Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0026

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovaške, 2005–2008  /* SEK/2006/0026 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 11.1.2006SEK(2006) 26 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovaške, 2005–2008(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMOzadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Slovaške je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 5. julija 2004 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj razlikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v času ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo v integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev konvergenčnega programa Slovaške in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.Ocena1.  Slovaška je svoj konvergenčni program predložila 1. decembra 2005. Program obravnava obdobje med 2005 in 2008, pri čemer dodatno navaja okvirne projekcije do leta 2010. Vlada je dokument sprejela 30. novembra 2005. Vključuje proračun za 2006, ki ga je potrdil Parlament 13. decembra 2005, in večletni proračunski okvir vlade za obdobje 2006–2008, ki ga je vlada sprejela 12. oktobra 2005. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v novem kodeksu ravnanja[3]. Program vsebuje vrzeli glede obveznih in neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja[4].2.  Svet je 5. julija 2004 odločil, da ima Slovaška čezmerni primanjkljaj. V skladu s priporočilom iz člena 104(7) na isti datum je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati do 2007. Svet je 17. februarja 2005 v svojem mnenju o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa Slovaške, ki obravnava obdobje 2004–2007, pozval Slovaško, da „(i) izkoristi vsako priložnost za pospešeno zmanjševanje primanjkljaja, vključno s pomočjo uporabe prihodkov, ki so boljši od pričakovanih, in prihrankov na strani odhodkov, zlasti v letu 2005; (ii) morajo biti srednjeročne zgornje meje odhodkov bolj zavezujoče; (iii) pozorno paziti, da popolnoma omejeni sekundarni učinki visoke inflacije v letu 2004 ne bi vplivali na potek konvergence inflacije, ki je predviden v programu.“3.  Realna rast BDP Slovaške je med 1994 in 2004 znašala povprečno 4,3 %, skoraj 2 odstotni točki nad 2,4-odstotnim povprečjem EU-25. Položaj na trgu dela ostaja največja težava države. Zaradi pospešenega prestrukturiranja podjetij v poznih devetdesetih letih je stopnja brezposelnosti narasla s 13,7 % v letu 1994 na 18,2 % v letu 2004, medtem ko se je celotna zaposlenost v istem obdobju znižala za 2 odstotni točki. Program predvideva, da bo realna rast BDP povprečna po stopnji 5,6 % v programskem obdobju, in, glede na negativno proizvodno vrzel v letu 2005, pomeni občuten zagon v cikličnih pogojih. Za rast BDP se pričakuje, da se bo povečala s 5,1 % v letu 2005 na 5,4 % v letu 2006 in 6,1 % v letu 2007, neto izvoz zagotavlja povečano rast BDP in dopolnjuje zelo pozitiven prispevek domačega povpraševanja. Okrepljeno domače povpraševanje je treba ohraniti zaradi pozitivnega razvoja plač in trga dela ter privlačnega poslovnega okolja in naraščanja javnih naložb, ki jih podpirajo skladi EU. Napoved služb Komisije iz jeseni 2005, ki obravnava obdobje do leta 2007, na splošno potrjuje projekcije rasti v programu ter razvoj, na katerem temelji sestava rasti. Predpostavka o rasti v višini skoraj 5,5 % presega oceno glede rasti potencialnega proizvoda služb Komisije za leto 2008. Program pričakuje povečanje inflacije na 3,6 % v letu 2006, razlogi so povečanja administrativno določenih cen zaradi višjih cen nafte in zemeljskega plina. Ko bodo ti učinki izginili, se za inflacijo predvideva, da bo dosegla 2,0 % v letih 2007 in 2008. Projekcije inflacije, predstavljene v programu, so videti uresničljive, čeprav nedavno objavljene nadaljnje prilagoditve navzgor nekaterih določenih cen pomenijo pozitivno tveganje.4.  Vrednost korune se je po depreciaciji marec–april 2005 počasi povečala vse do svojega vstopa v MDT II dne 28. novembra 2005. Po tem premiku se je krona na začetku še naprej okrepila za okoli 1,5 % in pozneje stabilizirala med 1 in 2 odstotki nad osrednjim tečajem v prvih tednih udeležbe pri MDT II. Od začetka leta 2005 so dolgoročne obrestne mere ostale blizu ravni euroobmočja, v primerjavi z razmikom, ki znaša okoli 100 baznih točk v letu 2003 in 2004. Ker je nedavno povečanje dolgoročnih obrestnih mer na Slovaškem prehitelo povečanje v euroobmočju, se je razmik spet nekoliko povečal v zadnjem četrtletju 2005. Nacionalna banka Slovaške je od 1. januarja 2005 opredelila vodenje svoje monetarne politike kot „ciljne inflacije v pogojih MDT II“.5.  