2,4 % BDP. V primerjavi s proračunsko projekcijo v konvergenčnem programu za leto 2018 organi pričakujejo znatno višje davčne prihodke in prihranke zaradi zmanjšanih stroškov sofinanciranja projektov, ki se financirajo iz proračuna Unije. Vendar pa načrtujejo dodatne odhodke, ki v celoti izravnajo vpliv teh gibanj na zmanjšanje primanjkljaja. Sporočeni novi diskrecijski ukrepi nimajo znatnega neto fiskalnega učinka na proračunski rezultat v letu 2018, kar pomeni, da ne izpolnjujejo zahteve iz priporočila Sveta z dne 22. junija 2018.

               (5)Na podlagi napovedi Komisije iz jeseni 2018 naj bi v letu 2018 rast javnofinančnih odhodkov brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov in enkratnih ukrepov znašala 7,0 %, kar je precej nad priporočeno referenčno stopnjo rasti v višini 2,8 % (odklon v višini 1,6 % BDP). Strukturni saldo naj bi se zmanjšal za 0,4 % BDP, kar je v nasprotju s priporočenim izboljšanjem v višini 1,0 % BDP (odklon v višini 1,4 % BDP). Oba stebra torej kažeta na precejšen odklon od priporočene prilagoditve. Na analizo referenčne vrednosti za odhodke negativno vplivajo trije elementi, in sicer srednjeročna stopnja potencialne rasti, ki je nižja od trenutno ocenjene, deflator BDP, na katerem temelji referenčna vrednost za odhodke, ter posredni učinek prihodkov nekaterih ukrepov. Po prilagoditvi za te dejavnike se zdi, da merilo rasti odhodkov ustrezno odraža fiskalni napor in še vedno kaže na odklon. Ocena strukturnega salda vodi do podobnega rezultata. Na strukturni saldo negativno vplivajo nižji prihodki od načrtovanih, vendar se to delno izravna z učinkom višje ocene potencialne rasti BDP v primerjavi s srednjeročnim povprečjem, na katerem temelji referenčna vrednost za odhodke. Zato celovita ocena potrjuje precejšen odklon od priporočene prilagoditve.

               (6)Iz navedenih ugotovitev sledi sklep, da odziv Madžarske na priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 ni bil zadosten. Fiskalni napor ne zadošča za zagotavljanje, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 2,8 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1,0 % BDP –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Madžarska ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018.

               Člen 2

               Ta sklep je naslovljen na Madžarsko.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL C 223, 27.6.2018, str. 1.

                     (3)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (4)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en