title: Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Latvije za stabilnost za leto 2015

text:
               18.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/66

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 14. julija 2015
   v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Latvije za stabilnost za leto 2015
   (2015/C 272/17)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik. Strategija se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 14. julija 2015 sprejel Priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2). Skupaj tvorita „integrirane smernice“ in države članice so bile pozvane, naj jih upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 8. julija 2014 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2014 in dal mnenje o dopolnjenem programu Latvije za stabilnost za leto 2014.

               (4)

               Komisija je 28. novembra 2014 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2015. Komisija je isti dan na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (4) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Latvija ni bila opredeljena kot ena od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (5)

               Evropski svet je 18. decembra 2014 potrdil prednostne naloge za spodbujanje naložb, okrepitev strukturnih reform ter prizadevanje za odgovorno in rasti prijazno konsolidacijo javnih financ.

               (6)

               Komisija je 26. februarja 2015 objavila poročilo o državi za Latvijo za leto 2015. V njem je ocenila napredek Latvije pri izpolnjevanju priporočil za posamezne države, sprejetih 8. julija 2014.

               (7)

               Latvija je 15. aprila 2015 predložila nacionalni program reform za leto 2015 in program za stabilnost za leto 2015. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Za Latvijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast; poleg tega je v skladu s podatki Eurostata upravičena do uporabe določbe o sistemski pokojninski reformi. Latvija je v svojem programu za stabilnost za leto 2015 zaprosila za začasno odstopanje od zahtevane prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega cilja, saj še vedno izvaja večjo strukturno reformo zdravstvenega sistema. Proračunski stroški zdravstvene reforme v letu 2016 znašajo 0,2 % BDP. Po ocenah se bo z reformo zaposlovanje povečalo za 0,6 %, raven BDP pa naj bi se do leta 2023 povečala za 2,2 %. Pozitiven učinek na rast in dolgoročno vzdržnost javnih financ se ocenjuje kot verjeten. Vendar v skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2015 napovedani strukturni primanjkljaj v višini 2,2 % BDP v letu 2016 presega ustrezen varnostni razmik glede na referenčno vrednost iz Pogodbe, ki znaša 3 % BDP in jo je treba upoštevati za upravičenost do uporabe določbe o strukturnih reformah. Zato kljub priznavanju potrebnosti trenutne zdravstvene reforme Svet meni, da Latvija ne izpolnjuje zahtev za upravičenost do zahtevanega začasnega odstopanja v letu 2016.

               (9)

               V programu za stabilnost za leto 2015 vlada načrtuje razmeroma stabilen nominalni primanjkljaj v višini 1,4 % BDP v letu 2016 in 1,3 % BDP v letu 2017, v letu 2018 pa naj bi ta narasel na 1,7 % BDP. Za dosego teh ciljev namerava vlada doseči strukturni primanjkljaj v višini 1,8 % BDP v letu 2016 in 1,4 % BDP od leta 2017. Prilagoditvena pot v programu za stabilnost vključuje odstopanje na podlagi določbe o strukturnih reformah, do katere Latvija očitno ni upravičena, načrtovani dodatni izdatki za obrambo v obdobju 2016–2019 pa so v njej opredeljeni kot enkratni ukrepi. V skladu s programom za stabilnost naj bi se delež javnega dolga v BDP s 37 % BDP v letu 2015 zmanjšal na 34 % BDP v letu 2018, z nekaj vmesnimi letnimi nihanji zaradi kopičenja likvidnih sredstev za upravljanje dolga. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske napovedi, je verjeten. Ukrepi za leto 2015 so bili večinoma izvedeni v skladu s proračunskim načrtom. Vendar ukrepi v podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja od leta 2016 naprej niso dovolj podrobno opredeljeni. V skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2015 Latvija v letu 2015 izpolnjuje zahteve, ob upoštevanju uporabe določbe o sistemski pokojninski reformi. V letu 2016 pa obstaja tveganje znatnega odstopanja. Strukturni saldo je treba izboljšati za 0,3 % BDP ob upoštevanju olajšave za sistemsko pokojninsko reformo. V skladu z napovedjo Komisije se ta poslabša za 0,3 % BDP, saj izdatkov za obrambo ni mogoče opredeliti kot enkratne ukrepe. Svet na podlagi ocene programa za stabilnost in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 meni, da obstaja tveganje, da Latvija ne bo izpolnjevala določb Pakta za stabilnost in rast.

               (10)

               Za latvijsko visoko šolstvo se vzpostavlja nacionalna neodvisna akreditacijska agencija in razvija nov model financiranja, ki nagrajuje kakovost. Kljub določenemu napredku pri reformi raziskovalnega in inovacijskega sistema v skladu s okvirom za pametno specializacijo prihaja do slabih znanstvenih rezultatov zaradi nezadostnega javnega financiranja v razdrobljenem raziskovalnem in inovacijskem sistemu. Latvija je leta 2013 v R&R vložila samo približno 0,6 % BDP, kar je tretji najmanjši delež v Uniji. Intenzivnost javnih vlaganj v R&R je v letu 2013 dosegla samo 0,43 % BDP. Pomanjkanje inovacij ter naložb zasebnega sektorja v višjo dodano vrednost in panoge z intenzivno uporabo znanja ovira konkurenčnost.

               (11)

               Ne glede na napredek pri odpravljanju brezposelnosti so glede na krčenje delovne sile potrebni nadaljnji ukrepi za preprečevanje brezposelnosti mladih in njenih negativnih dolgoročnih posledic. Latvija je dosegla določen napredek pri reformi poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter vajeništva; pomanjkanje privlačnosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja pa še vedno ostaja izziv zaradi omejenega angažmaja malih in srednjih podjetij.

               (12)

               Čeprav je bilo opravljenega že veliko analitičnega dela in načrtovanja, pri reformah socialne pomoči ni bilo doseženega napredka niti jih ne podpirajo zadostni proračunski načrti. Slaba pokritost z nadomestili za brezposelnost in socialnimi pomočmi ter njihova nezadostnost onemogočata učinkovito ukrepanje za zmanjšanje revščine, socialne izključenosti in visoke stopnje neenakosti. V teh razmerah imajo izdatki za socialno zaščito le majhen učinek na zmanjšanje revščine. Leta 2014 je približno 32,7 % latvijskega prebivalstva ogrožala revščina ali socialna izključenost, dohodkovna neenakost pa ostaja med najvišjimi v Uniji. Financiranje aktivnih politik trga dela in pokritost z njimi sta še vedno nizka v primerjavi z drugimi državami članicami. Visok davčni primež oseb z nizkimi dohodki še vedno negativno vpliva na formalno zaposlovanje in zmanjšuje povpraševanje po nizko kvalificiranih delavcih, po drugi strani pa imajo okoljski davki in učinkoviti davki na premoženje znaten neizkoriščen potencial. Zaradi nizke stopnje javnega financiranja zdravstvenega varstva, visokih neposrednih plačil, nezadostnih spodbud za večjo uspešnost in učinkovitost ter nezadostnega usklajevanja ima velik del prebivalstva zmanjšan dostop do zdravstvenega sistema. Treba je nadaljevati ukrepe za izboljšanje dostopnosti, stroškovne učinkovitosti in kakovosti zdravstvenega sistema ter za povezovanje financiranja bolnišnic z mehanizmi, ki nagrajujejo uspešnost.

               (13)

               Latvija je dosegla velik napredek pri reformiranju pravosodja. Vendar stopnja reševanja civilnih in gospodarskih zadev ostaja nizka ter ustvarja dodatno breme za podjetja. Okrepiti bi bilo treba vlogo sodnega sveta in predsednikov sodišč pri izvajanju reform pravosodja. Boj proti davčnim utajam in primerno pobiranje davkov sta nezadostna, stopnja izogibanja davkom pa je še vedno visoka. Zakon o insolventnosti je bil sicer sprejet, še vedno pa ostajajo izzivi glede ustrezne politike na področju insolventnosti in učinkovitega sistema nadzora stečajnih upraviteljev. Poslovnemu okolju in kakovosti javnih storitev bi koristili odločnejši ukrepi proti navzkrižju interesov in korupciji, zlasti v izpostavljenih sektorjih, kot so javna naročila, gradbeništvo in zdravstveno varstvo. V zvezi s predlogi sveta za konkurenco za spremembo zakona o konkurenci, ki bi zadevnemu svetu omogočili večjo institucionalno in finančno neodvisnost ter učinkovito ukrepanje proti javnim organom, ni bilo nobenega napredka. Parlament ni sprejel zakona o javni službi. Pomembna bo vključenost organov lokalne samouprave.

               (14)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo latvijske ekonomske politike in jo objavila v poročilu o državi za leto 2015. Prav tako je ocenila program za stabilnost in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Latvija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje odločitve na nacionalni ravni, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Latviji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 4 spodaj.

               (15)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (16)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te analize je Svet izdal posebna priporočila, naslovljena na države članice, katerih valuta je euro (6). Latvija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, zagotoviti tudi celovito in pravočasno izvedbo teh priporočil –

         PRIPOROČA, da Latvija v obdobju 2015–2016 ukrepa tako, da:

               1.

               Zagotovi, da bo odstopanje od srednjeročnega proračunskega cilja v letih 2015 in 2016 omejeno na olajšavo, povezano z izvajanjem sistemske pokojninske reforme.

               2.

               Izboljša poklicno izobraževanje in usposabljanje, pospeši reformo učnih načrtov in poveča ponudbo učenja na delovnem mestu. Zagotovi, da se bo z novim modelom financiranja visokošolskega sistema nagrajevala kakovost. Bolje usmeri financiranje raziskav in spodbudi naložbe zasebnega sektorja v inovacije na podlagi okvira za pametno specializacijo.

               3.

               Sprejme konkretne ukrepe za reformo socialne pomoči in tako zagotovi zadostnost nadomestil ter sprejme ukrepe za povečanje zaposljivosti. Zmanjša visok davčni primež oseb z nizkimi dohodki s preusmeritvijo davčnega bremena na druge vire, ki manj škodujejo rasti. Sprejme ukrepe za izboljšanje dostopnosti, stroškovne učinkovitosti in kakovosti zdravstvenega sistema ter za povezovanje financiranja bolnišnic z mehanizmi, ki nagrajujejo uspešnost.

               4.

               Izboljša učinkovitost pravosodja s povečanjem odgovornosti vseh strani (vključno s stečajnimi upravitelji), in sicer z zagotovitvijo ustreznih sredstev za boj proti davčnim utajam in krepitvijo vloge sodnega sveta. Izboljša zakonodajo o javni službi, tako da okrepi določbe o navzkrižju interesov in poveže prejemke z ravnjo odgovornosti.

      V Bruslju, 14. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Ohranjen s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (3)  Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Latvije za stabilnost za leto 2014 (UL C 247, 29.7.2014, str. 63).

