title: Priporočilo Sveta z dne 29. novembra 2021 o pristopih kombiniranega učenja za visokokakovostno in vključujoče primarno in sekundarno izobraževanje 2021/C 504/03

text:
               14.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 504/21

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 29. novembra 2021
      o pristopih kombiniranega učenja za visokokakovostno in vključujoče primarno in sekundarno izobraževanje
      (2021/C 504/03)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 165 in 166 Pogodbe,
      ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
      OB UPOŠTEVANJU NASLEDNJEGA:

                  1.

                  Pandemija COVID-19 je vplivala na sisteme izobraževanja in usposabljanja po celem svetu in v vsej Uniji ter jih izpostavila pritisku povsem brez primere. Družbene omejitve so bistveno spremenile poučevanje in učenje ter komunikacijo in sodelovanje v okviru skupnosti za izobraževanje in usposabljanje (1). Vplivale so na učence in dijake, njihove družine, učitelje, mentorje in vodstva institucij, pa tudi na strokovnjake iz skupnosti, ki zagotavljajo podporo izobraževanju, kot so socialni delavci, psihologi, drugi strokovni svetovalci, zdravstveni delavci in izobraževalci na področju kulture. Državam članicam je uspelo hitro mobilizirati rešitve in podporo za učenje na daljavo, pogosto z uporabo digitalnih tehnologij. Pridobljena so bila koristna spoznanja o novih možnostih za izobraževanje in usposabljanje, vključno z znatnim povečanjem digitalnih znanj, spretnosti in in kompetenc učiteljev ter tesnejšimi stiki med šolami in širšo skupnostjo. Vendar je v številnih državah članicah prišlo do sistemskih pomanjkljivosti ter vsesplošnega pomanjkanja pripravljenosti in virov za prehod na drugačen pristop k poučevanju in učenju, kar je razkrilo in še poglobilo obstoječe neenakosti, vrzeli in potrebe (2). Sistemi izobraževanja in usposabljanja se morajo na to odzvati in tudi izboljšati svojo odpornost, da bodo v prihodnje bolje obvladovali spreminjajoče se okoliščine in se nanje prilagodili.

                  2.

                  V Sklepih Sveta o boju proti krizi zaradi covida-19 v izobraževanju in usposabljanju so države članice pozvane, naj „znova omogočijo učenje in poučevanje v živo“, poleg tega pa naj zagotovijo „učenje na daljavo ter digitalno in kombinirano učenje“, pri tem pa namenijo „dodatno pozornost zagotavljanju enakih možnosti“. V Sklepih Sveta o digitalnem izobraževanju v evropskih družbah znanja (3) je Komisija pozvana, naj „v tesnem sodelovanju z državami članicami in ob opiranju na dokaze nadalje ukrepa“ na podlagi zgoraj navedenih sklepov, „da bi na ravni Unije dosegli skupno razumevanje pristopov, ki omogočajo učinkovite, vključujoče in interaktivne učne procese na daljavo“.

                  3.

                  V akcijskem načrtu za digitalno izobraževanje 2021–2027 je opisana vizija Evropske komisije o visokokakovostnem, vključujočem in dostopnem digitalnem izobraževanju v Evropi. Akcijski načrt je poziv k ukrepanju za boljše sodelovanje na evropski ravni, da bi iz pandemije COVID-19 pridobili koristna spoznanja in bi sisteme izobraževanja in usposabljanja pripravili za digitalno dobo. V njem je poudarjen potencial tehnologije, da omogoči bolj dostopno, prilagodljivo in posamezniku prilagojeno učenje, ki je osredotočeno na učence in dijake. Namen akcijskega načrta je obravnavati neenakosti v izobraževanju in usposabljanju v primeru pomanjkljivih digitalnih znanj, spretnosti in kompetenc, pomanjkljivega dostopa do ustreznih orodij in nezanesljive spletne povezljivosti. Poudarjena je potreba po krepitvi digitalne zmogljivosti v sistemih izobraževanja in usposabljanja.

                  4.

                  Spodbujanje razvoja kompetenc je eden izmed ciljev evropskega izobraževalnega prostora, v katerem bi se lahko v celoti izkoristile „možnosti izobraževanja in kulture kot gonilne sile za ustvarjanje delovnih mest, socialno pravičnost, aktivno državljanstvo, pa tudi kot sredstvo za izražanje identitete Evrope v vsej njeni raznolikosti“ (4). V Resoluciji Sveta o strateškem okviru za evropsko sodelovanje v izobraževanju in usposabljanju pri uresničevanju evropskega izobraževalnega prostora in širše (2021–2030) (5) je navedeno, da je glavni cilj evropskega sodelovanja v izobraževanju in usposabljanju podpora nadaljnjemu razvoju sistemov izobraževanja in usposabljanja v državah članicah, katerih cilj je zagotoviti osebni, socialni in poklicni razvoj vseh državljanov ob spodbujanju demokratičnih vrednot, enakosti, socialne kohezije, aktivnega državljanstva in medkulturnega dialoga, pa tudi trajnostno gospodarsko blaginjo, zeleni in digitalni prehod ter zaposljivost.

                  5.

                  Prvo načelo evropskega stebra socialnih pravic (6) je, da ima vsakdo pravico do kakovostnega in vključujočega izobraževanja, usposabljanja in vseživljenjskega učenja, da lahko ohrani in pridobi znanja in spretnosti, ki mu omogočajo polno udeležbo v družbi in uspešno obvladovanje prehodov na trgu dela. V skladu z načelom 11 stebra imajo otroci iz prikrajšanih okolij pravico do posebnih ukrepov za izboljšanje njihovih možnosti. Učinkovito izvajanje teh načel je v veliki meri odvisno od odločnosti in ukrepov držav članic. Ukrepanje na ravni EU lahko dopolnjuje nacionalne ukrepe in Komisija je svoj prispevek predstavila v akcijskem načrtu za evropski steber socialnih pravic (7).

                  6.

                  Program znanj in spretnosti za Evropo (8) opredeljuje ukrepe, ki posameznikom in podjetjem pomagajo razvijati širša in boljša znanja in spretnosti s krepitvijo trajnostne konkurenčnosti in odpornosti za odzivanje na krize na podlagi spoznanj, pridobljenih med pandemijo COVID-19, predlaga pa tudi spodbujanje izobraževanja na področju naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike v okviru ukrepov na področju raziskav in inovacij.

                  7.

                  V Priporočilu Sveta o vzpostavitvi evropskega jamstva za otroke (9) so države članice pozvane, naj pomoči potrebnim otrokom (tj. otrokom, ki jih ogroža revščina ali socialna izključenost) zagotovijo učinkovit in brezplačen dostop do izobraževanja in šolskih dejavnosti. Strategija EU o otrokovih pravicah (10) vsebuje poziv k oblikovanju vključujočega, kakovostnega izobraževanja.

                  8.

                  V hitro spreminjajočem se in tesno povezanem svetu vsakdo potrebuje širok nabor kompetenc, ki jih mora nenehno razvijati skozi vse življenje. S ključnimi kompetencami, kakor so opredeljene v evropskem referenčnem okviru ključnih kompetenc za vseživljenjsko učenje (11), naj bi postavili temelje za doseganje enakopravnejših in bolj demokratičnih družb. Te ključne kompetence so odziv na potrebo po vključujoči in trajnostni rasti, socialni koheziji in nadaljnjemu razvoju demokratične kulture.

                  9.

                  V Priporočilu Sveta o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje (12) je navedeno, da se razvoj kompetenc olajša s spodbujanjem različnih učnih pristopov in okolij, vključno z ustrezno rabo digitalnih tehnologij; zagotavljanjem podpore pedagoškim delavcem in drugim deležnikom, ki podpirajo učne procese, vključno z družinami; podpiranjem in nadaljnjim razvojem ocenjevanja in vrednotenja ključnih kompetenc, pridobljenih v različnih okoljih, ter krepitvijo sodelovanja znotraj izobraževanja ter med izobraževanjem, usposabljanjem in učenjem na vseh ravneh in na različnih področjih.

                  10.

                  V Priporočilu Sveta o poklicnem izobraževanju in usposabljanju (PIU) za trajnostno konkurenčnost, socialno pravičnost in odpornost (13) je predlagana prenovljena vizija politike EU na področju PIU, ki vključuje digitalizacijo navedenega področja in uporabo kombiniranega učenja. V izjavi iz Osnabrücka o poklicnem izobraževanju in usposabljanju kot dejavniku okrevanja in pravičnega prehoda na digitalno in zeleno gospodarstvo je navedeno, da ima lahko digitalno učenje pomembno in dopolnilno vlogo (14).

                  11.

                  V Sklepih Sveta o evropskih učiteljih in mentorjih za prihodnost (15) je priznano, da so učitelji, mentorji in vodstva šol nepogrešljivo gonilo izobraževanja in usposabljanja ter bi morali biti vključeni v oblikovanje politik na področju izobraževanja in usposabljanja, imeti pa bi morali tudi avtonomijo pri uporabi teh politik v praksi, poleg tega pa potrebujejo podporo celovitega pristopa k začetnemu izobraževanju, uvajanju in stalnemu strokovnemu izpopolnjevanju.

                  12.

                  Pandemija je še okrepila že dolgo trajajočo zaskrbljenost glede fizične, duševne in čustvene dobrobiti otrok in mladih. Vsem otrokom in mladim bi bilo treba zagotoviti vso podporo, ki jo potrebujejo za zdrav in aktiven življenjski slog (16), jih spodbujati pri vseživljenjskih pozitivnih navadah in jim omogočiti, da sodelujejo v različnih športnih in drugih fizičnih aktivnostih, s katerimi krepijo motorične sposobnosti ter izboljšujejo duševno in čustveno dobrobit. Otroci in mladi potrebujejo tudi podporo za duševno in čustveno dobrobit pri učenju, med drugim pri izvajanju učnih zadolžitev v zahtevnih okoliščinah ter pri razumevanju varnega in odgovornega vedenja na spletu (17). Podporo potrebujejo tudi tisti učenci in dijaki, ki dlje časa preživijo brez podpore družine, vrstnikov ali šolskega osebja. Pomembno je tudi opredeliti področja, kjer so potrebne izboljšave in ukrepi, s katerimi bi nadomestili to, kar je bilo izgubljeno pri učenju, ter ublažili negativne učinke na dobrobit učencev in dijakov.

                  13.

                  Čeprav se v celoti zavedamo pomena učenja v živo, lahko učenje na različne načine in v različnih okoljih, med drugim v šoli, doma, na prostem, v kulturnih objektih, na delovnem mestu in v digitalnih okoljih, otroke in mlade motivira, da razširijo razvoj kompetenc. Tako lažje razumejo pomen formalnega izobraževanja in usposabljanja za njihovo življenje v družbi, kar jih motivira, da se v večji meri aktivno vključijo v reševanje lokalnih in globalnih izzivov, na primer tistih, ki so povezani s trajnostnostjo, okoljem in podnebnimi spremembami.