      (4)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (6)  UL C 272, 18.8.2015, str. 98.


title: Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2015

text:
               18.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/42

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 14. julija 2015
   v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2015
   (2015/C 272/12)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik. Strategija se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 14. julija 2015 sprejel Priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3). Skupaj tvorita „integrirane smernice“ in države članice so bile pozvane, naj jih upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 8. julija 2014 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2014 in dal mnenje o dopolnjenem programu Irske za stabilnost za leto 2014. Komisija je 28. novembra 2014 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Irske za leto 2015 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

               (4)

               Komisija je 28. novembra 2014 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2015. Komisija je isti dan na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je bila Irska opredeljena kot ena od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljeni pregled.

               (5)

               Evropski svet je 18. decembra 2014 potrdil prednostne naloge za spodbujanje naložb, okrepitev strukturnih reform ter prizadevanje za odgovorno in rasti prijazno konsolidacijo javnih financ.

               (6)

               Komisija je 26. februarja 2015 objavila poročilo o državi za Irsko za leto 2015. V njem je ocenila napredek Irske pri izpolnjevanju priporočil za posamezne države, sprejetih 8. julija 2014. Poročilo o državi vključuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Irskem obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni odločni ukrepi politike in posebno spremljanje. Zlasti je Irska leta 2013 zaključila program finančne pomoči EU in MDS, zato se zanjo trenutno izvaja nadzor po izteku programa in nadzor v okviru evropskega semestra. Kljub opaznemu izboljšanju gospodarskih obetov je treba še naprej pozorno spremljati tveganja, ki so povezana z visoko zadolženostjo zasebnega in javnega sektorja, s preostalimi izzivi finančnega sektorja, zlasti v zvezi z donosnostjo bank, ter s prilagajanjem trga dela, za katerega je značilna visoka strukturna brezposelnost.

               (7)

               Irska je 29. aprila 2015 predložila nacionalni program reform za leto 2015, 30. aprila 2015 pa še svoj program za stabilnost za leto 2015. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Za Irsko trenutno velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v programu za stabilnost za leto 2015 načrtuje odpravo čezmernega primanjkljaja do konca leta 2015 v skladu z rokom, ki ga je določil Svet. Nato načrtuje, da bo srednjeročni cilj (strukturno uravnotežen proračunski položaj) dosežen v letu 2019. Vlada načrtuje, da bo v letu 2015 nominalni primanjkljaj znižala na 2,3 % BDP in v letu 2019 dosegla presežek v višini 0,7 % BDP. V skladu s programom za stabilnost naj bi se delež javnega dolga v BDP zmanjšal s 109,7 % v letu 2014 na 105,0 % v letu 2015 ter nato postopoma na 89,4 % BDP v letu 2019. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je za leto 2015 ugoden in za leto 2016 verjeten. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 se predvideva pravočasna in trajna odprava čezmernega primanjkljaja do konca leta 2015. Po ocenah je fiskalni napor za obdobje 2011–2015 manjši od priporočenega, vendar je obseg diskrecijskih ukrepov, sprejetih na podlagi programa in po njem, v skladu z zahtevami. Ob predpostavki, da bo čezmerni primanjkljaj odpravljen pravočasno in trajno, kakor se načrtuje, bo za Irsko od leta 2016 naprej veljal preventivni del Pakta. Ukrepi za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja in napredku pri doseganju srednjeročnega cilja od leta 2016 naprej niso dovolj podrobno opredeljeni. Zato se ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 zdi, da obstaja tveganje znatnega odklona od zahtevane prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja v letu 2016 in da bodo v navedenem letu potrebni dodatni strukturni ukrepi. Svet na podlagi ocene programa za stabilnost in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 meni, da obstaja tveganje, da Irska ne bo izpolnjevala določb Pakta za stabilnost in rast.

               (9)

               Davčne reforme so prispevale k fiskalni prilagoditvi, vendar bi bilo mogoče dodatno zmanjšati izkrivljanja v davčnem sistemu ter njegovo učinkovitost še izboljšati in poskrbeti, da bo bolj prijazen rasti in okolju. Pri obdavčitvi nepremičnin je prišlo do prehoda na periodične davke, vendar je davčna osnova še vedno razmeroma ozka, ker so nekatere vrste nestanovanjskih nepremičnin izvzete iz obdavčitve. Sistem obdavčitve dela je dokaj zapleten zaradi kompleksne ureditve socialnih prispevkov. Znižane davčne stopnje in davčne oprostitve pri davkih na potrošnjo in okoljskih davkih ožijo davčno osnovo. Zaradi ničelne in znižanih stopenj DDV je učinkovitost sistema davka na dodano vrednost pod povprečjem EU, zdi pa se tudi, da ni sistematičnega vrednotenja tovrstnih davčnih izdatkov. Izboljšati bi bilo mogoče učinkovitost davčnih instrumentov na področju okolja in odpraviti okoljsko škodljive subvencije. Nedavne spremembe pravil o davčni rezidenci so pozitiven ukrep, čeprav bo njihov učinek verjetno mogoče oceniti šele čez čas. V zadnjih letih so se začele izvajati večje reforme fiskalnega okvira. Nova pravila in postopki, zlasti srednjeročni okvir za odhodke, naj bi po pričakovanju zagotovili zaščito pred prociklično fiskalno politiko in so ključni za fiskalno vzdržnost. Vendar ima vlada v skladu z veljavnimi pravili precejšnje diskrecijske pravice za spremembo zgornjih mej odhodkov, ki niso omejene na vnaprej določene nepredvidene odhodke, zaradi tega pa so srednjeročni proračunski načrti manj zanesljivi.

               (10)

               Javni izdatki za zdravstvo so razmeroma visoki, čeprav kazalniki zdravstvenega stanja prebivalstva na splošno niso boljši kot drugod po EU. Učinkovitost se je v zadnjih letih povečala, vendar so potrebne korenitejše strukturne reforme zdravstvenega sistema, da bi se glede na staranje prebivalstva zagotovilo obvladovanje pričakovanih povečanj stroškov in ohranjanje ugodnih rezultatov na področju zdravja. V srednjeročnem obdobju namerava Irska uvesti sistem enotnega univerzalnega zdravstvenega zavarovanja, trenutno pa izvaja reforme na podlagi strategije za prihodnost zdravstvenega sistema („Future Health“). Ob pripravah na uvedbo univerzalnega zdravstvenega zavarovanja se sprejemajo vmesni ukrepi za reševanje nekaterih največjih izzivov in izboljšanje stroškovne učinkovitosti. Velik potencial za povečanje stroškovne učinkovitosti imajo učinkovita uvedba orodij e-zdravja, financiranje po dejavnostih ter boljše prakse pri predpisovanju zdravil. Hkrati še niso bile popolnoma izkoriščene možnosti za zmanjšanje javnih izdatkov za farmacevtske izdelke, zlasti za patentirana zdravila, ki so precej višji od povprečja EU.

               (11)

               Delež oseb, ki živijo v gospodinjstvih z nizko delovno intenzivnostjo, je na Irskem med najvišjimi v Uniji. Zaradi tega nastajajo resne socialne težave, povečuje pa se tudi tveganje revščine med otroci. Ker je nizka delovna intenzivnost še zlasti razširjena med enostarševskimi gospodinjstvi, je delež otrok, ki živijo v gospodinjstvih z nizko delovno intenzivnostjo, skoraj trikrat večji od povprečja EU. Pri odpravljanju posamičnih pasti neaktivnosti je bil dosežen določen napredek s spremembo delovanja nekaterih socialnovarstvenih prejemkov. Vendar pa je ponudba celodnevnega otroškega varstva omejena in draga, kar ovira udeležbo žensk in staršev samohranilcev na trgu dela.

               (12)

               S krepitvijo makroekonomskega okolja so se izboljšali tudi splošni pogoji za MSP, vendar se njihovi finančni položaji zelo razlikujejo; razmeroma majhen delež teh podjetij ima še naprej težave, povezane s preteklim poslovanjem, ter ustvarja glavnino potreb po dodatnem razdolževanju v tem sektorju. Tudi povpraševanje po posojilih kaže znake okrevanja. MSP so pri svojih naložbah še naprej močno odvisna od bančnega financiranja, nebančni viri financiranja pa so razmeroma slabo razviti. Ob močnejšem gospodarskemu okrevanju in rasti domačega povpraševanja bo ponudba verjetno vse bolj omejena, če kreditni kanali ne bodo ustrezno obnovljeni in viri financiranja diverzificirani; to bo odločilnega pomena za naložbe in obete glede rasti. Na ravni politik so bile sprejete pomembne pobude, da bi se podprl dostop MSP do financiranja in ponudili novi produkti z daljšo ročnostjo. Med te pobude spadajo ustanovitev Strategic Banking Corporation of Ireland (SBCI) in Ireland Strategic Investment Fund (ISIF) ter uvedba drugih programov. Vendar pa je izkoriščenost nekaterih od teh programov, čeprav so še v začetnih fazah, za zdaj majhna, učinkovitost in vpliv SBCI in ISIF pa bo mogoče oceniti šele na podlagi pridobljenih izkušenj.

               (13)

               Irska je dobro napredovala pri prestrukturiranju domačih bank, zmanjševanju njihovega števila zaposlenih in obsega poslovanja ter pri njihovi dokapitalizaciji. Bančni profili financiranja so se normalizirali, donosnost pa se še naprej izboljšuje. Vendar pa so težave zaradi preteklega poslovanja še vedno kritične. Velik obseg slabih posojil se zgolj počasi zmanjšuje in še naprej omejuje zmožnost bank, da bi podprle gospodarsko okrevanje. Tovrstna posojila so v zadnjem četrtletju leta 2014 predstavljala 23,2 % vseh posojil v treh glavnih domačih bankah, kar je eden najvišjih deležev na ravni Unije. Banke sicer še naprej izpolnjujejo svoje cilje glede zmanjševanja obsega hipotekarnih posojil, pri katerih prihaja do zamud pri odplačevanju, vendar pa se še naprej kopičijo posojila z najdaljšimi plačilnimi zaostanki (več kot 720 dni), ki so se v zadnjem četrtletju leta 2014 povečala na 9,8 % vrednosti stanja vseh posojil. Država dosega napredek pri izvajanju vzdržnega prestrukturiranja; aprila je irska centralna banka od bank zahtevala, da do konca leta 2015 izvedejo rešitve za veliko večino posojilojemalcev. Vendar pa se banke pri tem močno poslužujejo standardnih samoomejevalnih metod, ki vključujejo reprogramiranje plačil glavnice ali obresti, namesto da bi oboje znižale. Poleg tega se še naprej pogosto zatekajo k pravnim postopkom, da bi stranke, ki so pri odplačevanju v zamudi, pripravile k izpolnitvi obveznosti. Načrtovana uvedba centralnega registra posojil je le počasi napredovala, čeprav je ključna za izboljšanje nadzora, postopkov odobritve kredita in upravljanja tveganj.