                  14.

                  Izobraževanje je temeljna človekova pravica in otrokova pravica. Dostop do izobraževanja mora biti zagotovljen ne glede na okolje, v katerem poteka (šola, drugi prostori, učenje na daljavo ali kombinacija obojega), in ne glede na različne osebne in socialne okoliščine učencev oziroma dijakov. Vrednost učenja v šoli in učenja v živo je v celoti priznana, vendar pa so pristopi kombiniranega učenja tudi v nepandemskih razmerah priložnost za izboljšanje kakovosti, relevantnosti in vključujočnosti izobraževanja in usposabljanja, na primer za zagotavljanje boljših možnosti za učenje na podeželskih in oddaljenih območjih, tudi v najbolj oddaljenih regijah in otoških skupnostih, ter za druge učence oziroma dijake, ki šole morda (začasno) ne obiskujejo redno: za otroke pripadnikov potujočih skupnosti ali potujočih delavcev; mlade oskrbovalce, tiste, ki imajo zdravstvene težave ali ki prebivajo v bolnišnicah ali varstvenih zavodih, tiste, ki trenirajo na vrhunski ravni, in tiste, ki so vključeni v poklicno izobraževanje in usposabljanje ali opravljajo plačano delo. Vsa okolja in orodja bi morala biti enako dostopna manjšinam, otrokom in mladim s posebnimi potrebami in iz socialno-ekonomsko prikrajšanih okolij ter ne bi smela voditi v diskriminacijo ali segregacijo.

                  15.

                  S pristopi kombiniranega učenja se prepoznava pomen šole kot skupnega prostora za osebno in družbeno interakcijo, kar je pomemben del učenja, saj omogoča razumevanje in osmišljanje sveta. Pri tem sta pomembna arhitekturna zasnova šole in zasnova šolskega prostora.

                  16.

                  Pristopi kombiniranega učenja lahko zaradi različnih učnih zadolžitev in orodij, ki jih vključujejo, okrepijo širok razvoj kompetenc. Uporaba digitalne tehnologije, vključno s povezovanjem naprav prek spleta, lahko olajša interakcijo z drugimi učenci oziroma dijaki, učnimi programi in drugimi viri informacij ter podpira učenje v živo in učenje v različnih okoljih. Pristopi kombiniranega učenja lahko olajšajo tudi pridobivanje digitalnih kompetenc in kompetenc za upravljanje podatkov. Dopolnilna uporaba znanstvene opreme, odprtih izobraževalnih virov, pripomočkov za ustvarjanje, stvarnih predmetov (ki jih najdemo in uporabljamo v vsakdanjem življenju), objavljenih besedil ter pripomočkov za pisanje in vizualno umetnost lahko spodbudi ustvarjalnost in osebno izražanje, tako samostojno kot v sodelovanju z drugimi.

                  17.

                  Pristopi kombiniranega učenja zahtevajo skladen sistemski pristop, da se ustvarijo omogočitveni pogoji. To zajema vključitev oseb s strokovnim znanjem z različnih področij in spodbujanje sodelovanja s skupnostjo, kar krepi občutek soodgovornosti za razvoj otrok in mladih. Učinkovitost sistematičnih ukrepov za podporo pristopom kombiniranega učenja bo odvisna tudi od udejanjanja in podpiranja razmerij med različnimi elementi ekosistema, med lokalnimi, regionalnimi in nacionalnimi organi za izobraževanje in usposabljanje, industrijo izobraževalnih virov (ki zagotavlja tehnologijo, založništvo in drugo opremo za učne načrte), raziskovalnimi institucijami ter institucijami za izobraževanje in usposabljanje, skupnostmi, civilnodružbenimi organizacijami in pobudami, pa tudi družinami ter samimi učenci in dijaki, ne glede na njihove potrebe in raven sposobnosti.

                  18.

                  Pristopi kombiniranega učenja so splošno uveljavljena praksa v začetnem poklicnem izobraževanju in usposabljanju (18), vendar so omejitve med pandemijo postavile pred preizkušnjo zmogljivost institucij in organizacij, da zagotovijo učenje skozi delo ter ohranijo komunikacijo z vodji usposabljanj in mentorji, kar je vplivalo na zagotavljanje poklicnega usposabljanja z delom in vajeništva. Zmanjšanje dostopa do praktičnih izkušenj je še poudarilo znano dejstvo, da je treba v poklicnem izobraževanju in usposabljanju izkoristiti digitalne tehnologije, vključno z digitalnimi napravami in učnimi platformami, e-mapami ter obogateno in virtualno resničnostjo za simulacije. Povečalo pa je tudi potrebo po razumevanju in usklajevanju uporabe digitalnih tehnologij za učenje v različnih okoljih (npr. v šoli ali med prakso) pri pripravi učencev in dijakov na življenje in prihodnji trg dela.

                  19.

                  Pomembnost in relevantnost neformalnega učenja sta jasno razvidna iz izkušenj, pridobljenih z mladinskim in prostovoljskim delom ter sodelovanjem v kulturnih dejavnostih, vključno z množičnim športom. Neformalno učenje ima pomembno vlogo pri podpiranju razvoja bistvenih medosebnih, komunikacijskih, kognitivnih in osebnih znanj in spretnosti, med katere spada tudi ustvarjalnost, ki so mladim v pomoč pri vstopanju v odraslost, aktivno državljanstvo in delovno življenje (19). Za opredelitev novih načinov učenja je potrebno tudi boljše sodelovanje med formalnimi in neformalnimi učnimi okolji (20).

                  20.

               To priporočilo v celoti spoštuje načeli subsidiarnosti in sorazmernosti. V njem je prepoznano, da se stopnja avtonomije institucij za izobraževanje in usposabljanje med državami članicami zelo razlikuje. V nekaterih državah članicah imajo institucije za izobraževanje in usposabljanje, institucije za izobraževanje učiteljev, pa tudi učitelji in mentorji visoko stopnjo avtonomije. Priporočilo se bo izvajalo glede na nacionalne okoliščine.
            Ob upoštevanju naslednje opredelitve „kombiniranega učenja“:
      za namene tega priporočila kombinirano učenje v formalnem izobraževanju in usposabljanju zajema različne pristope, ko šole (v primarnem in sekundarnem izobraževanju, vključno s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem), učitelji in mentorji ali učenci in dijaki uporabljajo več kot en pristop k učnemu procesu:

                  —

                  kombiniranje šolskih prostorov in drugih fizičnih okolij zunaj šolskih prostorov (v katerih so skupaj z učiteljem/mentorjem ali pa so od njega prostorsko in/ali časovno ločeni med izobraževanjem na daljavo);

                  —

                  kombiniranje različnih učnih orodij, ki so lahko digitalna (tudi spletna) in nedigitalna.

            Učitelji, mentorji in šole bodo po svoji strokovni pedagoški presoji izbrali in omogočili uporabo teh pristopov v okviru zanimivih in učinkovitih učnih zadolžitev, ki prispevajo k širokemu razvoju kompetenc in so primerni za starost, sposobnosti in okoliščine učencev oziroma dijakov ter pričakovane učne rezultate.
      Učenje v drugih fizičnih okoljih lahko, na primer, na eni strani pomeni učenje: doma ali v bolnišnici (v primeru bolnih ali poškodovanih otrok); na drugi strani pa učenje v kulturnih in spominskih ustanovah; na kmetijah, v podjetjih in na drugih delovnih mestih; v naravi in na prostem; v športnih in mladinskih objektih.

         Učenje na daljavo je opredeljeno kot učenje, pri katerem je učitelj/mentor prostorsko in/ali časovno ločen od učenca oziroma dijaka, pri čemer se upoštevajo nacionalne okoliščine.

         Spletno učenje je opredeljeno kot učenje z uporabo digitalne tehnologije, ki povezuje različne naprave in omogoča interakcijo med učencem oziroma dijakom in učitelji, mentorji in drugim pedagoškim osebjem ali drugimi učenci oziroma dijaki, ki je namenjena pridobivanju učnih vsebin ali drugih informacij za izpolnitev ciljev učnih programov.

         Digitalna učna orodja so lahko, na primer: pametne table in projektorji za sodelovanje v učilnicah; mobilne naprave, tablični in prenosni računalniki z aplikacijami za načrtovanje, raziskovanje in skupne dejavnosti; televizijski in radijski sprejemniki za spremljanje programov ter orodja za virtualno in obogateno resničnost ter aplikacije za izboljšano interakcijo. Digitalna učna orodja niso nujno vedno povezana z internetom,
      DRŽAVAM ČLANICAM PRIPOROČA, NAJ:

                  1.

                  na podlagi spoznanj, pridobljenih med krizo zaradi COVID-19, podprejo okrevanje in pripravljenost sistemov izobraževanja in usposabljanja, tako da odpravijo posledice pandemije za učence in dijake, učitelje, mentorje in druge pedagoške delavce, razvijejo dolgoročnejše strateške pristope h kombiniranemu učenju ter na podlagi uspešnih inovacij, uvedenih ali preizkušenih med pandemijo, izmenjajo in razširijo dobre prakse v skladu z načeli, določenimi v tem priporočilu (21). Te inovacije ne nadomeščajo temveč dopolnjujejo učenje v šoli in učenje v živo;

                  2.

                  razmislijo o naslednjih ukrepih v podporo učencem in dijakom:

         kot neposreden odgovor na krizo:

                  a)

                  zagotavljanje dodatnih priložnosti za učenje in ciljno usmerjene podpore učencem in dijakom, da bi tako nadomestili to, kar je bilo izgubljeno pri učenju zaradi zaprtja šol in omejitev učenja v živo, zlasti tistim, ki imajo učne težave ali posebne učne potrebe, so iz prikrajšanih skupin ali so bili drugače prizadeti zaradi motenega šolanja in usposabljanja. To lahko vključuje na primer okrepljeno individualizirano podporo in osebno tutorstvo, sisteme mentorstva (vključno z mentorstvom sošolcev), vključujoče učne skupnosti, dodatne učiteljske vire, dodeljene razredom (npr. skupno poučevanje), večjo svetovalno podporo, dodaten čas za učenje med šolskim letom in/ali počitnicami ter dostop do dodatnih učnih okolij, kot so javne knjižnice in skupnostni prostori, ter do obšolskih storitev s pedagoško podporo;

                  b)

                  dajanje prednosti fizični in duševni dobrobiti učencev in dijakov ter njihovih družin. Del tega so lahko: krepitev psihološke podpore in priprava smernic za duševno zdravje; vključitev politik za dobrobit učencev in dijakov ter politik proti ustrahovanju med šolske cilje; postopki spremljanja in zagotavljanja kakovosti (v okviru rednega zagotavljanja kakovosti ali dela šolske inšpekcije ali pa v okviru specifičnih ocenjevanj razmer v šoli v kontekstu pandemije); dodeljevanje namenskega osebja ali lajšanje dostopa do usposobljenih strokovnjakov in storitev za duševno zdravje in podporo;