               (14)

               Razmere na trgu dela so se v primerjavi z letom 2013 izboljšale zaradi ponovnega odpiranja delovnih mest v zasebnem sektorju in enakomernega upadanja brezposelnosti. Vendar je stopnja brezposelnosti kljub temu še vedno visoka in dolgoročna brezposelnost je še naprej močno zaskrbljujoča. Obstaja nevarnost, da bo ciklična brezposelnost deloma postala strukturna, saj so se s ponovnim vzpostavljanjem ravnotežja v gospodarstvu pojavila neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih. Brezposelnost mladih je še vedno precej višja, kot je bila pred krizo. Z reformami aktivacijskih ukrepov je bil v zadnjih letih dosežen precejšen napredek, vendar se še vedno porajajo določena vprašanja glede učinkovitosti obstoječih aktivacijskih politik in programov usposabljanja ter o zmožnosti zavodov za zaposlovanje, da v zadostnem obsegu dosežejo potrebne rezultate. Nedavno uvedena pobuda Job Path predstavlja pozitiven korak, vendar se bo morala njena učinkovitost še dokazati. V preteklosti se je sistem dodatnega izobraževanja in usposabljanja izkazal za neučinkovitega pri zagotavljanju takšnega znanja in spretnosti, kot jih potrebuje ponovno uravnoteženo gospodarstvo, reforme pa so se začele izvajati šele pred kratkim.

               (15)

               Stroški pravnih storitev so v primerjavi s stroški drugih poklicnih storitev še vedno visoki in jih bo treba še prilagoditi. Ta prilagoditev je pomembna, ker so pravne storitve vhodni dejavnik za vse gospodarske sektorje in njihovi stroški vplivajo na konkurenčnost Irske. Reforma regulativnega okvira na področju pravnih storitev, s katero naj bi se povečala konkurenčnost in zmanjšali stroški, je dolgoletni projekt, h kateremu so se zavezali irski organi. Vendar pa leta 2011 objavljeni zakon o pravnih storitvah še ni bil sprejet. Poleg tega bo mogoče stroške dejansko zmanjšati le, če se določbe za povečanje konkurenčnosti in zmanjšanje stroškov v načrtovanem regulativnem okviru ohranijo in vključijo v predpise, ki jih bo izdal regulativni organ za pravne storitve, ki naj bi bil ustanovljen v kratkem. Komisija bo zato v okviru evropskega semestra še naprej spremljala napredek na tem področju.

               (16)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo irske ekonomske politike in jo objavila v poročilu o državi za leto 2015. Prav tako je ocenila program za stabilnost in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Irska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Irskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 4 spodaj.

               (17)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilih 1 in 2 spodaj.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 in 4 spodaj.

               (19)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te analize je Svet izdal posebna priporočila, naslovljena na države članice, katerih valuta je euro (7). Irska bi morala kot država, katere valuta je euro, zagotoviti tudi popolno in pravočasno izvedbo teh priporočil –

         PRIPOROČA, da Irska v obdobju 2015–2016 ukrepa tako, da:

               1.

               Zagotovi trajno odpravo čezmernega primanjkljaja v letu 2015. Doseže fiskalno prilagoditev v višini 0,6 % BDP za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2016. Uporabi izredne prihodke, ki so jih omogočili boljši gospodarski in finančni pogoji od pričakovanih, za pospešitev zmanjševanja primanjkljaja in dolga. Omeji obstoječe diskrecijske pravice za spremembo zgornjih mej odhodkov nad posebnimi, vnaprej določenimi nepredvidenimi odhodki. Razširi davčno osnovo in pregleda davčne izdatke, tudi v povezavi z davkom na dodano vrednost.

               2.

               Sprejme ukrepe za povečanje stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema, vključno z zmanjšanjem izdatkov za patentirana zdravila in postopnim uvajanjem ustreznih praks pri predpisovanju zdravil. Začne uvajati financiranje po dejavnostih (angl. activity-based funding – ABF) v javnem bolnišničnem sistemu.

               3.

               Sprejme ukrepe za povečanje delovne intenzivnosti gospodinjstev in obravnava tveganje revščine med otroci s postopnim ukinjanjem nadomestil in dodatkov ob ponovni zaposlitvi ter s povečanjem razpoložljivosti cenovno dostopnega celodnevnega otroškega varstva.

               4.

               Do konca leta 2015 dokonča trajno prestrukturiranje velike večine hipotekarnih posojil, pri katerih prihaja do zamud pri odplačevanju, in okrepi nadzorne ureditve centralne banke. Poskrbi, da bo prestrukturiranje posojil malim in srednjim podjetjem v težavah in preostalih komercialnih nepremičninskih posojil vzdržno, in sicer z nadaljnjo oceno uspešnosti bank glede na cilje, ki so si jih same zastavile. Sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da bo centralni register posojil operativen do leta 2016.

      V Bruslju, 14. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Ohranjen s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2014 (UL C 247, 29.7.2014, str. 29).

      (5)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (7)  UL C 272, 18.8.2015, str. 98.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 27. marca 2014 o skupnih pravilih in minimalnih standardih za varstvo zaupnosti statističnih informacij, ki jih zbira Evropska centralna banka ob pomoči nacionalnih centralnih bank (ECB/2014/14)

text:
               18.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 186/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 27. marca 2014
   o skupnih pravilih in minimalnih standardih za varstvo zaupnosti statističnih informacij, ki jih zbira Evropska centralna banka ob pomoči nacionalnih centralnih bank
   (ECB/2014/14)
   2014/C 186/01
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 5, člena 12.1, člena 14.3 in člena 38 Statuta,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2533/98 z dne 23. novembra 1998 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (1) ter zlasti členov 8, 8a in 8b Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Smernica ECB/1998/NP28 (2) vzpostavlja skupna pravila in minimalne standarde, ki jih zahteva člen 8(3) Uredbe (ES) št. 2533/98 in ki zagotavljajo osnovno raven varstva zaupnih statističnih informacij, ki jih zbira Evropska centralna banka (ECB) ob pomoči nacionalnih centralnih bank Eurosistema.

               (2)

               V zvezi s tem, čeprav je priznano, da statistične informacije, potrebne za izpolnitev zahtev ECB za statistično poročanje, niso enake za države članice, katerih valuta je euro, in države članice z odstopanjem, se člen 5 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke uporablja za vse države članice; to dejstvo, skupaj s členom 5 Pogodbe o Evropski uniji, pomeni obveznost priprave in izvajanja vseh ukrepov na nacionalni ravni, ki jih države članice štejejo za ustrezne za izvedbo zbiranja statističnih informacij, potrebnih za izpolnitev zahtev ECB za statistično poročanje, in za pravočasno pripravo na področju statistike, da lahko države članice z odstopanjem sprejmejo euro (3).

               (3)

               Obstaja povečana potreba po izmenjavi zaupnih statističnih informacij med članicami Evropskega sistema centralnih bank (ESCB) za izvajanje nalog ESCB –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   I.

      Uporaba Smernice ECB/1998/NP28

   Naslovniki tega priporočila bi morali v zvezi z zaupnimi statističnimi informacijami, ki jih prejmejo od druge članice ESCB, uporabljati določbe iz Smernice ECB/1998/NP28 in bi to morali potrditi s sklenitvijo pogodbe z drugimi članicami ESCB.
   II.

      Končni določbi

               1.

               To priporočilo je naslovljeno na nacionalne centralne banke držav članic, katerih valuta ni euro, kolikor je ustrezno in kolikor te nacionalne centralne banke sodelujejo pri prenosu zaupnih statističnih informacij znotraj ESCB.

               2.

               To priporočilo se uporablja od 1. aprila 2014.

      V Frankfurtu na Majni, 27. marca 2014

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 318, 27.11.1998, str. 8.

      (2)  Smernica ECB/1998/NP28 z dne 22. decembra 1998 o skupnih pravilih in minimalnih standardih za zaščito zaupnosti posameznih statističnih podatkov, ki jih zbira Evropska centralna banka ob pomoči nacionalnih centralnih bank (UL L 55, 24.2.2001, str. 72).

      (3)  Glej uvodno izjavo 17 Uredbe (ES) št. 2533/98.


title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Belgije za stabilnost za leto 2014

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Belgije za stabilnost za leto 2014
   2014/C 247/01
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju ekonomskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel Priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav članic oziroma vlad so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 9. julija 2013 sprejel Priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2013 in dal mnenje o dopolnjenem programu Belgije za stabilnost za obdobje 2012–2016. Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Belgije za leto 2014 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

               (5)

               Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Komisija je 13. novembra 2013 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Belgijo opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Belgijo, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v Belgiji še naprej obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je potrebno spremljanje in ukrepanje politike. Še naprej je treba zlasti pozorno spremljati razvoj zunanje konkurenčnosti blaga, saj bi nadaljnje slabšanje ogrozilo makroekonomsko stabilnost.

               (8)

               Belgija je 30. aprila 2014 predložila nacionalni program reform za leto 2014 in svoj program za stabilnost za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Cilj proračunske strategije iz programa za stabilnost za leto 2014 je, da se do leta 2016 doseže strukturno uravnotežen proračun, leto pozneje pa srednjeročni cilj. Program za stabilnost potrjuje prejšnji srednjeročni cilj v višini 0,75 % BDP, ki odraža cilje Pakta za stabilnost in rast, vendar se uresničitev tega cilja preloži na leto 2017, kar je eno leto več, kot določa lanski program za stabilnost. Načrtovan letni napredek pri doseganju srednjeročnega cilja je v skladu s prilagoditvami, zahtevanimi v Paktu za stabilnost in rast. V skladu s programom za stabilnost je referenčna vrednost za odhodke v programskem obdobju na splošno dosežena. Javni dolg je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe v višini 60 % BDP, in sicer znaša 101,5 % BDP za leto 2013, pričakuje pa se, da se bo leta 2017 v skladu s programom za stabilnost postopno zmanjšal na približno 93 % BDP. Cilji programa za stabilnost so v glavnem v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost in ga je pripravila neodvisna institucija (Zvezni urad za načrtovanje), je verjeten. Napovedi za rast so podobne pomladanski napovedi Komisije iz leta 2014. Fiskalne smernice pa še niso podprte z ukrepi. Napoved Komisije kaže, da leta 2104 ni bilo strukturnega izboljšanja, in na podlagi običajne predpostavke, da v politiki ne bo prišlo do sprememb, navaja strukturno poslabšanje za leto 2015. To ogroža doseganje ciljev in bi lahko vodilo do bistvenih odstopanj od prilagoditev na srednjeročni cilj v obdobju 2014–2015. Poleg tega napoved Komisije navaja, da Belgija ne bo izvršila pravila o zadolževanju za leto 2014 in 2015. Na podlagi ocene programa za stabilnost in napovedi Komisije ter v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je Belgija leta 2013 močno zmanjšala svoj javnofinačni primanjkljaj, in sicer pod 3 % BDP, vendar od leta 2014 obstaja tveganje znatnega odstopanja od zahtev iz preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast.