                  c)

                  krepitev razvoja digitalnih veščin in kompetenc vseh učencev in dijakov ter njihovih družin, ob upoštevanju digitalnega razkoraka in digitalne vrzeli med spoloma ter hkratnem odpravljanju vseh stereotipov in pristranskosti, tudi spolnih stereotipov in spolnih pristranskosti, pa tudi krepitev digitalne zmogljivosti sistemov za izobraževanje in usposabljanje, in sicer s spodbujanjem naložb v razpoložljive naprave in povezljivost na ravni šole in skupnosti ter z zagotavljanjem priložnosti za izboljšanje digitalnih znanj, spretnosti in kompetenc, med drugim z uporabo komunikacijske tehnologije za samostojno in sodelovalno učenje ter za samoocenjevanje, kar naj bi izboljšalo nadaljnje učenje. Izvajanje naložb in reform, predvidenih v nacionalnih načrtih ter v načrtih na podlagi mehanizma za okrevanje in odpornost zagotavlja, da lahko vsi učenci in dijaki dostopajo do potrebne opreme in priložnosti za učenje;

         v podporo okrevanju in dolgoročnejši pripravljenosti izobraževanja in usposabljanja:

                  d)

                  s preučitvijo načinov za razvoj pristopov kombiniranega učenja v primarnem in sekundarnem izobraževanju, tudi poklicnem izobraževanju in usposabljanju, ki bi koristili vsem učencem in dijakom, ter zagotovitev trajnega pozitivnega učinka na poučevanje in učenje, prilagojeno starosti, sposobnostim, posebnim potrebam ter učnim ciljem učencev in dijakov, pri čemer se v celoti upošteva vrednost učenja v šoli in v živo. Del tega bi lahko bili krepitev razvoja in vključevanje različnih učnih orodij, da se zagotovijo priložnosti za raziskovanje in izražanje, vključno z razvojem znanstvene, digitalne in medijske pismenosti; podpiranje učenja, ki združuje različna okolja za bogatejše učne izkušnje; ustvarjanje primernega ravnovesja med učenjem, ki ga vodita učitelj in učenec oziroma dijak, na eni strani ter sodelovalnim in samostojnim učenjem na drugi strani; preizkušanje učnih metod, da bi nove priložnosti postale privlačne ter bi se učencem in dijakom ter učiteljem zagotovile boljše učne rešitve;

                  e)

                  uporaba pristopov kombiniranega učenja kot načina, ki podpira dobrobit, avtonomijo učencev in dijakov ter posamezniku prilagojeno učenje (pri čemer se upoštevajo starost, sposobnosti in posebne učne potrebe učencev in dijakov) ter razvoj njihove „osebnostne, družbene in učne kompetence“ (ena od osmih „ključnih kompetenc za vseživljenjsko učenje“ (22), ki je nadalje razvita v pobudi Komisije za evropski okvir LifeComp (23));

                  3.

                  razmislijo o naslednjih ukrepih v podporo učiteljem in mentorjem:

         kot neposreden odgovor na krizo:

                  a)

                  podpora samoocenjevanja učiteljev pri uporabi digitalnih tehnologij ter tečajev izpopolnjevanja in drugih oblik poklicnega učenja za učitelje in mentorje, da bi jim pomagali pri uporabi in vključevanju digitalnih programov in orodij v proces poučevanja (24). Z razvojem in razširjanjem spletnih in fizičnih pedagoških modulov in virov, da bi učiteljem in mentorjem pomagali njihove učne metode in prakse prilagoditi pristopom kombiniranega učenja (25) na podlagi njihovih izkušenj in povratnih informacij ter z njimi sodelovali pri uporabi novih orodij in gradiv, tudi glede tega, kako varno in etično delovati v digitalnem okolju in kako pri tem podpirati učence;

                  b)

                  večji poudarek na dobrobiti in kakovosti poklicnega življenja učiteljev in mentorjev, vodstvenih delavcev šol in drugega pedagoškega osebja, da se ublaži stres in prepreči izgorelost. Sem lahko sodijo: lajšanje dostopa do usposobljenih strokovnjakov in storitev na področju duševnega zdravja in podpore; spodbujanje razvoja in/ali organizacije medsebojne podpore za ublažitev stresa; zagotavljanje več priložnosti za usposabljanje na področju odpornosti/duševne dobrobiti v programih začetnega izobraževanja in stalnega strokovnega razvoja učiteljev;

         podprejo okrevanje in dolgoročnejšo pripravljenost učiteljev in mentorjev:

                  c)

                  vključitev pristopov kombiniranega učenja v programe začetnega izobraževanja (26) in stalnega strokovnega razvoja (27) učiteljev, da bi pedagoško osebje po potrebi lažje prilagodilo zasnovo učenja svojim strokovnim okvirom in bilo usposobljeno za podpiranje učenja z različnimi notranjimi in zunanjimi okolji, orodji in zadolžitvami;

                  d)

                  zagotovitev dostopa do centrov strokovnega znanja in ustreznih virov za usmerjanje in krepitev pristopov kombiniranega učenja. S podpiranjem zaposlenih na področju izobraževanja in usposabljanja, da razvijejo pristope kombiniranega učenja v svojih specifičnih okoliščinah, in sicer z izmenjavami osebja in vzajemnim učenjem, ustvarjanjem trdnih šolskih skupin s sodelovalnim učenjem, mrežami, sodelovalnimi projekti in izkustvenimi skupnostmi;

                  e)

                  razvoj smernic glede novih pristopov k ocenjevanju in zaključnemu preverjanju znanja, tudi prek spleta, z ustreznimi orodji za formativno preverjanje in sumativno ocenjevanje, ki so primerna za različne ravni ter izobraževalna okolja in okolja usposabljanja;

                  f)

                  spodbujanje pedagoškega osebja k sodelovanju v raziskovalnih projektih in raziskavah, med drugim pri preskušanju uporabe nalog v drugih učnih okoljih in uporabi digitalne tehnologije v podporo procesom poučevanja in učenja;

                  4.

                  podprejo šole tako, da razmislijo o naslednjih ukrepih:

         kot neposreden odgovor na krizo:

                  a)

                  zagotovitev orodij in virov za pristope kombiniranega učenja ter smernic za šole glede učinkovite uporabe teh orodij in virov (28);

                  b)

                  mobilizacija ali zaposlitev dodatnega osebja, da se po možnosti omogoči več časa za individualno podporo pri šolskih in obšolskih dejavnostih;

                  c)

                  podpiranje učinkovitih partnerstev za infrastrukturo in vire med različnimi izvajalci izobraževanja in usposabljanja, med drugim z lokalnimi in regionalnimi oblastmi, podjetji, strokovnimi združenji, zavodi s področja umetnosti, kulturne dediščine, športa, narave, visokošolskega izobraževanja in raziskav, civilno družbo, industrijo izobraževalnih virov (vključno s tehnologijo, založništvom in drugo opremo za učne načrte) ter raziskavami v izobraževanju;

                  d)

                  podpiranje šol pri spremljanju in samoocenjevanju njihovih strategij in praks vključevanja v zvezi s pristopi kombiniranega učenja ter pri sprejemanju ukrepov, potrebnih za odpravo pomanjkljivosti, vključno z uporabo orodij EU (29);

                  e)

                  izboljšanje razumevanja staršev, zakonitih skrbnikov in družin glede učnih okolij, orodij in nalog, s sistematičnim komuniciranjem in usmerjanjem, brez ustvarjanja dodatnih bremen zanje;

         podprejo dolgoročnejše okrevanje in izboljšajo zmogljivosti za organizacijske spremembe:

                  f)

                  z naložbami v visokohitrostno internetno povezljivost v v šolskih prostorih in okoljih učenja na daljavo, od katere je odvisno spletno učenje, skupaj z načrti za vzdrževanje in posodobitev tehnične infrastrukture;

                  g)

                  po možnosti ter v skladu z nacionalno in regionalno zakonodajo in okoliščinami z omogočanjem ustrezne ravni avtonomije za odločanje na ravni šole (upravni odbori šol, ravnatelji, vodstveni delavci), da se omogočijo inovacije, odzivnost ter prilagajanje lokalnim in regionalnim potrebam;

                  h)

                  s podpiranjem vodstvenih delavcev šol, ki so ključni pri izvajanju organizacijskih sprememb in stalnega izboljševanja, z namenskim strokovnim izpopolnjevanjem in smernicami za njihove vloge; s podpiranjem šol ter z njimi povezanih izvajalcev izobraževanja in usposabljanja pri razmisleku o pristopih kombiniranega učenja v okviru strateškega načrtovanja in procesov izboljšanja šol, ki lahko vključujejo uporabo orodij za samoocenjevanje;

                  i)

                  s podpiranjem dialoga in mreženja med različnimi deležniki, tudi družinami, vključenimi v učenje v šoli in drugih fizičnih okoljih ter učenje na daljavo, da bi se iz različnih virov pridobile povratne informacije in zamisli za prihodnji razvoj. To bi moralo vključevati tudi dialog, smernice in strategije za zaščito varnosti otrok in mladih ter zagotavljanje zaupnosti in varstva njihovih podatkov ter njihove varnosti in zasebnosti v digitalnem svetu;

                  j)

                  po možnosti tako, da se uporabi del notranjega in/ali zunanjega pregleda in mehanizmov za zagotavljanje kakovosti šole za kombinacijo učnih okolij in orodij, z vključevanjem evalvacij drugih izvajalcev, ki niso del šole, ali evalvacij, ki se izvedejo prek njih;

                  5.

                  v celoti izkoristijo sredstva EU in strokovno znanje za reforme in naložbe v infrastrukturo, orodja in pedagogiko, da se okrepita odpornost in pripravljenost šol na prihodnost, še posebej programa Erasmus+, mehanizma za okrevanje in odpornost, Evropskega socialnega sklada plus, Evropskega sklada za regionalni razvoj (ESRR), programa za digitalno Evropo, programa Obzorje Evropa in Instrumenta za tehnično podporo;

                  6.

                  vlagajo v raziskave ter spremljanje in evalvacija izzivov na področju politik ter vplivov teh pobud na izobraževalni ekosistem, da bi se gradilo na pridobljenih spoznanjih in prispevalo k prihodnji reformi politike, tudi na podlagi izkušenj učencev in dijakov ter zbranih podatkov, če so ti na voljo, da bi razvili dobre prakse in po meri prilagojene rešitve umetne inteligence za izboljšane učne programe;

                  7.

                  sprejmejo ukrepe in spremljajo izvajanje tega priporočila v skladu z nacionalnimi in regionalnimi sistemi izobraževanja in usposabljanja. Po potrebi upoštevajo vse ukrepe, ki podpirajo pristope kombiniranega učenja v nacionalnih akcijskih načrtih za izvajanje evropskega jamstva za otroke.

            POZIVA KOMISIJO, NAJ OB USTREZNEM UPOŠTEVANJU SUBSIDIARNOSTI IN NACIONALNIH OKOLIŠČIN:

                  1.

                  podpre izvajanje tega priporočila, tako da olajša vzajemno učenje in izmenjave med državami članicami in vsemi zadevnimi deležniki, pod pogojem, da se oblikujejo in nadalje razvijejo ukrepi, in sicer s:

                              i)

                              strateškim okvirom za evropsko sodelovanje v izobraževanju in usposabljanju pri uresničevanju evropskega izobraževalnega prostora in širše (2021–2030) (30);

                              ii)

                              novim evropskim vozliščem za digitalno izobraževanje in novim strukturiranim dialogom z državami članicami, ki bo vzpostavljen v skladu z akcijskim načrtom za digitalno izobraževanje 2021–2027, da se podpre medsektorsko sodelovanje na področju digitalnega izobraževanja;

                              iii)

                              spletnimi platformami in skupnostmi EU za izobraževanje in usposabljanje, vključno s platformama School Education Gateway in eTwinning ter evropsko zbirko orodij za šole „Spodbujanje vključujočega izobraževanja in boj proti osipništvu“;

                  2.

                  v sodelovanju z državami članicami podpre razvoj virov, ki se lahko uporabljajo prostovoljno, na primer:

                              i)

                              z dokazi podprte smernice o zasnovi učenja in organizacijski praksi šol v okviru pristopov kombiniranega učenja, med drugim o morebitnih digitalnih orodjih, pristopih k ocenjevanju in vrednotenju učenja ter varstvu podatkov, zasebnosti in varnosti na spletu;

                              ii)

                              ustvarjanje in izmenjavo visokokakovostnih digitalnih izobraževalnih vsebin, pri čemer se preuči tudi potencial evropskega okvira za vsebine digitalnega izobraževanja, ki ga trenutno razvija Komisija;

                  3.

                  podpre priložnosti za strokovni razvoj in učenje učiteljev, vodij usposabljanja in drugega pedagoškega osebja, in sicer:

                              i)

                              s spodbujanjem prosto dostopnih množičnih spletnih tečajev (MOOC) o pristopih kombiniranega učenja za učitelje, mentorje, vodstvene delavce šol in vodje usposabljanj za učitelje, ki jih gosti platforma School Education Gateway, ter vsesplošne uporabe teh tečajev za pedagoško osebje v šolah;

                              ii)

                              z izmenjavo dobrih praks na področju izmenjav osebja, projektov in mrež v okviru programa Erasmus+, projektov in mrež, med drugim prek spletne skupnosti eTwinning, prihodnjih učiteljskih akademij Erasmus+ in centrov poklicne odličnosti;

                              iii)

                              s spodbujanjem novega spletnega orodja SELFIE za učitelje, da bodo lažje razmislili o svojih digitalnih kompetencah in načrtovali nadaljnje izboljšave. To temelji na orodju SELFIE za digitalno načrtovanje za celotno šolo, ki lahko podpre učinkovite pristope kombiniranega učenja, tudi na področju PIU;

                  4.

                  sodeluje z vsemi deležniki, tudi ponudniki programske in strojne opreme, pri načinih za izboljšanje digitalne infrastrukture in orodij ter njihove uporabe v zvezi z izobraževanjem in usposabljanjem, poleg tega pa poudarja pomen zaupnosti in varstva podatkov v zvezi s tem;

                  5.

                  podpre pobude za nadaljnji razvoj in spodbujanje vključujočega in enakopravnega kakovostnega izobraževanja ter priložnosti za vseživljenjsko učenje za vse, predvsem v zvezi z vključevanjem učencev in dijakov, katerih specifične okoliščine vplivajo na njihov dostop do posameznih učnih okolij in orodij, in vključevanjem tistih, ki potrebujejo ciljno usmerjeno podporo v učnem procesu;

                  6.

                  še naprej podpira države članice pri izvajanju reform za izboljšanje kakovosti in vključujočnosti izobraževalnih sistemov in sistemov usposabljanja ter podpre njihovo digitalno pripravljenost v skladu s cilji akcijskega načrta za digitalno izobraževanje 2021–2027;

                  7.

                  obravnava razvoj pristopov kombiniranega učenja v primarnem in sekundarnem izobraževanju, vključno s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem v okviru rednih poročil o napredku evropskega izobraževalnega prostora ter akcijskega načrta za digitalno izobraževanje 2021–2027.

         V Bruslju, 29. novembra 2021

               Za Svet

               predsednica

            S. KUSTEC

         (1)  Sklepi Sveta o boju proti krizi zaradi covida-19 v izobraževanju in usposabljanju, (UL C 212 I, 26.6.2020, str. 9).

         (2)  Glej delovni dokument služb Komisije SWD(2021) 219 final, del 1, stran 6 (opomba 2).

         (3)  UL C 415, 1.12.2020, str. 22.

         (4)  Dok. COM(2017) 673 final.

         (5)  UL C 66, 26.2.2021, str. 1.

         (6)  UL C 428, 13.12.2017, str. 10.

         (7)  Dok. COM(2021) 102 final.

         (8)  Dok. COM(2020) 274 final.

         (9)  UL L 223, 22.6.2021, str. 14.

         (10)  Dok. COM(2021) 142 final.

         (11)  UL C 189, 4.6.2018, str. 7.

         (12)  UL C 189, 4.6.2018, str. 1.

         (13)  UL C 417, 2.12.2020, str. 1.

         (14)  Potrjena 30. novembra 2020.

         (15)  UL C 193, 9.6.2020, str. 11.

         (16)  Evropska komisija na ravni EU na primer začenja pobudo „HealthyLifestyle4All“ (Zdrav življenjski slog za vse) v obliki dveletne kampanje, katere cilj je povezati šport in aktivni življenjski slog z zdravstveno, prehransko in drugimi politikami.

         (17)  Glej poročilo Skupnega raziskovalnega središča z naslovom The likely impact of COVID-19 on education: „Reflections based on the existing literature and recent international datasets“ (Di Pietro, G., Biagi, F., Dinis Mota Da Costa, P., Karpinski, Z. and Mazza, J., 2020).

         (18)  Začetno poklicno izobraževanje in usposabljanje se običajno izvaja na višji sekundarni in posekundarni ravni, preden dijaki vstopijo v delovno življenje. Poteka bodisi v šolskem okolju (v glavnem v učilnici) bodisi v delovnem okolju, kot so centri za usposabljanje in podjetja, kar je odvisno od nacionalnih sistemov izobraževanja in usposabljanja ter od gospodarskih struktur.

         (19)  Sklepi Sveta o vlogi mladinskega dela v podporo mladim pri razvoju bistvenih življenjskih spretnosti, ki so jim v pomoč pri uspešnem vstopanju v odraslost, dejavno državljanstvo in delovno življenje (UL C 189, 15.6.2017, str. 30).

         (20)  Sklepi Sveta o povečanju vloge množičnega športa pri razvoju prečnih veščin, zlasti med mladimi (UL C 172, 27.5.2015, str. 8).

         (21)  Okvir za kombinirano učenje, predstavljen v delovnem dokumentu služb Komisije SWD (2021) 219 final, je lahko podlaga za specifične ukrepe, prilagojene razmeram v posameznih državah.

         (22)  Priporočilo Sveta z dne 22. maja 2018 o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje (UL C 189, 4.6.2018, str. 1).

         (23)  Okvir LifeComp vsebuje tri medsebojno prepletena področja kompetenc: „osebnostno“, „družbeno“ in „učno“. Vsako področje vključuje tri kompetence: samourejanje, prožnost, dobrobit (osebnostno področje); empatijo, sporazumevanje, sodelovanje (družbeno področje); razvojno miselnost, kritično mišljenje in upravljanje učenja (učno področje). Kompetence iz okvira LifeComp se uporabljajo na vseh področjih življenja in se lahko pridobivajo skozi vse življenje s formalnim, priložnostnim in neformalnim izobraževanjem. https://ec.europa.eu/jrc/en/lifecomp

         (24)  Evropska komisija je 5. oktobra 2021 uvedla novo orodje SELFIE za učitelje, ki ga bodo lahko učitelji uporabljali pri načrtovanju razvoja svojih digitalnih kompetenc.

         (25)  Platforma School Education Gateway že vključuje nekaj virov za kombinirano učenje, namenjenih učiteljem in mentorjem.

         (26)  Obdobje formalnega študija, v katerem pridobijo priznano izobrazbo in se zaposlijo kot učitelji. Običajno ga ponujajo pedagoške smeri na univerzah ali neodvisne institucije za izobraževanje učiteljev (glej glosar v delovnem dokumentu služb Komisije SWD (2021) 219 final).

         (27)  Učenje, ki se ga posamezniki udeležijo na kateri koli stopnji poklicne kariere, da bi izboljšali svoje delo (glej glosar v delovnem dokumentu služb Komisije SWD (2021) 219 final).

         (28)  Orodje SELFIE lahko zagotovi podporo šolam, da razmislijo in zberejo dokaze o svojih trenutnih razmerah in potrebah. Gre za modularno orodje, ki ga lahko posamezna šola prilagodi, da upošteva svoje konkretne okoliščine.

         (29)  Evropska zbirka orodij za šole o „Spodbujanju vključujočega izobraževanja in boj proti osipništvu“ šolam ponuja številne vire in praktične primere ter orodje za samoocenjevanje.

         (30)  UL C 66, 26.2.2021, str. 1.