               (10)

               Belgija je pokazala velik napredek, saj je uvedla več ureditev za strukturno usklajevanje. Sporazum o sodelovanju glede fiskalnega usklajevanja, ki je bil zaključen konec leta 2013, uvaja pravilo o strukturno uravnoteženem proračunu (določeno v skladu s srednjeročnim ciljem) na državni ravni, kakor je določeno s fiskalnim paktom. Formalizira tudi že opredeljeno usklajevalno prakso s (i) potrditvijo vloge medinstitucionalnega „posvetovalnega odbora“ v postopku in (ii) okrepitvijo svetovalne vloge Visokega sveta za finance. V primeru znatnih odstopanj od dogovorjenih ciljev pa z uvedbo jasnega korektivnega mehanizma predvideva krepitev nadzorne vloge Visokega sveta. Možno je, da bodo potrebne dodatne ureditve, da bodo cilji postali zavezujoči od konca leta 2014 dalje.

               (11)

               Čeprav je Belgija nedavno uspela obvladati povečanje deleža javnega dolga, ima visok javni dolg, ki znaša 101,5 % BDP, ter znatne prihodnje obveznosti iz pokojninskega sklada. Če bo treba le-te pokriti in hkrati ohraniti visok življenjski standard, je treba gibanje prihodnjih proračunskih stroškov omejiti ter povečati stopnjo delovne aktivnosti in zaposlenosti, hkrati pa izboljšati mednarodno konkurenčnost. Belgija se na vseh teh področjih srečuje z velikimi izzivi. Čeprav je Belgija sprejela prave ukrepe, katerih učinki bodo vidni šele v prihodnjih letih, bodo potrebni bolj ambiciozni ukrepi, in sicer toliko bolj, ker reforme zadevajo tudi trgovinske partnerje.

               (12)

               Splošna raven obdavčitve v Belgiji je ena izmed najvišjih v Uniji, delo je močno davčno obremenjeno, kar povzroča enega največjih davčnih primežev v Uniji. Številne posebnosti iz davčnega sistema so škodljive za okolje, kot na primer davčna olajšava za službena vozila. Sprejeti so bili nekateri ciljni ukrepi za zmanjšanje stroškov dela za posamezne skupine ter zmanjšanje razlik med bruto in neto plačami na dnu plačilne lestvice. Vendar ni bil opravljen noben večji prenos davčne obremenitve na davčne osnove, ki manj ogrožajo rast. Razpravlja se o celostni davčni reformi, ki bi omogočila lažje doseganje vzdržnosti javnih financ, podprla konkurenčnost in rast zaposlovanja ter zaščitila okolje. Takšna celostna davčna reforma bi morala zajemati prenos davčne obremenitve z dela, poenostaviti davčni sistem, povečati učinkovitost sistema DDV, razširiti davčne osnove, zmanjšati davčne odhodke, odpraviti zakonodajne vrzeli in postopoma ukiniti subvencije, ki škodujejo okolju.

               (13)

               Belgija se srečuje z izredno velikim predvidenim vplivom staranja, pri čemer bodo predvideni stroški zaradi staranja, zlasti za pokojnine in dolgotrajno oskrbo, v obdobju med 2010 in 2060 narasli za več kot 8 % BDP. Nedavno začeta reforma sistema socialne varnosti za starejše bo pozitivno vplivala na njihovo zaposlovanje. Vendar si je treba glede na velikost izziva še naprej prizadevati, da se doseže vzdržnost javnih financ. Pri prizadevanjih je treba upoštevati potrebo po ohranitvi primernosti sistemov socialne varnosti za starejše. Potrebni so ukrepi, ki bodo povezali upokojitveno starost z razvojem pričakovane življenjske dobe, zmanjšali vrzel med zakonsko določeno in dejansko upokojitveno starostjo ter izboljšali stroškovno učinkovitost javne porabe za dolgotrajno oskrbo.

               (14)

               Belgija se srečuje s kronično neizkoriščenostjo delovne sile. Stopnja delovne aktivnosti in zaposlenosti je pod povprečjem EU in stagnira, medtem ko dolgoročna brezposelnost, izražena kot odstotek skupnega števila brezposelnih, ostaja visoka. V večini primerov močan davčni primež in sistem socialnih prejemkov ustvarjata številne pasti brezposelnosti in neaktivnosti za večino kategorij delavcev. Čeprav so bili sprejeti ukrepi za zmanjšanje pasti brezposelnosti za delavce z nizkimi plačami, se je ta past povečala za večino drugih kategorij, močno prisotne pa ostajajo tudi pasti neaktivnosti. Ker stroški dela ostajajo visoki, želijo kadrovske politike zmanjšati tveganje in zato kaznujejo zunanje konkurente, kot so mladi, nizkokvalificirani delavci in ljudje priseljenskega porekla, ki skupaj s starejšimi delavci predstavljajo stopnjo udeležbe na trgu dela, ki je precej pod povprečjem EU. Močna zaščita znotraj podjetij, pri čemer menjava službe pomeni izgubo pravic (npr. pravica do odpravnine, predčasna upokojitev, dodatek za delovno dobo), odvrača od poklicne mobilnosti med službami in sektorji. Zaradi takšne pasivnosti postajajo aktivne politike trga dela v Belgiji dokaj neučinkovite in vodijo v stanje, kjer na nekaterih območjih in v nekaterih sektorjih vlada visoka brezposelnost, na drugih pomanjkanje delovne sile, na tretjih pa pomanjkanje znanj in spretnosti omejuje rast. Brezposelnost mladih se je v zadnjem letu znatno povečala, pri čemer obstajajo velike razlike med regijami in skupinami. Istočasno bo treba obravnavati strukturni problem neskladja med ponudbo znanja in spretnosti ter povpraševanjem po njih ter odpravljati pereč problem osipa in mladih, ki opustijo izobraževanje brez pridobljene kvalifikacije. Šesta državna reforma ponuja možnosti za izboljšanje učinkovitosti in usmerjenosti politik zaposlovanja, če se optimizira sodelovanje med zvezno in regionalno ravnjo.

               (15)

               Belgija se še naprej spopada z vedno slabšo konkurenčnostjo, vključno z nestroškovnimi vidiki. Načeta je zlasti zmožnost predelovalnih dejavnosti za mednarodno konkuriranje, kar se odraža v zmanjšanju marž za proizvajalce in uničenju delovnih mest. Belgija se je za ohranitev kupne moči ponavadi opirala na indeksacijo plač. Vendar so bili presežki v skupni rasti plač pozno in neustrezno odpravljeni. Poleg tega razvoj sektorske produktivnosti in lokalni pogoji na trgu dela zaradi centralne plačne norme niso vedno ustrezno izraženi. Zato so se plače zvišale hitreje kot produktivnost, kar je privedlo do izgub delovnih mest in konkurenčnosti. Po posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalno prakso bi Belgija morala reformirati svoj sistem oblikovanja plač, da bi omogočila večjo sektorsko razpršenost plač in boljšo uskladitev plač z razvojem produktivnosti. Cene v maloprodajnem sektorju ostajajo višje kot v sosednjih državah, medtem ko omejitve strokovnih storitev ovirajo razvoj inovativnih poslovnih modelov in naložbe. Tarife za distribucijo električne energije ostajajo med najvišjimi v Evropi in njihova načrtovana regionalizacija še povečuje negotovost razvoja stroškov distribucije za končne uporabnike, saj trenutno zamrznjena tarifa ne zajema naraščajočih stroškov distributerjev. Če naj Belgija ohrani visoke plače in hkrati ustvarja nova delovna mesta, mora v nasprotju z dosedanjo prakso proizvajati in na svetovnih trgih prodajati bolj sofisticirano blago z večjo dodano vrednostjo. V Belgiji primanjkujejo hitro rastoča podjetja v inovativnih sektorjih. Inovacijska pomoč je dobro razvita in obsega celotni inovacijski cikel, vendar pa je postala zapletena in razdrobljena. Rast dejavnosti z visoko dodano vrednostjo je pogosto ovirana zaradi pomanjkanja usposobljenih človeških virov.

               (16)

               Pričakovati je, da Belgija do leta 2020 ne bo izpolnila svojega cilja za 15-odstotno zmanjšanje toplogrednih plinov v sektorjih, ki niso zajeti v sistemu EU za trgovanje z emisijami, ne da bi uporabila prožni mehanizem. Čeprav so se nekatere pobude že začele, se zdi, da nimajo jasne usmeritve, prav tako ostaja nejasen vpliv kombiniranih ukrepov na zmanjšanje emisij, zlasti v prevoznem sektorju in gradbeništvu. V zvezi s tem bi zmanjšanje DDV za električno energijo lahko še bolj spodkopalo prizadevanja. S pogajanji o sodelovanju in dogovorom o delitvi bremena med zvezno državo in regijami ni bila dosežena jasna porazdelitev prizadevanj. V primerjavi z večino drugih držav so za belgijsko gospodarstvo veliko breme tudi cestni zastoji. Resnost tega problema zahteva odziv v obliki celovitega odziva politik, ki bo upošteval potencial časovno diferenciranih prometnih zastojev, pregledal ugodno davčno obravnavo zasebne uporabe službenih vozil in kreditnih kartic za gorivo ter povečal učinkovitost javnega prevoza.

               (17)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo belgijske ekonomske politike. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Belgiji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 v nadaljevanju.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju te ocene proučil program za stabilnost, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.

               (19)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk (2), (4) in (5) v nadaljevanju.

               (20)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih valuta je euro (7). Kot država, katere valuta je euro, bi morala Belgija zagotoviti popolno in pravočasno izvedbo teh priporočil –

         PRIPOROČA, da Belgija v obdobju 2014–2015 ukrepa, tako da:

               1.

               Po odpravi čezmernega primanjkljaja okrepi proračunske ukrepe za leto 2014 v luči nastajajoče vrzeli v višini 0,5 % BDP na podlagi pomladanske napovedi služb Komisije iz leta 2014, ki opozarja na tveganje znatnega odstopanja glede na zahteve preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast. Leta 2015 močno okrepi proračunsko strategijo, da se zagotovi potrebna prilagoditev v višini 0,6 % BDP za dosego srednjeročnega cilja, kar bi hkrati tudi zagotovilo izvrševanje pravila o zadolževanju. Nato, dokler srednjeročni cilj ne bo dosežen, nadaljuje načrtovano letno strukturno prilagoditev za srednjeročni cilj v skladu z zahtevo za letno strukturno prilagoditev v višini najmanj 0,5 % BDP ter v ugodnejših gospodarskih razmerah in po potrebi zagotovi izvrševanje pravila o zadolževanju, da zagotovi vzdržno zmanjševanje visokega deleža javnega dolga. Zagotovi uravnotežen prispevek vseh vladnih ravni za izvršitev fiskalnih pravil, vključno s pravilom o strukturno uravnoteženem proračunu, z uporabo zavezujočega instrumenta, v katerem so eksplicitno razčlenjeni cilji v okviru srednjeročnega načrtovanja.