               15.12.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 506/109

      P9_TA(2021)0163
      Odnosi med EU in Indijo
      Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 29. aprila 2021 Svetu, Komisiji in podpredsedniku Komisije/visokemu predstavniku Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko o odnosih med EU in Indijo (2021/2023(INI))
      (2021/C 506/17)

         Evropski parlament,

                  —

                  ob upoštevanju prihodnjega srečanja voditeljev EU in Indije, ki bo predvidoma 8. maja 2021 v Portu na Portugalskem,

                  —

                  ob upoštevanju strateškega partnerstva med EU in Indijo, sklenjenega leta 2004,

                  —

                  ob upoštevanju sporazuma o sodelovanju med EU in Indijo iz leta 1994,

                  —

                  ob upoštevanju skupne izjave in strateškega partnerstva med EU in Indijo A Roadmap to 2025 (1) (Časovni načrt do leta 2025), sprejetega na virtualnem vrhu med EU in Indijo, ki je potekal 15. julija 2020, ter drugih nedavno podpisanih skupnih izjav, tudi na področju boja proti terorizmu, podnebja in energije, urbanizacije, migracij in mobilnosti ter partnerstva za vodo,

                  —

                  ob upoštevanju skupnega sporočila podpredsednika Komisije/visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko in Komisije z dne 20. novembra 2018 z naslovom „Elementi strategije EU za Indijo“ (JOIN(2018)0028) ter s tem povezanih sklepov Sveta o strategiji EU za Indijo z dne 10. decembra 2018 (14634/18),

                  —

                  ob upoštevanju skupnega sporočila podpredsednika/visokega predstavnika in Komisije z dne 19. septembra 2018 z naslovom „Povezovanje Evrope in Azije – gradniki strategije EU“ (JOIN(2018)0031) ter s tem povezanih sklepov Sveta z dne 15. oktobra 2018 (13097/18),

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Sveta o okrepljenem varnostnem sodelovanju EU v Aziji in z njo z dne 28. maja 2018 (9265/1/18 REV 1),

                  —

                  ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 4. septembra 2001 z naslovom Europe and Asia: A Strategic Framework for Enhanced Partnerships (Evropa in Azija: strateški okvir za okrepljeno partnerstvo) (COM(2001)0469),

                  —

                  ob upoštevanju prihodnje uredbe o vzpostavitvi instrumenta za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje za obdobje 2021–2027 (2018/0243(COD)),

                  —

                  ob upoštevanju svojih resolucij z dne 20. januarja 2021 o izvajanju skupne zunanje in varnostne politike – letno poročilo za leto 2020 (2), z dne 21. januarja 2021 o povezljivosti in odnosih med EU in Azijo (3) ter z dne 13. septembra 2017 o političnih odnosih z Indijo (4) ter svojih drugih prejšnjih resolucij o Indiji, med njimi resolucij o primerih kršitev človekovih pravic, demokracije in pravne države,

                  —

                  ob upoštevanju svojega priporočila Svetu z dne 28. oktobra 2004 o odnosih med EU in Indijo (5),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 29. septembra 2005 o odnosih med EU in Indijo: Strateško partnerstvo (6),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. aprila 2016 o EU v spreminjajočem se globalnem okolju – bolj povezan, konflikten in kompleksen svet (7),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 10. maja 2012 o pomorskem piratstvu (8),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 27. oktobra 2016 o jedrski varnosti in neširjenju jedrskega orožja (9),

                  —

                  ob upoštevanju 10. srečanja azijsko-evropskega parlamentarnega partnerstva (ASEP10), ki je potekalo 27. in 28. septembra 2018 v Bruslju, in izjave, ki je bila sprejeta na njem, ter 11. srečanja azijsko-evropskega parlamentarnega partnerstva (ASEP11), ki bo potekalo 26. in 27. maja 2021 v Phnom Penhu v Kambodži,

                  —

                  ob upoštevanju dialoga na visoki ravni med EU in Indijo o trgovini in naložbah, ki je prvič potekal 5. februarja 2021,

                  —

                  ob upoštevanju misije Odbora za zunanje zadeve v Indiji 21. in 22. februarja 2017,

                  —

                  ob upoštevanju akcijskega načrta EU za človekove pravice in demokracijo za obdobje 2020–2024,

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 22. februarja 2021 o prednostnih nalogah EU v forumih OZN za človekove pravice v letu 2021,

                  —

                  ob upoštevanju specifičnih smernic EU o človekovih pravicah, med njimi tudi smernic o zagovornikih človekovih pravic in za varstvo in spodbujanje svobode veroizpovedi ali prepričanja,

                  —

                  ob upoštevanju člena 118 Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju dopisa Odbora za mednarodno trgovino in svojih pristojnosti v skladu s Prilogo VI k Poslovniku,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve (A9-0124/2021),

                  A.

                  ker bosta EU in Indija predvidoma sklicali srečanje voditeljev, ki bo 8. maja 2021 v Portu na Portugalskem, v skladu s svojo zavezo o rednih srečanjih na najvišji ravni za krepitev strateškega partnerstva, vzpostavljenega leta 2004, da bi okrepili gospodarsko in politično sodelovanje;

                  B.

                  ker je strateško partnerstvo med EU in Indijo v zadnjih letih dobilo zagon, ki odraža ponovno politično voljo za krepitev njegove strateške razsežnosti, in se je iz gospodarskega partnerstva razvilo v odnos, ki obsega več sektorjev in odraža vse večjo geopolitično moč Indije ter skupne demokratične vrednote;

                  C.

                  ker EU in Indijo kot največji demokraciji na svetu družijo močne politične, gospodarske, družbene in kulturne vezi; ker pa dvostranski odnosi še niso dosegli svojega polnega potenciala in zahtevajo okrepljeno politično udejstvovanje; ker so voditelji EU in Indije potrdili, da so zavezani ohranjanju in spodbujanju uspešnega multilateralizma in multilateralnega reda, ki temelji na pravilih ter v središču katerega sta Organizacija združenih narodov (OZN) in Svetovna trgovinska organizacija (STO);

                  D.

                  ker je Indija na regionalni in svetovni ravni vse pomembnejša ter je bistveno okrepila svojo vlogo donatorice, pa tudi gospodarske in vojaške sile; ker sta indijsko predsedovanje skupini G20 leta 2023 in njeno članstvo v varnostnem svetu OZN v obdobju 2021–2022 ter v Svetu OZN za človekove pravice v obdobju 2019–2021 ponovno poudarila potrebo po okrepitvi usklajevanja na področju svetovnega upravljanja in nadaljnjem spodbujanju skupne vizije multilateralizma, ki temelji na pravilih;

                  E.

                  ker je v strateškem okviru EU, ki je del globalne strategije EU, strategiji EU za Indijo, strategiji EU za povezovanje Evrope in Azije ter nastajajoči strategiji za indijsko-pacifiško regijo izpostavljeno, da je sodelovanje z Indijo na področju globalne agende EU ključnega pomena; ker bi moralo dvo- in večstransko sodelovanje v sedanjih razmerah povečanih svetovnih tveganj in vse večje tekmovalnosti med velikimi silami vključevati krepitev mednarodne varnosti, izboljšanje pripravljenosti in odzivanja na izredne svetovne zdravstvene razmere, kot je sedanja pandemija covida-19, povečanje svetovne gospodarske stabilnosti in vključujoče rasti ter izvajanje ciljev trajnostnega razvoja OZN;

                  F.

                  ker ima Indija močno in rastoče gospodarstvo; ker je EU vodilna trgovinska partnerica Indije, Indija pa je 9. največja trgovinska partnerica EU; ker je Indijski ocean strateško pomemben za svetovno trgovino ter pomemben gospodarski in strateški interes za EU in Indijo; ker imata EU in Indija v indijsko-pacifiški regiji močne skupne interese, zlasti za ohranitev regije kot območja lojalne konkurence, neprekinjenih povezovalnih pomorskih poti, stabilnosti in varnosti;

                  G.

                  ker bi moralo biti povezovanje pomemben element skupne strateške agende EU in Indije v skladu s strategijo EU za povezovanje Evrope in Azije; ker sta se EU in Indija na zadnjem vrhu dogovorili o načelih trajnostne povezljivosti in sklenili, da bosta proučili možnosti za izboljšanje povezljivosti med EU in Indijo ter posledično povezljivosti s tretjimi državami, tudi z državami iz indijsko-pacifiške regije; ker celovito povezovanje ne vključuje le fizične infrastrukture, kot so ceste in železnice, temveč tudi pomorske poti, digitalno infrastrukturo in okoljske dejavnike, s posebnim poudarkom na zelenem dogovoru EU; ker ima povezovanje geopolitično in preobrazbeno vlogo ter je trajnostno sredstvo za zagotavljanje rasti in delovnih mest;

                  H.

                  ker bi moralo vodstvo EU in Indije spodbujati učinkovito podnebno diplomacijo ter zavezanost izvajanju Pariškega sporazuma in varstvu podnebja in okolja na svetovni ravni;

                  I.

                  ker lokalni in mednarodni opazovalci spoštovanja človekovih pravic poročajo, da zagovorniki človekovih pravic in novinarji v Indiji nimajo varnega delovnega okolja; ker je oktobra 2020 visoka komisarka OZN za človekove pravice Michelle Bachelet indijsko vlado pozvala, naj zaščiti pravice zagovornikov človekovih pravic in nevladnih organizacij, ter izrazila zaskrbljenost zaradi krčenja prostora, namenjenega organizacijam civilne družbe, odvzema prostosti zagovornikom človekovih pravic, obtožb oseb, ki so zgolj uveljavljale svojo pravico do svobode izražanja in mirnega zbiranja, ter uporabe zakonov za utišanje nestrinjanja, kot sta zakon o tujih virih financiranja in zakon o preprečevanju nezakonitih dejavnosti;

                  J.

                  ker je morala organizacija Amnesty International svoje urade v Indiji zapreti, saj so bili njeni bančni računi zamrznjeni zaradi domnevnih kršitev zakona o tujih virih financiranja, trije posebni poročevalci OZN pa so pozvali k spremembi zakonodaje in njeni uskladitvi s pravicami in obveznostmi Indije, določenimi v mednarodnem pravu;

                  K.

                  ker se po poročanju civilnodružbenih skupin ženske v Indiji soočajo s številnimi resnimi izzivi in kršitvami njihovih pravic, tudi v zvezi s kulturnimi, plemenskimi in tradicionalnimi praksami, spolnim nasiljem in nadlegovanjem ter trgovino z ljudmi; ker se pripadnice verskih manjšin soočajo z dvojno ranljivostjo, ki se še stopnjuje v primeru pripadnic nižjih kast;

                  L.

                  ker diskriminacija zaradi kaste kljub prepovedi ostaja sistemski problem v Indiji, tudi v upravnem sistemu kazenskega pravosodja, saj Dalitom preprečuje dostop do zaposlitve, izobraževanja, zdravstvenega varstva in proračunskih sredstev za njihov razvoj;

                  M.

                  ker je Indija ena od držav, ki jih je nova pandemija covida-19 najbolj prizadela, saj je zabeležila več kot 11 milijonov potrjenih primerov in več kot 150 000 smrti, indijska vlada pa je dala pobudo, da se več milijonov enot cepiv podari državam v njenem neposrednem sosedstvu in ključnim partnerskim državam v Indijskem oceanu;

         1.

            priporoči Svetu, Komisiji in podpredsedniku Komisije/visokemu predstavniku Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, naj:

         Splošni odnosi med EU in Indijo

                  (a)

                  še naprej izboljšujejo in poglabljajo strateško partnerstvo med EU in Indijo ter spoštujejo zavezo glede izvajanja rednih dialogov na več ravneh, vključno s srečanji na vrhu;

                  (b)

                  utrdijo napredek pri strateškem partnerstvu, dosežen v obdobju po lanskoletnem vrhu, in zagotovijo oprijemljiv napredek glede prednostnih vprašanj, zlasti glede odpornega svetovnega zdravstva, podnebnih sprememb in zelene rasti, digitalizacije in novih tehnologij, povezljivosti, trgovine in naložb, zunanje, varnostne in obrambne politike ter človekovih pravic;

                  (c)

                  ostanejo zavezani strategiji EU za Indijo iz leta 2018 in Časovnemu načrtu do leta 2025 ter ju v celoti izvajajo, usklajeno s sodelovanjem posameznih držav članic z Indijo; vzpostavijo jasna in javna merila za merjenje napredka tega načrta; zagotovijo parlamentarni nadzor nad politiko EU do Indije z rednimi izmenjavami z Odborom za zunanje zadeve;

                  (d)

                  izkoriščajo polni potencial dvostranskih odnosov med dvema največjima demokracijama na svetu; ponovno poudarijo, da je potrebno poglobljeno partnerstvo, ki temelji na skupnih vrednotah svobode, demokracije, pluralizma, pravne države, enakosti, spoštovanja človekovih pravic, zavezanosti k spodbujanju vključujočega, doslednega svetovnega reda, ki temelji na pravilih, učinkovitega multilateralizma in trajnostnega razvoja, boja proti podnebnim spremembam ter spodbujanja miru in stabilnosti v svetu;

                  (e)

                  opozorijo na pomen Indije kot partnerice v globalnem boju proti podnebnim spremembam in degradaciji biotske raznovrstnosti ter pri zelenem prehodu na obnovljive vire energije in podnebno nevtralnost; utrdijo skupne načrte za polno izvajanje Pariškega sporazuma in njegovih nacionalno določenih prispevkov ter za skupno podnebno diplomacijo;

                  (f)

                  obudijo zahtevo Sveta iz leta 2018, v skladu s katero je treba institucionalno strukturo sporazuma o sodelovanju med EU in Indijo iz leta 1994 posodobiti v skladu z novimi skupnimi ambicijami in svetovnimi izzivi; vlijejo novih moči ideji o pogajanjih za sklenitev sporazuma o strateškem partnerstvu z močno parlamentarno razsežnostjo, ki po potrebi spodbuja stike in sodelovanje na državni ravni;

                  (g)

                  spodbujajo strukturiran medparlamentarni dialog, tudi s spodbujanjem Indije, naj ustanovi stalno delegacijo v spodnjem (Lok Sabha) in zgornjem domu (Rajya Sabha) indijskega parlamenta, ki bo ustrezala delegaciji Evropskega parlamenta za odnose z Republiko Indijo, ter s spodbujanjem stikov med odbori;

                  (h)

                  zagotovijo aktivno in redno sodelovanje predstavnikov evropske in indijske civilne družbe, tudi sindikatov, verskih in feminističnih organizacij, organizacij LGBTQI, okoljskih organizacij, gospodarskih zbornic in drugih deležnikov, ter posvetovanje z njimi pri razvoju, vzdrževanju in spremljanju odnosov med EU in Indijo; si v ta namen prizadevajo za vzpostavitev platforme EU in Indije za civilno družbo ter organizacijo srečanja mladih na vrhu med EU in Indijo kot spremljevalnega dogodka v okviru prihodnjih srečanj na vrhu med EU in Indijo, da bi se utrdili odnosi med mlajšimi generacijami;

                  (i)

                  utrdijo prizadevanja javne diplomacije EU za izboljšanje medsebojnega razumevanja med EU, njenimi državami članicami in Indijo ter zagotovijo pomoč pri izboljšanju znanja obeh strani z vključitvijo akademikov, možganskih trustov in predstavnikov iz vse EU in Indije;

         Sodelovanje na področju zunanje in varnostne politike

                  (j)

                  spodbujajo večjo sinergijo na področju zunanje in varnostne politike z ustreznimi obstoječimi mehanizmi dialoga in na forumih, ki so bili vzpostavljeni v skladu s časovnim načrtom do leta 2025, ter glede na nedavni strateški poudarek EU na okrepljenem varnostnem sodelovanju v Aziji in z njo, pri čemer ima Indija čedalje bolj pomembno in strateško vlogo;

                  (k)

                  poudarijo, da se tesnejše sodelovanje med EU in Indijo na področju varnosti in obrambe ne bi smelo razumeti kot prispevanje k polarizaciji na indijsko-pacifiškem območju, temveč kot spodbujanje skupne varnosti, stabilnosti in mirnega razvoja;

                  (l)

                  poudarijo, da sta potrebna tesnejše tematsko usklajevanje mednarodnih varnostnih politik in ukrepanje na področjih, kot so jedrska varnost ter neširjenje in nadzor orožja za množično uničevanje, blažitev kemičnega, biološkega in radiološkega orožja, spodbujanje preprečevanja regionalnih konfliktov in utrjevanja miru, boj proti piratstvu, pomorska varnost, boj proti terorizmu (tudi boj proti radikalizaciji in pranju denarja ter preprečevanje financiranja teroristov), nasilnemu ekstremizmu in dezinformacijskim kampanjam, pa tudi kibernetska varnost, hibridne grožnje in vesolje; poudarijo pomen dialoga o boju proti terorizmu med EU in Indijo; okrepijo medvojaške odnose in izmenjave, da bi okrepili strateško partnerstvo med EU in Indijo;

                  (m)

                  poudarijo, da EU in Indija spadata med sile, ki največ prispevajo k ohranjanju miru v okviru OZN, in sta predani zagovornici trajnega miru; spodbujajo razpravo in pobude za razširitev sodelovanja na področju ohranjanja miru;

                  (n)

                  pozdravijo izvedbo šestih rednih posvetovanj med EU in Indijo o razoroževanju in neširjenju orožja ter spodbujajo Indijo, naj okrepi regionalno sodelovanje in sprejme konkretne ukrepe na tem področju; priznajo, da se je Indija pridružila trem pomembnim večstranskim sistemom kontrole izvoza, povezanim s širjenjem orožja, in spodbujajo tesnejše partnerstvo med EU in Indijo na teh forumih;

                  (o)

                  usklajujejo stališča in pobude na večstranskih forumih, zlasti v OZN, STO in G20, s prizadevanji za skupne cilje v skladu s skupnimi mednarodnimi vrednotami in standardi, okrepitev dialoga in dejansko uskladitev stališč v bran multilateralizma in mednarodnega reda, ki temelji na pravilih; sprožijo razprave o reformi varnostnega sveta OZN ter delovnih metod in podprejo predlog Indije za stalno članstvo v preoblikovanem varnostnem svetu OZN;

                  (p)

                  spodbujajo preprečevanje konfliktov in gospodarsko sodelovanje s podpiranjem pobud za regionalno povezovanje v južni Aziji, tudi znotraj Združenja za regionalno sodelovanje v južni Aziji (SAARC);

                  (q)

                  se oprejo na obširne izkušnje Indije v regiji in obstoječe pristope držav članic EU k indijsko-pacifiški regiji, da bi razvili proaktivno, celovito in realistično evropsko-indijsko-pacifiško strategijo na podlagi skupnih načel, vrednot in interesov, tudi ekonomskih interesov, ter mednarodnega prava; si prizadevajo za usklajevanje politik EU in Indije v zvezi z indijsko-pacifiško regijo, kjer je to primerno, ter razširijo sodelovanje na vsa področja skupnega interesa; ustrezno upoštevajo suverene politične odločitve drugih držav v regiji in dvostranske odnose EU z njimi;

                  (r)

                  spodbujajo ambiciozno skupno delovanje s specifičnimi ukrepi pri usklajevanju razvojne in humanitarne pomoči, tudi na Bližnjem vzhodu in v Afriki, ter krepitvi demokratičnih procesov in boju proti avtoritarnim trendom in vsem oblikam ekstremizma, vključno z nacionalnim in verskim ekstremizmom;

                  (s)

                  spobuja skupno delovanje pri usklajevanju ukrepov za zanesljivo preskrbo s hrano in pomoč pri nesrečah v skladu s humanitarnimi načeli, kot so določena v mednarodnem humanitarnem pravu, vštevši nepristranskost, nevtralnost in nediskriminacijo pri dostavi pomoči;

                  (t)

                  upoštevajo, da EU pozorno spremlja razmere v Kašmirju; ponovno poudarijo, da podpirajo stabilnost in umiritev odnosov med Indijo in Pakistanom, ki sta državi z jedrskim orožjem, ter ostanejo zavezani spoštovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin; spodbujajo izvajanje resolucij Varnostnega sveta OZN in poročil UNHCR o Kašmirju; pozovejo Indijo in Pakistan, naj upoštevata velike človeške, gospodarske in politične koristi, ki bi jih prinesla rešitev tega konflikta;

                  (u)

                  obnovijo prizadevanja EU za približevanje in ponovno vzpostavitev dobrih sosedskih odnosov med Indijo in Pakistanom na podlagi načel mednarodnega prava, v okviru izčrpnega dialoga in s postopnim pristopom, ki bi se začel z izvajanjem ukrepov za krepitev zaupanja; v zvezi s tem pozdravijo skupno izjavo Indije in Pakistana o premirju z dne 25. februarja 2021 kot pomemben korak k vzpostavitvi miru in stabilnosti v regiji; poudarijo pomen dvostranske razsežnosti pri prizadevanjih za vzpostavitev trajnega miru in za sodelovanje med Indijo in Pakistanom, ki bi pozitivno prispevala k varnosti in gospodarskemu razvoju v tej regiji; poudarijo, da je odgovornost za izgradnjo miru dolžnost obeh držav, ki sta jedrski sili;

                  (v)

                  priznajo dolgoletno podporo, ki jo Indija zagotavlja Afganistanu, in njeno zavezanost prizadevanjem za utrjevanje miru, ki se osredotočajo na ljudi in izvajajo na lokalni ravni; si skupaj z Indijo in drugimi državami iz te regije v Afganistanu prizadevajo za spodbujanje stabilizacije, varnosti, mirnega reševanja sporov in demokratičnih vrednot, vključno s pravicami žensk; ponovno poudarijo, da bi miren in uspešen Afganistan koristil širši regiji;

                  (w)

                  poudarijo, da ohranjanje miru, stabilnosti in pravice do plovbe v azijsko-pacifiški regiji ostaja ključnega pomena za interese EU in njenih držav članic; povečajo obojestransko angažiranost pri zagotavljanju, da trgovina v indijsko-pacifiški regiji ne bo ovirana; spodbujajo nadaljnjo skupno obravnavo Konvencije OZN o pomorskem pravu, tudi v zvezi s svobodo plovbe, ter okrepijo sodelovanje na področju pomorske varnosti in skupnih misij usposabljanj v indijsko-pacifiški regiji, da bi ohranili varnost in svobodo plovbe po povezovalnih pomorskih poteh (SLOC); opozarjajo, da bi moralo, zlasti zaradi rastočega regionalnega merjenja moči, sodelovanje z državami iz indijsko-pacifiške regije upoštevati načela odprtosti, blaginje, vključenosti, trajnostnosti, preglednosti, vzajemnosti in sposobnosti preživetja; začnejo dialog na visoki ravni med EU in Indijo o pomorskem sodelovanju z namenom povečanja obsega sedanjih posvetovanj o boju proti piratstvu ter izboljšanja interoperabilnosti in usklajevanja med operacijo EU NAVFOR Atalanta, indijskim centrom za združevanje informacij za regijo Indijskega oceana (Information Fusion Centre for the Indian Ocean Region IFC-IOR) in indijsko mornarico na področju pomorskega nadzora, pomoči pri nesrečah ter skupnih usposabljanj in vaj;