               2.

               Izboljša ravnotežje in pravičnost splošnega davčnega sistema ter pripravi celovito davčno reformo, ki bo omogočila prenos davčne obremenitve z dela na davčne osnove, ki spodbujajo rast, poenostavila davčni sistem, odpravila zakonodajne vrzeli, povečala učinkovitost DDV, razširila davčno osnovo, zmanjšala davčne odhodke in postopoma ukinila subvencije, ki škodujejo okolju.

               3.

               Omeji prihodnjo rast javnih izdatkov za staranje, zlasti za pokojnine in dolgotrajno oskrbo, pospeši prizadevanja za odpravo vrzeli med dejansko in zakonsko določeno upokojitveno starostjo, preuči zmanjšanje možnosti za predčasno upokojitev, spodbuja aktivno staranje, uskladi upokojitveno starost s spremembami v pričakovani življenjski dobi ter izboljša stroškovno učinkovitost javne porabe za dolgotrajno oskrbo.

               4.

               Poveča udeležbo na trgu dela, zlasti z zmanjšanjem finančnih odvračilnih ukrepov za delo, povečanjem dostopa na trg dela za prikrajšane skupine, kot so mladi ali ljudje priseljenskega porekla, izboljšanjem poklicne mobilnosti ter obravnavanjem tako pomanjkanja znanj in spretnosti ter neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih kot šolskega osipa. Po celi državi okrepi partnerstva javnih organov, javnih zavodov za zaposlovanje in izobraževalnih institucij, da se zagotovi zgodnja in prilagojena podpora za mlade.

               5.

               Obnovi konkurenčnost, tako da po posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalno prakso še naprej reformira sistem določanja plač, vključno z indeksacijo plač, da bodo spremembe plač odražale razvoj produktivnosti na sektorski ravni in/ali ravni podjetij, ter da bodo odražale gospodarske razmere in zagotavljale učinkovite samodejne popravke, kjer so potrebni; da krepi konkurenčnost v maloprodajnih sektorjih, da odpravlja pretirane omejitve na področju storitev, vključno s poklicnimi storitvami in obravnavanjem tveganja nadaljnjega povečanja stroškov distribucije energije; da spodbuja inovacije prek racionaliziranih sistemov spodbud in zmanjšanih upravnih ovir; ter da izvaja usklajene politike izobraževanja in usposabljanja, ki obravnavajo močno prisotno neskladje med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih ter razlike v šolskem osipu glede na regijo.

               6.

               Zagotovi, da se dosežejo cilji za zmanjšanje toplogrednih plinov za leto 2020, ki ne spadajo v sistem trgovanja z emisijami, zlasti v prevoznem sektorju in v gradbeništvu. Zagotovi, da je prispevek prevoznih dejavnosti usklajen s cilji za zmanjšanje cestnih zastojev. Doseže jasno porazdelitev prizadevanj in bremen med zveznimi in regionalnimi organi.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2014 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  UL C 217, 30.7.2013, str. 5.

      (5)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (7)  Glej stran 141 tega Uradnega lista.


title: Priporočilo Sveta z dne 15. februarja 2011 o imenovanju člana Izvršilnega odbora Evropske centralne banke

text:
               22.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 56/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 15. februarja 2011
   o imenovanju člana Izvršilnega odbora Evropske centralne banke
   2011/C 56/01
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 283(2) in 139(2)(h) Pogodbe ter členov 11.2 in 42.3 Protokola o statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke –
   PRIPOROČA EVROPSKEMU SVETU:
   da se g. Peter PRAET imenuje za člana Izvršilnega odbora Evropske centralne banke za mandat osmih let z učinkom od 1. junija 2011.

      V Bruslju, 15. februarja 2011

            Za Svet

            Predsednik

         MATOLCSY Gy.


title: Priporočilo Komisije z dne 3. oktobra 2008 o dejavnem vključevanju oseb, izključenih s trga dela (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 5737)

text:
               18.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 307/11

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 3. oktobra 2008
   o dejavnem vključevanju oseb, izključenih s trga dela
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 5737)
   (2008/867/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Spoštovanje človeškega dostojanstva je eno od temeljnih načel Evropske unije, ki si med drugim prizadeva za spodbujanje polne zaposlenosti in družbenega napredka, boj proti socialni izključenosti in diskriminaciji ter spodbujanje socialne pravičnosti in socialne zaščite. V skladu s členom 137(1)(h) Pogodbe ima Skupnost vlogo pri podpiranju in dopolnjevanju dejavnosti držav članic pri vključevanju oseb, izključenih s trga dela. V členu 34 Listine Unije o temeljnih pravicah je predvidena pravica do socialne pomoči in pomoči pri pridobitvi stanovanj, da bi se zagotovilo dostojno življenje vsem, ki nimajo zadostnih sredstev.

               (2)

               Priporočilo Sveta 92/441/EGS z dne 24. junija 1992 o skupnih merilih v zvezi z zadostnimi sredstvi in socialno pomočjo v sistemih socialnega varstva (1) je še vedno referenčni instrument za politiko Skupnosti v zvezi z revščino in socialno izključenostjo in vsekakor ostaja relevanten, čeprav je treba storiti več za to, da bi ga v celoti izvajali.

               (3)

               Od leta 1992 so se pojavili novi instrumenti politike. Eden od teh instrumentov je odprta metoda usklajevanja na področju socialne zaščite in vključevanja (OMC), cilji katere so med drugim tudi dejavno socialno vključevanje za vse, ki naj se zagotavlja s spodbujanjem sodelovanja na trgu dela ter bojem proti revščini in izključenosti najbolj marginaliziranih ljudi in skupin (2). Še en instrument je evropska strategija zaposlovanja, ki si med drugim prizadeva za krepitev socialne vključenosti, boj proti revščini, preprečevanje izključevanja s trga dela in podpiranje vključevanja prikrajšanih ljudi v zaposlitev (3).

               (4)

               Trdoživost revščine in brezposelnosti ter vedno bolj zapletena večkratna prikrajšanost zahtevajo celostne, integrirane politične pristope (4). Da bi posodobili sisteme socialne zaščite, je treba ustrezno dohodkovno podporo združiti s povezavo s trgom dela in dostopom do kakovostnih storitev v okviru celostne strategije dejavnega vključevanja (5). Ta strategija v celoti dopolnjuje pristop prožne varnosti in obenem zajema ljudi, izključene s trga dela. Ker omogoča večjo aktivacijo in mobilnost delovne sile, prispeva k lizbonski strategiji in pomeni gradnik v socialni razsežnosti strategije EU za trajnostni razvoj (6).

               (5)

               Med postopnim izvajanjem tega priporočila je treba upoštevati nacionalne prednostne naloge in razpoložljivost finančnih sredstev.

               (6)

               To priporočilo in uveljavljanje splošnih načel, določenih v njem, ne posegata v izvajanje prava Skupnosti, vključno s pravili o državni pomoči in Uredbo o splošnih skupinskih izjemah (7) ter pravili Skupnosti o oddaji javnih naročil.

               (7)

               V skladu z načelom subsidiarnosti so države članice pristojne za določanje ravni dohodkovne podpore in vzpostavitev ustrezne mešanice politik glede na različne razmere in potrebe na lokalni, regionalni in nacionalni ravni –

         PRIPOROČA DRŽAVAM ČLANICAM, DA:
   1.   Oblikujejo in izvajajo celostno integrirano strategijo za dejavno vključevanje ljudi, izključenih s trga dela, ki združuje ustrezno dohodkovno podporo, vključujoče trge dela in dostop do kakovostnih storitev. Politike dejavnega vključevanja morajo omogočati boljši dostop do trajnostne, kakovostne zaposlitve za tiste, ki so sposobni delati, ter priskrbeti sredstva, ki zadostujejo za dostojno življenje, skupaj s podporo za vključitev v družbo za tiste, ki za delo niso sposobni.
   2.   Zagotovijo učinkovitost politik integriranega dejavnega vključevanja z naslednjimi ukrepi:

               (a)

               celostna zasnova politik, ki določa pravo kombinacijo treh ravni strategije dejavnega vključevanja, pri čemer se upošteva njihov skupni vpliv na družbeno in ekonomsko vključitev prikrajšanih ljudi ter njihove možne medsebojne vplive, vključno s sinergijami in kompromisi;

               (b)

               celovito izvajanje na vseh treh ravneh strategije dejavnega vključevanja, da bi se učinkovito spopadli z večplastnimi vzroki revščine in socialne izključenosti ter izboljšali usklajenost javnih agencij in storitev, ki izvajajo politike dejavnega vključevanja;

               (c)

               usklajevanje politik med lokalnimi, regionalnimi in nacionalnimi organi ter organi EU glede njihovih posebnih vlog, pristojnosti in prednostnih nalog;

               (d)

               dejavno sodelovanje vseh ostalih pomembnih udeležencev, vključno s tistimi, ki so žrtve revščine in socialne izključenosti, socialnimi partnerji, nevladnimi organizacijami in ponudniki storitev, pri razvijanju, izvajanju in ocenjevanju strategij.

         3.   Zagotovijo, da politike dejavnega vključevanja:

               (a)

               podpirajo uveljavljanje temeljnih pravic;

               (b)

               spodbujajo enakost med spoloma ter enake možnosti za vse;

               (c)

               pozorno upoštevajo zapletenost večkratne prikrajšanosti ter posebne razmere in potrebe različnih ranljivih skupin;

               (d)

               primerno upoštevajo lokalne in regionalne okoliščine ter izboljšujejo ozemeljsko kohezijo;

               (e)

               delujejo v skladu s socialnimi in zaposlitvenimi politikami na podlagi pristopa po življenjskih obdobjih, tako da podpirajo medgeneracijsko solidarnost in prekinejo prenašanje revščine iz generacije v generacijo.

         4.   Organizirajo in izvajajo celostne politike dejavnega vključevanja v skladu z naslednjimi skupnimi načeli in smernicami za vsako raven, pri čemer spoštujejo načelo subsidiarnosti ter različne razmere, potrebe in prednostne naloge, ne da bi posegali v izvajanje prava Skupnosti, vključno s pravili o državni pomoči in pravili Skupnosti o oddaji javnih naročil.
   (a)   Ustrezna dohodkovna podpora
   Spoštujejo temeljno pravico posameznika do sredstev in socialne pomoči, ki zadoščajo za življenje, vredno človeškega dostojanstva, kot del celostnega in stalnega prizadevanja za boj proti socialni izključenosti.

               (i)

               Po potrebi pregledajo svoje sisteme socialne zaščite v skladu s skupnimi načeli, navedenimi v odstavku B Priporočila 92/441/EGS. V okviru strategije dejavnega vključevanja bi bilo treba pravico do zadostnih sredstev zlasti:

                           —

                           kombinirati z dejavno razpoložljivostjo za delo ali poklicno usposabljanje z namenom pridobitve zaposlitve v primeru oseb, ki jim razmere omogočajo takšno dejavno razpoložljivost, ali, kadar je to ustrezno, uskladiti z ukrepi za ekonomsko in socialno vključevanje v primeru drugih oseb,

                           —

                           kombinirati s politikami, ki se zdijo na nacionalni ravni potrebne za ekonomsko in socialno vključevanje zadevnih oseb.