                  (x)

                  skupaj spodbujajo nadaljnji dialog, namenjen hitrejšemu sprejetju kodeksa ravnanja v Južnokitajskem morju, ki ne bi posegal v zakonite pravice nobenega naroda v skladu z mednarodnim pravom;

                  (y)

                  z zaskrbljenostjo upoštevajo poslabšanje odnosov med Indijo in Ljudsko republiko Kitajsko, do katerega je prišlo tudi zaradi kitajske ekspanzivne politike in precejšnega povečanja vojaške prisotnosti; podprejo mirno reševanje sporov, konstruktiven ter celovit dialog in spoštovanje mednarodnega prava na meji med Indijo in Kitajsko;

                  (z)

                  priznajo, da je Indija s svojim prispevkom k misijam za ohranjanje miru zavezana agendi za ženske, mir in varnost; okrepijo vzajemno zavezo izvajanju resolucije Varnostnega sveta OZN št. 1325, vštevši razvoj nacionalnih akcijskih načrtov z ustreznimi dodelitvami proračunskih sredstev za učinkovito izvajanje;

                  (aa)

                  spodbujajo skupno zavezo izvajanju resolucij Varnostnega sveta OZN št. 2250, 2419 in 2535 o mladih, miru in varnosti, tudi z razvojem nacionalnih strategij in akcijskih načrtov za mlade, mir in varnost z ustreznimi dodelitvami proračunskih sredstev in poudarkom na preprečevanju konfliktov; spodbujajo Indijo, naj skupaj z državami članicami EU vlaga v razvoj sposobnosti mladih in se poveže z mladinskimi organizacijami pri spodbujanju dialoga in odgovornosti; raziščejo nove načine vključevanja mladih v gradnjo pozitivnega miru in varnosti;

         Spodbujanje pravne države, človekovih pravic in dobrega upravljanja

                  (ab)

                  postavijo človekove pravice in demokratične vrednote v središče sodelovanja EU z Indijo ter tako omogočijo v rezultate usmerjen ter konstruktiven dialog in boljše medsebojno razumevanje; v sodelovanju z Indijo razvijejo strategijo za obravnavanje vprašanj na področju človekovih pravic, zlasti pravic žensk, otrok ter etničnih in verskih manjšin ter svobode veroizpovedi in prepričanja, in vprašanj v zvezi s pravno državo, kot sta boj proti korupciji ter svobodno in varno okolje za neodvisne novinarje in civilno družbo, tudi za zagovornike človekovih pravic, in pomisleke glede človekovih pravic vključijo v širše partnerstvo med EU in Indijo;

                  (ac)

                  izrazijo globoko zaskrbljenost glede indijskega zakona o spremembi državljanstva, ki je po mnenju Urada visokega komisarja OZN v svoji osnovi diskriminatoren do muslimanov in nevarno razdiralen; spodbujajo Indijo, naj zagotovi pravico do svobodnega prakticiranja in širjenja vere po lastni izbiri, določeno v 25. členu indijske ustave; si prizadevajo za odpravo in odvračanje od sovražnega govora, ki spodbuja k diskriminaciji ali nasilju ter ustvarja toksično okolje, v katerem lahko nestrpnost do verskih manjšin in nasilje nad njimi ostaneta nekaznovana; izmenjujejo dobro prakso glede usposabljanja policijskih sil glede strpnosti in mednarodnih standardov na področju človekovih pravic; priznajo povezavo med zakoni proti spreobrnitvi in nasiljem nad verskimi manjšinami, zlasti krščanskimi in muslimanskimi skupnostmi;

                  (ad)

                  spodbujajo Indijo kot članico Sveta OZN za človekove pravice, naj upošteva vsa priporočila iz splošnega rednega pregleda, sprejme in olajša obiske posebnih poročevalcev OZN ter z njimi tesno sodeluje, tudi s posebnim poročevalcem OZN za spodbujanje in varovanje pravice do svobode mnenja in izražanja, posebnim poročevalcem OZN za svobodo mirnega zbiranja in združevanja ter posebno poročevalko OZN za zunajsodne, nagle in samovoljne usmrtitve, za spremljanje razvoja državljanskega prostora ter temeljnih pravic in svoboščin kot del svoje zaveze, da bo spodbujala pristno udeležbo in uspešno vključevanje civilne družbe v spodbujanje in zaščito človekovih pravic;

                  (ae)

                  obravnavajo razmere na področju človekovih pravic in izzive, s katerimi se srečuje civilna družba v dialogu z indijskimi organi, zlasti pomisleke, ki so jih izrazili visoka komisarka OZN za človekove pravice in posebni poročevalci OZN, tudi na ravni vrhunskih srečanj; spodbujajo Indijo kot največjo demokracijo na svetu, naj pokaže svojo zavezanost spoštovanju, zaščiti in popolnemu uveljavljanju ustavno zagotovljenih pravic do svobode izražanja za vse, tudi na spletu, pravice do mirnega zbiranja in združevanja, tudi v zvezi z najnovejšimi obsežnimi protesti kmetov, ter svobode veroizpovedi in prepričanja; pozivajo Indijo, naj zagotovi varno okolje za delo in zaščito ter zagotavljanje temeljnih pravic in svoboščin zagovornikov človekovih pravic, okoljevarstvenikov, novinarjev in drugih akterjev civilne družbe, da ne bodo pod političnim ali gospodarskim pritiskom, ter naj preneha uporabljati zakone proti uporu in terorizmu, da bi omejili njihove zakonite dejavnosti, tudi v Džamuju in Kašmirju, naj odpravi splošne omejitve dostopa do interneta, pregleda zakone, da bi preprečili njihovo morebitno zlorabo za utišanje nestrinjanja in spreminjanje zakonov, ki spodbujajo diskriminacijo, ter olajša dostop do sodnega varstva in zagotovi odgovornost za kršitve človekovih pravic; obravnavajo škodljive vplive zakona o tujih virih financiranja na organizacije civilne družbe;

                  (af)

                  spodbudijo Indijo, naj sprejme nadaljnje ukrepe za preiskovanje in preprečevanje nasilja in diskriminacije na podlagi spola in spodbujanje enakosti spolov in krepitev vloge žensk; obravnavajo vprašanje vse pogostejšega nasilja nad ženskami in deklicami v Indiji s spodbujanjem temeljitih preiskav nasilnih kaznivih dejanj zoper ženske in deklice ter z usposabljanjem uradnikov o opravljanju policijskega dela in preiskav, ki temelji na razumevanju travme, izvrševanjem učinkovitega nadzornega mehanizma za spremljanje izvajanja zakonodaje v zvezi s spolnim nasiljem proti ženskam in deklicam, ter pospešitvijo pravnih postopkov in izboljšanjem zaščite žrtev;

                  (ag)

                  obravnavajo vprašanje vsesplošne kastne diskriminacije in pomembno vprašanje zagotovitve pravic skupnostim Adivasi na podlagi zakona o pravicah do uporabe gozdov;

                  (ah)

                  opozorijo, da EU že dolgo načelno zavrača smrtno kazen, in Indijo ponovno pozovejo, naj uvede moratorij na smrtno kazen, da bi jo dokončno odpravila;

                  (ai)

                  priznajo, da Indija pripravlja nacionalni akcijski načrt o podjetništvu in človekovih pravicah, da bi v celoti izvajala vodilna načela OZN o podjetništvu in človekovih pravicah, opozorijo, da so vsa podjetja dolžna spoštovati človekove pravice vzdolž svojih vrednostnih verig, ter spodbudijo EU in Indijo, naj aktivno sodelujeta pri tekočih pogajanjih o pripravi zavezujoče pogodbe OZN o družbeni odgovornosti podjetij in človekovih pravicah;

                  (aj)

                  pozovejo Indijo, naj ratificira Konvencijo OZN proti mučenju in njen izbirni protokol ter Konvencijo OZN o zaščiti vseh oseb pred prisilnim izginotjem;

                  (ak)

                  spodbudijo Indijo, naj mednarodna prizadevanja na področju pravosodja dodatno podpre s podpisom Rimskega statuta Mednarodnega kazenskega sodišča (MKS);

                  (al)

                  spodbujajo Indijo, naj še naprej zagotavlja zaščito osebam, ki bežijo pred nasiljem in preganjanjem, dokler se ne vzpostavijo pogoji za varno, dostojno in prostovoljno vrnitev, ter sprejme vse ukrepe za odpravo tveganj apatridnosti za skupnosti v Indiji;

                  (am)

                  ponovno poudarijo, kako pomembno je čim prej začeti redni dialog med EU in Indijo o človekovih pravicah v skladu z zavezo iz časovnega načrta EU-Indija in v skladu s skupno namero o nadaljevanju srečanj po osmih letih brez tovrstnih srečanj, saj je to pomembna priložnost za obe strani, da razpravljata o preostalih vprašanjih s področja človekovih pravic in jih rešita; nadgradijo dialog na centralno raven in si prizadevajo, da bi ga osmislili s sodelovanjem na visoki ravni, določitvijo konkretnih zavez in meril napredka, obravnavanjem posameznih primerov in olajšanjem dialoga civilne družbe med EU in Indijo pred medvladnim dialogom; pozovejo ESZD, naj o doseženih rezultatih redno poroča Evropskemu parlamentu;

         Trgovina za trajnostnost in blaginjo

                  (an)

                  opozorijo, da se je trgovina med EU in Indijo med letoma 2009 in 2019 povečala za več kot 70 % in da je spodbujanje tesnejših gospodarskih vezi v skupnem interesu; priznajo, da je Indija ustrezna alternativa za EU, ki želi diverzificirati svoje dobavne verige, in da je EU v agroživilskem sektorju največja trgovska partnerica Indije;

                  (ao)

                  izkoristijo priložnost srečanja voditeljev EU in Indije za odprto obravnavanje sodelovanja na najvišji ravni na podlagi vrednot na področju trgovine in naložb; poudarijo, da je EU pripravljena razmisliti o začetku pogajanj o samostojnem sporazumu o zaščiti naložb, ki bi vlagateljem obeh strani zagotovil večjo pravno varnost in nadalje okrepil dvostranske trgovinske odnose; si prizadevajo za dosego skupnih in vzajemno koristnih ciljev na teh področjih, ki bi lahko prispevali k gospodarski rasti in inovacijam in ki so skladni s spoštovanjem univerzalnih človekovih pravic, vštevši pravice delavcev, spodbujanjem boja proti podnebnim spremembam in uresničevanjem ciljev trajnostnega razvoja iz Agende 2030 ter prispevajo k temu;

                  (ap)

                  čim bolje izkoristijo zavezanost Indije multilateralizmu in mednarodnemu trgovinskemu redu, ki temelji na pravilih; spodbujajo odločilno vlogo Indije v prizadevanjih za reformo Svetovne trgovinske organizacije, ki trenutno potekajo;

                  (aq)

                  ocenijo, v kakšnem obsegu je treba posodobiti mandat Komisije za pogajanja, če je cilj sklenitev sporazuma o trgovini in sodelovanju, ki bi vključeval ambiciozne določbe o izvršljivem poglavju o trgovini in trajnostnem razvoju, skladnem s Pariškim sporazumom, pa tudi ustrezne določbe v zvezi s pravicami in dolžnostmi vlagateljev ter človekovimi pravicami; zagotovijo konstruktivna pogajanja, obenem pa se zavedajo različnih ravni ambicioznosti na obeh straneh; v zvezi s tem gradijo na spodbudnem razvoju stališča indijskih organov glede njihove pripravljenosti na vključitev določb o trgovini in trajnostnem razvoju v prihodnji sporazum;

         Odpornost s sektorskimi partnerstvi

                  (ar)

                  zaključijo pogajanja o partnerstvu za povezljivost z Indijo; podprejo to partnerstvo zlasti s financiranjem trajnostnih naložb v dvo- in večstranske digitalne in zelene infrastrukturne projekte v Indiji prek posojil in jamstev javnih in zasebnih subjektov EU, kot je Evropska investicijska banka (EIB), ter novega instrumenta za zunanje financiranje v skladu s potencialom, opisanim v strategiji EU za povezovanje Evrope in Azije; preučijo sinergije med sodelovanjem med EU in Indijo in sodelovanjem z državami južne Azije, pa tudi usklajevanje različnih strategij povezljivosti;

                  (as)

                  zagotovijo, da pobude za povezljivost temeljijo na socialnih, okoljskih in fiskalnih standardih ter vrednotah trajnostnosti, preglednosti, vključenosti, pravne države, spoštovanja človekovih pravic in vzajemnosti ter so v celoti skladne z Okvirno konvencijo OZN o spremembi podnebja (UNFCCC) in njenimi pravnimi instrumenti, vštevši Pariški sporazum;

                  (at)

                  priznajo strokovno znanje, ki ga ima Indija na področju obvladovanja naravnih nesreč; okrepijo sodelovanje z Indijo na področju izboljšanja pripravljenosti regije na naravne nesreče, tudi prek partnerstva v okviru koalicije za infrastrukturo, odporno na nesreče, ki predstavlja večstransko prizadevanje za povečanje raziskav in izmenjav znanja na področju obvladovanja tveganja v zvezi z infrastrukturo;

                  (au)

                  okrepijo sodelovanje na področju trajnostne mobilnosti s konkretnimi ukrepi, kot so nadaljnji razvoj električne prometne infrastrukture in naložbe v železniške projekte; poudarijo ključno vlogo, ki jo ima železniški prevoz pri blaženju zastojev in onesnaževanja na večjih mestnih območjih, doseganju podnebnih ciljev in zagotavljanju odpornosti ključnih dobavnih verig, tudi v času kriz;

                  (av)

                  podprejo nadaljnje sodelovanje na področju izzivov, povezanih s hitro urbanizacijo, tudi z izmenjavo znanja in primerov dobre prakse prek skupnih platform in sodelovanja med mesti, sodelovanjem na področju tehnologije pametnih mest in nadaljnjim financiranjem projektov mestnega prometa v Indiji s sredstvi Evropske investicijske banke;

                  (aw)

                  opozarjajo, da je Indija pomembna proizvajalka farmacevtskih izdelkov, generičnih zdravil in cepiv, zlasti v luči trenutne svetovne zdravstvene krize; spodbujajo skupna podjetja, naj zagotovijo univerzalni dostop do cepiv proti covidu-19; si prizadevajo za vodilno vlogo EU in Indije pri spodbujanju zdravja kot svetovnega javnega dobrega, zlasti s podporo večstranskim pobudam, vključno s pobudo COVAX, in pomočjo pri zagotavljanju univerzalnega dostopa do cepiv, zlasti v državah z nižjimi prihodki, predvsem prek sodelovanja na ustreznih mednarodnih forumih;

                  (ax)

                  povečajo ambicije dvostranskega sodelovanja med EU in Indijo ter večstranskega sodelovanja na področju podnebnih sprememb, zlasti s pospešitvijo zelene rasti ter pravičnega in varnega prehoda na čisto energijo, zagotovitvijo podnebne nevtralnosti in povečanjem nacionalno določenih prispevkov; ohranijo skupni vodilni položaj v svetu na področju podpore Pariškemu sporazumu in se osredotočijo na uresničevanje agend za čisto energijo iz obnovljivih virov in za krožno gospodarstvo;

                  (ay)

                  potrdijo skupno zavezo, da si bosta EU in Indija kot večji svetovni proizvajalki toplogrednih plinov bolj usklajeno prizadevali za ublažitev učinkov podnebnih sprememb; upoštevajo vodilni položaj Indije na področju energije iz obnovljivih virov in napredek, ki je bil dosežen v partnerstvu med EU in Indijo za čisto energijo in podnebje; spodbujajo sodelovanje za doseganje nadaljnjega napredka na področju električne mobilnosti, trajnostnega hlajenja, baterijske tehnologije naslednje generacije, razpršene proizvodnje električne energije ter pravičnega prehoda v Indiji, kakor spodbujajo tudi naložbe na teh področjih; sprožijo razpravo o strateškem sodelovanju na področju redkih zemelj in ga ocenijo; okrepijo izvajanje partnerstva za trajnostno upravljanje voda;

                  (az)

                  spodbujajo ambiciozno skupno agendo in svetovne ukrepe za biotsko raznovrstnost, tudi med pripravami na Konferenco pogodbenic Konvencije o biološki raznovrstnosti (COP 15) v maju 2021;

                  (ba)

                  si prizadevajo za skupen vodilni položaj pri določanju in spodbujanju mednarodnih standardov v digitalnem gospodarstvu, ki bodo temeljili na trajnostni in odgovorni digitalizaciji, ter okolja IKT, ki bo temeljilo na pravni državi in človekovih pravicah, ob hkratnem obravnavanju kibernetskih varnostnih groženj ter varovanju temeljnih pravic in svoboščin, vključno z varstvom osebnih podatkov;

                  (bb)

                  okrepijo ambicije EU glede digitalne povezljivosti z Indijo v okviru strategije EU za digitalno preobrazbo; sodelujejo z Indijo na področju razvoja in uporabe kritičnih tehnologij, ob upoštevanju velikih strateških in varnostnih posledic teh novih tehnologij; vlagajo v partnerstvo na področju digitalnih storitev in razvoj odgovorne umetne inteligence, ki temelji na človekovih pravicah; pozdravljajo prizadevanja Indije za visoko raven varstva osebnih podatkov, podobno splošni uredbi o varstvu podatkov, in še naprej podpirajo reformo varstva podatkov v Indiji; poudarijo vzajemne koristi tesnejšega sodelovanja na tem področju; spodbujajo nadaljnje zbliževanje regulativnih okvirov za zagotavljanje visoke ravni varstva osebnih podatkov in zasebnosti, tudi z morebitnimi sklepi o ustreznosti podatkov, da bi olajšali varne in zaščitene čezmejne podatkovne tokove ter tako omogočili tesnejše sodelovanje, zlasti v sektorju IKT in digitalnih storitev; ugotovijo, da bi uskladitev indijske in evropske zakonodaje o podatkih znatno olajšala medsebojno sodelovanje, trgovino ter varen prenos informacij in strokovnega znanja; si prizadevajo za sklenitev sporazumov z Indijo, podobnih mednarodnim sporazumom EU o mobilnem gostovanju;

                  (bc)

                  opozorijo, da je razvoj digitalnega sektorja bistvenega pomena za varnost in da mora vključevati diverzifikacijo dobavne verige proizvajalcev opreme s spodbujanjem odprte in interoperabilne omrežne arhitekture ter partnerstev za digitalizacijo, sklenjenih z akterji, ki imajo enake vrednote kot EU in tehnologijo uporabljajo v skladu s temeljnimi pravicami;

                  (bd)

                  sprejmejo učinkovite ukrepe, da bi olajšali mobilnost med EU in Indijo, tudi za migrante, študente, visoko usposobljene delavce in umetnike, ob upoštevanju razpoložljivih znanj in spretnosti ter potreb trga dela v EU in Indiji; priznajo, da tako Indija kot EU razpolagata z obsežnim naborom talentov na področju digitalizacije in umetne inteligence ter da sta razvoj strokovnega znanja na visoki ravni in sodelovanje na tem področju v njunem skupnem interesu;

                  (be)

                  upoštevajo, da so izmenjave posameznikov ena od glavnih razsežnosti strateškega partnerstva; pozovejo k poglobljenemu partnerstvu na področju javnega izobraževanja, raziskav in inovacij ter kulturne izmenjave; pozovejo države članice EU in Indijo, naj vlagajo zlasti v zmogljivosti in vodenje mladih, da bi zagotovili njihovo smiselno vključevanje v politično in gospodarsko življenje; spodbujajo sodelovanje Indije, predvsem indijskih študentov in mladih strokovnjakov, v programih EU, kot so Obzorje Evropa, Evropski raziskovalni svet, program štipendij Marie Skłodowske-Curie in izmenjave posameznikov na področju izobraževanja in kulture; v zvezi s tem spodbujajo program Erasmus+ ter zagotovijo enako zastopanost študentk, znanstvenic, raziskovalk in strokovnjakinj v teh programih; še naprej tesno sodelujejo na področju raziskav in inovacij, vključno z na človeka osredotočenimi in etičnimi digitalnimi tehnologijami, ter spodbujajo izboljšanje digitalne pismenosti ter znanj in spretnosti;

                  (bf)

                  nadalje proučijo možnosti celovitega sodelovanja v okviru skupine G20 na področju zaposlitvenih in socialnih politik, kot so socialna zaščita, minimalna plača, vključevanje žensk na trg dela, ustvarjanje dostojnih delovnih mest ter varnost in zdravje pri delu; sodelujejo pri odpravljanju dela otrok s podpiranjem uporabe in spremljanjem spoštovanja konvencij Mednarodne organizacije dela št. 138 (Konvencija o minimalni starosti) in št. 182 (Konvencija o prepovedi najhujših oblik dela otrok), ki ju je Indija ratificirala junija 2017;

                  2.

                  naroči svojemu predsedniku, naj posreduje to priporočilo Svetu, Komisiji in podpredsedniku Komisije/visokemu predstavniku Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko.

         (1)  https://www.consilium.europa.eu/sl/press/press-releases/2020/07/15/joint-statement-15th-eu-india-summit-15-july-2020/

         (2)  Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0012.

         (3)  Sprejeta besedila, P9_TA(2021)0016.

         (4)  UL C 337, 20.9.2018, str. 48.

         (5)  UL C 174 E, 14.7.2005, str. 179.

         (6)  UL C 227 E, 21.9.2006, str. 589.

         (7)  UL C 58, 15.2.2018, str. 109.

         (8)  UL C 261 E, 10.9.2013, str. 34.

         (9)  UL C 215, 19.6.2018, str. 202.