               (ii)

               Zagotovijo izvajanje navedene pravice v skladu s praktičnimi smernicami iz odstavkov C(1), C(2) in C(3) Priporočila 92/441/EGS. Zlasti pri določanju sredstev, ki so potrebna za dostojno življenje, bi bilo treba upoštevati življenjske standarde in višino cen glede na vrsto in velikost gospodinjstev v državi članici z uporabo ustreznih nacionalnih kazalcev. V okviru dejavnega vključevanja bi bilo treba zagotoviti spodbudo za iskanje zaposlitve za osebe, ki so sposobne za delo, in prilagoditi ali dopolniti zneske, da bi se zadostilo posebnim potrebam.

         (b)   Vključujoči trgi dela
   Sprejmejo ureditve, ki osebam, sposobnim za delo, zagotavljajo, da prejmejo učinkovito pomoč ali ponovno najdejo in ohranijo zaposlitev, ki ustreza njihovi delovni sposobnosti.

               (i)

               Spodbujajo naslednja skupna načela v okviru strategij za dejavno vključevanje:

                           —

                           obravnavajo potrebe ljudi, izključenih s trga dela, da bi jim omogočili postopno ponovno vključitev v družbo in na trg dela ter izboljšali njihovo zaposljivost,

                           —

                           sprejmejo potrebne ukrepe za spodbujanje vključujočih trgov dela in s tem zagotovijo, da je dostop do zaposlitve na voljo vsem,

                           —

                           spodbujajo kakovostna delovna mesta, vključno s plačo in dodatki, delovnimi pogoji, zdravjem in varstvom, dostopom do vseživljenjskega učenja in kariernih možnosti, zlasti z namenom preprečevanja revščine zaposlenih,

                           —

                           odpravljajo segmentacijo trga dela s spodbujanjem ohranjanja zaposlitve in napredovanja.

               (ii)

               Ta načela izvajajo s pomočjo naslednjih praktičnih smernic:

                           —

                           razširitev in izboljšanje naložb v človeški kapital z vključujočimi politikami izobraževanja in usposabljanja, vključno z učinkovitimi vseživljenjskimi strategijami; prilagoditev sistemov izobraževanja in usposabljanja novim zahtevam po usposobljenosti ter potrebi po računalniškem znanju,

                           —

                           dejavni in preventivni ukrepi na trgu dela, vključno s posebnimi, posamezniku prilagojenimi, odzivnimi storitvami ter podporo, ki vključuje zgodnje ugotavljanje potreb, pomoč pri iskanju zaposlitve, usmerjanje in usposabljanje ter spodbujanje k dejavnemu iskanju zaposlitve,

                           —

                           stalno preverjanje spodbud in ovir, ki izhajajo iz sistemov davkov in dajatev, vključno z upravljanjem in pogojevanjem dajatev ter z znatnim zmanjšanjem visokih mejnih dejanskih davčnih stopenj, predvsem za tiste z nizkimi prihodki, ob hkratnem zagotavljanju ustrezne ravni socialne zaščite,

                           —

                           podpora socialni ekonomiji in zaščitenemu zaposlovanju, ki sta ključna vira prvih zaposlitev za prikrajšane ljudi, spodbujanje finančne vključenosti in mikroposojil, finančne spodbude delodajalcem za zaposlovanje, razvoj novih virov zaposlitev in storitev, zlasti na lokalni ravni, ter ozaveščanje o vključujočem trgu dela,

                           —

                           spodbujanje prilagodljivosti ter omogočanje podpore pri delu in spodbudnega okolja, vključno s skrbjo za zdravje in dobro počutje, nediskriminacijo in izvajanjem delovnega prava v povezavi s socialnim dialogom.

         (c)   Dostop do kakovostnih storitev
   Sprejmejo vse možne ukrepe, da bi zadevnim osebam prek dostopa do kakovostnih storitev omogočile prejemanje ustrezne socialne podpore v skladu z ustreznimi nacionalnimi predpisi. Treba je sprejeti zlasti ukrepe za:
   zagotavljanje storitev, ki so nujne za podporo politik dejavnega socialnega in ekonomskega vključevanja ter zajemajo storitve socialne pomoči, zaposlovanja in usposabljanja, podporo pri pridobitvi stanovanj in socialna stanovanja, otroško varstvo, storitve dolgoročne nege in zdravstvenega varstva v skladu z naslednjimi skupnimi načeli, ob upoštevanju vloge lokalnih, regionalnih in nacionalnih organov, veljavnih pravil Skupnosti ter različnih razmer, potreb in prednostnih nalog v zadevnih državah članicah:

               —

               ozemeljska, fizična in cenovna dostopnost,

               —

               solidarnost, enake možnosti za uporabnike storitev in zaposlene ter ustrezno upoštevanje raznolikosti uporabnikov,

               —

               naložbe v človeški kapital, delovne pogoje in ustrezno fizično infrastrukturo,

               —

               celovite in usklajene storitve, ki so celostno zasnovane in izvedene,

               —

               vključevanje uporabnikov in posamezniku prilagojeni pristopi, da se zadosti raznolikim potrebam ljudi kot posameznikov,

               —

               spremljanje, ocenjevanje izvajanja in izmenjava najboljših praks.

         5.   Zagotovijo ustrezne vire in prejemke v okviru ureditev socialne zaščite; uporabljajo določbe in vire strukturnih skladov, zlasti Evropskega socialnega sklada, za podporo ukrepov dejavnega vključevanja;
   določijo podrobne ureditve in finančne stroške ter organizirajo njihovo upravljanje in izvajanje v skladu z nacionalno zakonodajo in/ali prakso;
   upoštevajo ekonomske in proračunske omejitve, prednostne naloge nacionalnih organov ter stanje javnih financ, da bi dosegle pravo uravnoteženost delovnih spodbud, zmanjševanja revščine in trajnostnih proračunskih stroškov;
   sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da so vsi, vključno z najbolj prikrajšanimi, obveščeni o svojih pravicah in podpori, ki je na voljo, tudi s pomočjo informacijske tehnologije, kjer je to ustrezno;
   kolikor mogoče poenostavijo administrativne postopke in ureditve za pregledovanje virov in razmer;
   kjer je mogoče, v skladu z nacionalnimi predpisi organizirajo sistem za pritožbe pri pristojnih upravnih organih in po potrebi pri neodvisnih tretjih strankah, kot so sodišča, do katerih morajo imeti zadevne osebe preprost dostop.
   6.   Izboljšajo kazalce in informacijske sisteme, da bi izpopolnile zmogljivosti za zagotavljanje ažurnih, primerljivih informacij po vseh stebrih dejavnega vključevanja;
   spremljajo in ocenjujejo politike dejavnega vključevanja v okviru odprte metode usklajevanja na podlagi tesnega sodelovanja med Odborom za socialno zaščito in Odborom za zaposlovanje ter s podporo programa PROGRESS;
   zagotavljajo skladnost s splošno politiko lizbonske strategije glede ciljev v zvezi s socialno kohezijo.
   To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 3. oktobra 2008

            Za Komisijo

         Vladimír ŠPIDLA

            Član Komisije

      (1)  UL L 245, 26.8.1992, str. 46.

      (2)  Sporočilo COM(2005) 706 – Delati skupaj, delati bolje: Nov okvir za odprto usklajevanje politik socialne zaščite in vključevanja v Evropski uniji.

      (3)  Sklep Sveta z dne 7. julija 2008 o smernicah za politiko zaposlovanja držav članic, dokument Sveta 10614/2/082008 (še ni objavljen v Uradnem listu).

      (4)  Sporočilo COM(2007) 620 – Posodabljanje socialnega varstva za večjo socialno pravičnost in gospodarsko kohezijo: spodbujanje dejavne vključitve oseb, najbolj oddaljenih od trga dela, in Sporočilo COM(2005) 33 o socialni agendi.

      (5)  Sporočilo COM(2006) 44 o posvetovanju v zvezi z ukrepanjem na ravni EU za spodbuditev dejavne vključitve ljudi, ki so najbolj oddaljeni od trga dela.

      (6)  Sporočilo COM(2007) 620, Sklepi predsedstva Evropskega sveta v Bruslju z dne 14. decembra 2007 in Orientacijska opomba Odbora za socialno zaščito o dejavnem vključevanju z dne 3. julija 2008. Glej zlasti: Sklepi Sveta z dne 5. decembra 2007, dok. 16139/07; mnenje Odbora regij z dne 18. junija 2008 o dejavnem vključevanju (dok. CdR 344/2007); mnenje Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 27. oktobra 2007 o minimalnih socialnih standardih (dok. CESE 892/2007).

      (7)  Uredba Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe (Uredba o splošnih skupinskih izjemah) (UL L 214, 9.8.2008, str. 3).


title: Priporočilo Nadzornega organa EFTA št. 194/04/COL z dne  14. julija 2004  o upoštevnih trgih proizvodov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki so lahko predmet predhodnega urejanja v skladu z Direktivo 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, kot je vključena v Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru

text:
               27.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 113/18

      PRIPOROČILO NADZORNEGA ORGANA EFTA
   št. 194/04/COL
   z dne 14. julija 2004
   o upoštevnih trgih proizvodov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki so lahko predmet predhodnega urejanja v skladu z Direktivo 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, kot je vključena v Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru
   NADZORNI ORGAN EFTA JE –
   ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (1),
   ob upoštevanju Sporazuma med državami EFTE o ustanovitvi Nadzornega organa in Sodišča ter zlasti člena 5(2)(b) Sporazuma,
   ob upoštevanju akta iz točke 5cl Priloge XI k Sporazumu EGP, kakor je bil prilagojen Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu in s sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XI k navedenemu sporazumu, Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (2), ter zlasti člena 15(1) Direktive,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Direktiva 2002/21/ES (v nadaljnjem besedilu okvirna direktiva) določa nov pravni okvir za sektor elektronskih komunikacij, katerega namen je odgovoriti na trende zbliževanja, tako da v svojem področju uporabe zajema vsa elektronska komunikacijska omrežja in storitve. Cilj je postopno zmanjšati predhodne posebne določbe za sektor v skladu z razvojem konkurence na trgu.

               (2)

               Člen 15 okvirne direktive določa, da Nadzorni organ EFTA (v nadaljnjem besedilu Nadzorni organ) po javni razpravi in posvetovanju z nacionalnimi regulativnimi organi v državah EFTE sprejme priporočilo o upoštevnih trgih izdelkov in storitev.

               (3)

               Evropska komisija je izdala Priporočilo 2003/311/ES o upoštevnih trgih proizvodov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki so lahko predmet predhodnega urejanja v skladu z Direktivo 2002/21/ES (3).

               (4)

               Da bi zagotovili enotno uporabo prava EGP na celotnem Evropskem gospodarskem prostoru, Nadzorni organ, kolikor je mogoče, uskladi to priporočilo z zadevnim priporočilom Komisije.

               (5)

               Namen tega priporočila je opredeliti tiste trge proizvodov in storitev, za katere je lahko upravičeno predhodno urejanje. Vendar pa mora biti to prvo priporočilo skladno s prehodom z ureditvenega okvira iz leta 1998 na nov ureditveni okvir. Direktiva 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (4), v nadaljnjem besedilu Direktiva o dostopu, in Direktiva 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (5), v nadaljnjem besedilu Direktiva o univerzalnih storitvah, sta že opredelili posebna področja trga, ki jih morajo nacionalni regulativni organi analizirati poleg trgov, navedenih v tem priporočilu. V skladu z okvirno direktivo morajo nacionalni regulativni organi opredeliti upoštevne geografske trge na svojem ozemlju.

               (6)

               V skladu z ureditvenim okvirom iz leta 1998 je več področij v telekomunikacijskem sektorju predmet predhodnega urejanja. Ta področja so bila opredeljena v veljavnih direktivah, vendar ne gre vedno za „trge“ v smislu konkurenčnega prava in prakse EGP. Priloga I k okvirni direktivi vsebuje seznam takšnih področij trga, ki jih je treba vključiti v prvotno različico Priporočila.

               (7)

               Kot je razvidno iz naslova Priloge I k okvirni direktivi, je treba vsa področja, ki so navedena v Prilogi, vključiti v prvotno različico Priporočila, zato da lahko nacionalni regulativni organi proučijo obstoječe obveznosti, uvedene v skladu z ureditvenim okvirom iz leta 1998.

               (8)

               Člen 15(1) okvirne direktive zahteva, da Nadzorni organ opredeli trge v skladu z načeli konkurenčnega prava. Nadzorni organ je zato opredelil trge (ki ustrezajo področjem trga, navedenim v Prilogi I k okvirni direktivi) v skladu z načeli konkurenčnega prava EGP.

               (9)

               V sektorju elektronskih komunikacij je treba upoštevati vsaj dve glavni vrsti upoštevnih trgov: trgi storitev ali proizvodov, namenjenih končnim uporabnikom (maloprodajni trgi), in trgi zmogljivosti, ki jih potrebujejo ponudniki za zagotavljanje storitev in proizvodov končnim uporabnikom (trgi na debelo). V okviru teh dveh vrst trgov je mogoče nadaljnje razlikovanje trgov glede na značilnosti povpraševanja in ponudbe.

               (10)

               Izhodišče za opredelitev in določitev trgov je opredelitev maloprodajnih trgov v določenem časovnem okviru, ob upoštevanju zamenljivosti glede povpraševanja in ponudbe. Po opredelitvi in določitvi maloprodajnih trgov – trgov, ki vključujejo ponudbo končnim uporabnikom in povpraševanje končnih uporabnikov – je ustrezno opredeliti upoštevne trge na debelo – trge, ki vključujejo povpraševanje po proizvodih in ponudbo proizvodov tretji stranki, ki bi rada dobavljala končnim uporabnikom.

               (11)

               Opredelitev trgov v skladu z načeli konkurenčnega prava EGP pomeni, da nekatera področja trga v Prilogi I k okvirni direktivi vključujejo več ločenih posameznih trgov na podlagi značilnosti povpraševanja. Takšen je primer proizvodov za dostop končnih uporabnikov do javnega telefonskega omrežja na fiksni lokaciji in za telefonske storitve na fiksni lokaciji. Področje trga v Prilogi I, povezano s prodajo na debelo zakupljenih vodov, je opredeljeno kot ločena trga za prodajo na debelo zaključnih segmentov in za prodajo na debelo spojnih segmentov na podlagi značilnosti tako povpraševanja kot ponudbe.

               (12)

               Pri opredeljevanju trgov v skladu z načeli konkurenčnega prava EGP je treba uporabiti naslednja tri merila. Prvo merilo je prisotnost visokih in stalnih strukturnih, pravnih ali regulativnih ovir za vstop. Vendar pa je treba glede na dinamičen značaj in delovanje trgov elektronskih komunikacij pri opravljanju analize perspektiv za opredeljevanje upoštevnih trgov, ki bi lahko bili predmet predhodnega urejanja, upoštevati tudi možnosti premagovanja ovir v ustreznem časovnem okviru. Drugo merilo torej dopušča le tiste trge, katerih struktura se ne nagiba k učinkoviti konkurenci v ustreznem časovnem okviru. Uporaba tega merila vključuje proučitev stanja konkurenčnosti za ovirami za vstop. Tretje merilo je, da zgolj uporaba konkurenčnega prava EGP ne bi zadostovala za ustrezen odziv na zadevno tržno(-e) nepopolnost(-i).

               (13)

               Za to priporočilo sta pomembni zlasti dve vrsti ovir za vstop: strukturne in pravne ali regulativne ovire.

               (14)

               Strukturne ovire za vstop izvirajo iz prvotnih značilnosti na ravni stroškov ali povpraševanja, ki ustvarjajo nesorazmerne pogoje med prvotnimi ponudniki in novimi tekmeci ter ovirajo in preprečujejo vstop slednjih na trg. Visoke strukturne ovire se lahko na primer najdejo, kadar je za trg značilna znatna ekonomija obsega in/ali dosega ter visoki nepovratni stroški. Danes se lahko takšne ovire še vedno odkrijejo v zvezi z široko razširjeno uporabo in/ali zagotavljanjem omrežij za krajevni dostop na fiksnih lokacijah. Sorodna strukturna ovira lahko obstaja tudi, kadar je za zagotavljanje storitve potrebna komponenta omrežja, ki je tehnično ni mogoče podvojiti ali pa jo je mogoče podvojiti le po takšni ceni, da postane neekonomska za tekmece.

               (15)

               Pravne ali regulativne ovire ne temeljijo na gospodarskih razmerah, temveč izvirajo iz zakonodajnih, upravnih ali drugih državnih ukrepov, ki neposredno vplivajo na pogoje vstopa in/ali umestitve ponudnikov na upoštevnem trgu. Kot primer lahko služijo pravne ali regulativne ovire, ki preprečujejo vstop na trg, kadar obstaja omejitev števila podjetij z dostopom do spektra za zagotavljanje osnovnih storitev. Drugi primeri pravnih ali regulativnih ovir so cenovni nadzori ali drugi ukrepi v zvezi s cenami, uvedeni za podjetja, ki vplivajo tako na vstop kot tudi na umestitev podjetij na trgu.

               (16)

               Ovire za vstop lahko postanejo manj pomembne na trgih, vezanih na inovacije, za katere je značilen stalen tehnološki napredek. Konkurenčne omejitve na takšnih trgih pogosto izhajajo iz groženj, povezanih z inovacijami potencialnih tekmecev, ki jih trenutno ni na trgu. Na takšnih trgih, vezanih na inovacije, lahko pride do dinamične ali dolgoročne konkurenčnosti med podjetji, ki niso nujno tekmeci na obstoječem „statičnem“ trgu. To priporočilo ne opredeljuje trgov, pri katerih se pričakuje, da ovire za vstop ne bodo trajale dlje v predvidljivem obdobju.

               (17)

               Tudi kadar so za trg značilne visoke ovire za vstop, lahko drugi strukturni dejavniki na tem trgu pomenijo, da se trg nagiba proti učinkoviti konkurenčnosti v ustreznem časovnem okviru. Takšni so lahko na primer trgi z omejenim, a zadostnim številom podjetij z različnimi strukturami stroškov, ki se soočajo s tržnim povpraševanjem po prožnih cenah. Lahko pride tudi do presežne zmogljivosti na trgu, ki omogoči konkurenčnim podjetjem zelo hitro povečanje proizvodnje v odgovor na kakršen koli dvig cen. Na takšnih trgi lahko sčasoma pride do spremembe tržnih deležev in/ali do padca cen.

               (18)

               Odločitev, da se trg opredeli kot trg, pri katerem je upravičeno morebitno predhodno urejanje, mora biti odvisna tudi od ocene zadostnosti konkurenčnega prava EGP pri zmanjševanju ali odstranjevanju takih ovir ali pri ponovni vzpostavitvi učinkovite konkurence. Nadalje, novi in nastajajoči trgi, pri katerih se lahko izkaže, da je tržna moč posledica „začetniške prednosti“, se načeloma ne smejo predhodno urejati.

               (19)

               Pri rednih pregledih trgov, opredeljenih v tem priporočilu, je treba uporabiti ta tri merila. Ta merila je treba uporabljati kumulativno, tako da neizpolnjevanje katerega koli od njih pomeni, da trg ne sme biti opredeljen v kasnejših priporočilih. Tako bi vprašanje, ali je nek trg elektronskih komunikacij v kasnejših različicah priporočila še naprej opredeljen kot trg, pri katerem je upravičeno morebitno predhodno urejanje, bilo odvisno od dolgotrajnosti visokih ovir za vstop, od drugega merila, ki meri dinamično stanje konkurenčnosti in tretjič od zadostnosti konkurenčnega prava EGP (odsotnost predhodnega urejanja) pri odpravljanju dolgotrajnih tržnih nepopolnosti. Trg je mogoče tudi odstraniti iz priporočila, ko se pokaže, da na tem trgu znotraj Evropskega gospodarskega prostora obstaja trajnostna in učinkovita konkurenca, če odstranitev obstoječih obveznosti ne bi zmanjšala konkurence na tem trgu.

               (20)

               V Prilogi k temu priporočilu je prikazano, kako je vsak trg v tem priporočilu povezan s področji trga v Prilogi I k okvirni direktivi. Kadar nacionalni regulativni organi proučujejo obstoječe obveznosti, uvedene v skladu s prejšnjim ureditvenim okvirom, da bi ugotovili, ali je treba obveznosti obdržati, spremeniti ali preklicati, morajo analizo opraviti na podlagi trgov, opredeljenih v tem priporočilu, da bi izpolnili zahtevo, da mora opredelitev trga za namen predhodnega urejanja temeljiti na načelih konkurenčnega prava EGP. Do prve analize trga, ki jo nacionalni regulativni organi opravijo v skladu z novim ureditvenim okvirom, veljajo obstoječe obveznosti.

               (21)

               Opredelitev trgov v tem priporočilu ne vpliva na trge, ki so v posameznih primerih lahko opredeljeni v skladu s konkurenčnim pravom EGP.

               (22)

               Vrsta različnih topologij omrežij in tehnologij, ki se uporabljajo v Evropskem gospodarskem prostoru, pomeni, da morajo nacionalni regulativni organi v nekaterih primerih določiti točne meje med določenimi trgi ali elemente v teh trgih, opredeljenih v Priporočilu, hkrati pa se držati načel konkurenčnega prava EGP. Nacionalni regulativni organi lahko opredelijo trge, ki se razlikujejo od trgov iz tega priporočila, če ravnajo v skladu s členom 7 okvirne direktive. Ker bi uvedba predhodnega urejanja trga lahko negativno vplivala na trgovino med pogodbenicami Sporazuma EGP, kakor je opisano v uvodni izjavi 38 okvirne direktive, Nadzorni organ meni, da bo za opredelitve kakršnega koli trga, ki se razlikuje od trgov iz tega priporočila, verjetno veljal ustrezen postopek iz člena 7 okvirne direktive. Če ne priglasijo trga, ki negativno vpliva na trgovino med pogodbenicami Sporazuma EGP, se lahko sproži postopek za ugotavljanje kršitev. Vsak trg, ki ga opredelijo nacionalni regulativni organi, mora temeljiti na načelih konkurenčnega prava EGP, navedenih v Sporočilu Nadzornega organa EFTE o opredelitvi upoštevnega trga za namen konkurenčnega prava EGP (6), in mora biti skladen s smernicami Nadzornega organa o analizi trga in oceni znatne moči trga ter izpolnjevati tri zgoraj določena merila. Če nacionalni regulativni organi menijo, da lahko vzorci povpraševanja in ponudbe upravičijo drugačno opredelitev trgov od trga, navedenega v tem priporočilu, morajo ravnati v skladu z ustreznimi postopki, določenimi v členih 6 in 7 okvirne direktive.

               (23)

               Dejstvo, da to priporočilo opredeljuje tiste trge proizvodov in storitev, kjer je lahko upravičeno predhodno urejanje, ne pomeni, da je urejanje vedno upravičeno ali da bo za te trge veljala uvedba regulativnih obveznosti, določenih v posebnih direktivah. Urejanje ne bo upravičeno, če na teh trgih obstaja učinkovita konkurenca. Regulativne obveznosti morajo predvsem biti ustrezne in temeljiti na vrsti ugotovljene težave, sorazmerne in upravičene glede na cilje, določene v okvirni direktivi, predvsem pa doseči čim večje koristi za uporabnike, zagotoviti, da se konkurenca ne izkrivlja ali omejuje, spodbujati učinkovite naložbe v infrastrukturo in pospeševati inovacije ter spodbujati učinkovito uporabo in upravljanje radijskih frekvenc in številskih virov.

               (24)

               To priporočilo je bilo predmet javne razprave, posvetovanja z nacionalnimi regulativnimi organi in z nacionalnimi organi za konkurenco –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Pri opredeljevanju upoštevnih trgov v skladu s členom 15(3) akta iz točke 5cl Priloge XI k Sporazumu EGP, kakor je bil prilagojen Sporazumu s Protokolom I k Sporazumu in s sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XI k navedenemu sporazumu, Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, se nacionalnim regulativnim organom priporoča, da analizirajo trge proizvodov in storitev, opredeljene v Prilogi.

               2.

               To priporočilo je naslovljeno na države EFTE.

      V Bruslju, 14. julija 2004

            Za Nadzorni organ EFTA

         Hannes HAFSTEIN

            Predsednik

      (1)  V nadaljnjem besedilu Sporazum EGP.

      (2)  UL L 108, 24.4.2002, str. 33.

      (3)  UL L 114, 8.5.2003, str. 45.

      (4)  UL L 108, 24.4.2002, str. 7, kakor je navedena v točki 5cj Priloge XI k Sporazumu EGP in kakor je bila prilagojena Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu in s sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XI k navedenemu sporazumu.

      (5)  UL L 108, 24.4.2002, str. 51, kakor je navedena v točki 5cm Priloge XI k Sporazumu EGP in kakor je bila prilagojena Sporazumu s Protokolom 1 k Sporazumu in s sektorskimi prilagoditvami iz Priloge XI k navedenemu sporazumu.

      (6)  UL L 200, 16.7.1998, str. 48 in Dopolnilo EGP k UL št. 28, 16.7.1998, str. 3.

      PRILOGA
      Raven prodaje na drobno

                  1.

                  Dostop do javnega telefonskega omrežja na fiksni lokaciji za stanovanjske uporabnike.

                  2.

                  Dostop do javnega telefonskega omrežja na fiksni lokaciji za nestanovanjske uporabnike.

                  3.

                  Javno dostopne krajevne in/ali nacionalne telefonske storitve, zagotovljene na fiksni lokaciji za stanovanjske uporabnike.

                  4.

                  Javno dostopne mednarodne telefonske storitve, zagotovljene na fiksni lokaciji za stanovanjske uporabnike.

                  5.

                  Javno dostopne krajevne in/ali nacionalne telefonske storitve, zagotovljene na fiksni lokaciji za nestanovanjske uporabnike.

                  6.

                  Javno dostopne mednarodne telefonske storitve, zagotovljene na fiksni lokaciji za nestanovanjske uporabnike.
                  Teh šest trgov je opredeljenih zaradi analize v zvezi s členom 17 Direktive o univerzalnih storitvah.
                  Skupaj trgi od 1 do 6 ustrezajo „zagotovitvi priključitve na javno telefonsko omrežje in njegovi uporabi na fiksnih lokacijah“ iz Priloge I(1) k okvirni direktivi. Ta kombinirani trg je naveden tudi v členu 19 Direktive o univerzalnih storitvah (možna uvedba izbire ponudnika telekomunikacij po vsakem klicu ali izbire ponudnika telekomunikacij).

                  7.

                  Minimalni nabor zakupljenih vodov (ki zajema določene tipe zakupljenih vodov do in vključno z 2 Mb na sekundo, kot je navedeno v členu 18 in Prilogi VII Direktive o univerzalnih storitvah).
                  Ta trg je naveden v Prilogi I(1) k okvirni direktivi v zvezi s členom 16 Direktive o univerzalnih storitvah (zagotovitev zakupljenih vodov končnim uporabnikom).
                  Za namen člena 18 Direktive o univerzalnih storitvah, ki zajema regulativni nadzor ponudbe minimalnega nabora zakupljenih vodov, je treba opraviti analizo trga.

            Raven prodaje na debelo

                  8.

                  Izvor klica v javnem telefonskem omrežju na fiksni lokaciji. V tem priporočilu izvor klica vključuje prenos lokalnega klica in je razmejen tako, da je v skladu z opredeljenimi razmejitvami trgov za tranzit klica in dokončanje klica v javnem telefonskem omrežju, zagotovljenem na fiksni lokaciji.
                  Ta trg ustreza trgu iz Priloge I(2) k okvirni direktivi v zvezi z Direktivo 97/33/ES (izvor klica v fiksnem javnem telefonskem omrežju).

                  9.

                  Dokončanje klica v posameznih javnih telefonskih omrežjih, zagotovljenih na fiksni lokaciji.
                  V tem priporočilu dokončanje klica vključuje prenos lokalnega klica in je razmejeno tako, da je v skladu z opredeljenimi razmejitvami trgov za izvor klica in tranzit klica v javnem telefonskem omrežju, zagotovljenem na fiksni lokaciji.
                  Ta trg ustreza trgu iz Priloge I(2) k okvirni direktivi v zvezi z Direktivo 97/33/ES (dokončanje klica v fiksnem javnem telefonskem omrežju).

                  10.

                  Tranzitne storitve v fiksnem javnem telefonskem omrežju.
                  V tem priporočilu so tranzitne storitve razmejene tako, da so v skladu z opredeljenimi razmejitvami trgov za izvor klica in dokončanje klica v javnem telefonskem omrežju, zagotovljenem na fiksni lokaciji.
                  Ta trg ustreza trgu iz Priloge I(2) k okvirni direktivi v zvezi z Direktivo 97/33/ES (tranzitne storitve v fiksnem javnem telefonskem omrežju).

                  11.

                  Prodaja na debelo razvezanega dostopa (vključno s sodostopom) do žičnih zank in podzank za zagotavljanje širokopasovnih in govornih storitev.
                  Ta trg ustreza trgu iz Priloge I(2) k okvirni direktivi v zvezi z Direktivo 97/33/ES in Direktivo 98/10/ES (dostop do fiksnega javnega telefonskega omrežja, vključno z razvezanim dostopom do krajevne zanke) in trgu iz Priloge I(3) k okvirni direktivi v zvezi z Uredbo (ES) št. 2887/2000.

                  12.

                  Prodaja na debelo širokopasovnega dostopa.
                  Ta trg zajema dostop do „bitnega toka“, ki omogoča prenos širokopasovnih podatkov v obeh smereh, in druge vrste prodaje na debelo dostopa, ki se zagotavlja prek drugačnih infrastruktur, če in kadar te infrastrukture ponujajo zmogljivosti, enake dostopu do bitnega toka. Vključuje „dostop do omrežja in posebni dostop do omrežja“ iz Priloge I(2) k okvirni direktivi, vendar ne zajema trga iz točke 11 zgoraj ali trga iz točke 18.

                  13.

                  Prodaja na debelo končnih (naročniških) delov zakupljenih vodov.

                  14.

                  Prodaja na debelo spojnih (operaterskih) delov zakupljenih vodov.
                  Skupaj trga na debelo 13 in 14 ustrezata trgom iz Priloge I(2) k okvirni direktivi v zvezi z Direktivo 97/33/ES in Direktivo 98/10/ES (medsebojno povezovanje zakupljenih vodov), in trgom iz Priloge I(2) k okvirni direktivi v zvezi z Direktivo 92/44/EGS (zagotavljanje kapacitete zakupljenih vodov za ponudbo na veliko, namenjeno drugim ponudnikom elektronskih komunikacijskih omrežij ali storitev).

                  15.

                  Dostop do javnih mobilnih telefonskih omrežij in izvor klica v javnih mobilnih telefonskih omrežjih, omenjena (ločeno) v Prilogi I(2) k okvirni direktivi v zvezi z Direktivama 97/33/ES in 98/10/ES.

                  16.

                  Dokončanje govornega klica v posameznih mobilnih omrežij.
                  Ta trg ustreza trgu iz Priloge I(2) k okvirni direktivi v zvezi Direktivo 97/33/ES (dokončanje klica v javnih mobilnih telefonskih omrežjih).

                  17.

                  Nacionalni trg za prodajo na debelo mednarodnega sledenja v javnih mobilnih omrežjih.
                  Ta trg ustreza trgu iz Priloge I(4) k okvirni direktivi.

                  18.

                  Radiodifuzijske prenosne storitve za radiodifuzijo vsebin končnim uporabnikom.

            Opomba
      Nacionalni regulativni organi lahko presojajo o analizi trga za „sisteme za pogojni dostop do digitalnih televizijskih in radijskih storitev“ v skladu s členom 6(3) Direktive o dostopu. Člen 6(3) Direktive o dostopu določa, da lahko države EFTE svojim nacionalnim regulativnim organom dovolijo proučitev trga za sistem za pogojni dostop do digitalnih televizijskih in radijskih storitev, ne glede na način prenosa.