Javnofinančni primanjkljaj je za leto 2005 na podlagi napovedi služb Komisije ocenjen na 4,1 % BDP, vendar primerjava s prejšnjimi konvergenčnimi programi ni enostavna, ker vključuje preklic terjatev za nekatere države v razvoju v višini približno 0,8 % BDP. Brez preklica terjatev je primanjkljaj ocenjen na okoli 3,3 % BDP, kar je rahlo nižje od primanjkljaja, predvidenega v prejšnji dopolnitvi (3,4 % BDP). Vendar ta pozitivni razvoj izhaja zlasti iz nižjih odhodkov za obresti, kot se je pričakovalo.6.  Cilj programa je zmanjšati primanjkljaj pod referenčno vrednostjo 3 % BDP v letu 2007 (vključno s stroški pokojninske reforme) v skladu s priporočilom Sveta iz člena 104(7) z dne 5. julija 2004. Za javnofinančni primanjkljaj (brez stroškov pokojninske reforme) se predvideva zmanjšanje s 4,1 % BDP (vključno s preklici terjatev v višini 0,8 % BDP) v letu 2005 na 2,9 % v letu 2006, potem strm padec na 1,6 % BDP v letu 2007 in pozneje na 1,3 % BDP v letu 2008. Proračunska prilagoditev temelji zlasti na odhodkih. Za razmerje med odhodki in BDP se predvideva zmanjšanje za 3,4 odstotne točke med leti 2005 in 2008 (za 2,6 odstotne točke brez preklica terjatev v višini 0,8 % BDP v letu 2005). Javnofinančni prihodki naj bi do leta 2007 ostali relativno stabilni in se potem v letu 2008 zmanjšali za 0,7 % BDP. Proračunski vpliv razvrstitve pokojninskih sistemov, ki se financirajo iz drugega stebra, zunaj javnofinančnega sektorja (ki se mora izvajati do proračunskega obvestila iz pomladi 2007) je ocenjen na 0,8 %, 1,3 %, 1,4 % in 1,4 % BDP v letih 2005, 2006, 2007 oziroma 2008. Načrtovana proračunska konsolidacija je osredotočena na konec obdobja, zlasti na leto 2007. V primerjavi s prejšnjim konvergenčnim programom je osredotočenje dosežka pri javnofinančni konsolidaciji, ki je potreben, da se doseže ciljni primanjkljaj za 2007 v višini 3,0 % BDP, na zadnje leto programa postalo še bolj očitno, ker so ocene stroškov pokojninske reforme višje. Ciljni primanjkljaj za leto 2006 je ostal nespremenjen. Na splošno, nova dopolnitev v glavnem potrjuje načrtovano prilagoditev iz prejšnjega programa ob upoštevanju bolj ugodnih makroekonomskih obetov. Proračunski učinek okrepljenih projekcij gospodarske rasti v veliki meri nadomesti revidiranje stroškov pokojninske reforme navzgor.7.  Na podlagi izračunov služb Komisije in programa v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo bi se strukturni saldo izboljšal z okoli -2,75 % BDP v letu 2005 na okoli -1,5 % BDP v letu 2008. Po načrtih programa so prizadevanja proračunske politike osredotočena zlasti na leto 2007, ko je proizvodna vrzel, ki jo zajema makroekonomski scenarij programa, ocenjena, da je blizu ničle, vendar se zaradi cikličnih pogojev jasno pričakuje izboljšanje v primerjavi s prejšnjim letom. Program opredeljuje srednjeročni cilj za proračunski položaj, kakor je predviden v Paktu stabilnosti in rasti, v smislu strukturnega salda v višini -0,9 % BDP, ki si ga prizadeva doseči do leta 2010. Ker srednjeročni cilj, vključen v program, presega minimalno merilo (ocenjeno v smislu primanjkljaja v višini približno 2,25 % BDP), bo, če bo dosežen, izpolnil cilj o zagotavljanju varnostne rezerve pred nastopom čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa je ustrezen, ker se nahaja v okviru, ki ga Pakt stabilnosti in rasti in kodeks ravnanja predvidevata za države članice v euroobmočju in MDT II, in ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.8.  V skladu s to dopolnitvijo srednjeročni proračunski okvir, ki ga je potrdila vlada, temelji izključno na trenutni zakonodaji in na spremembah zakonodaje, ki jih je potrdila vlada. Vendar ni zelo izčrpen glede ukrepov, ki bi zagotovili, da se doseže ciljni primanjkljaj za leto 2007. Vlada je do sedaj v veliki meri dosegala proračunske cilje, določene v prejšnjih programih: po primanjkljaju leta 2004, ki je bil nižji od pričakovanega, se za leto 2005 tudi predvideva rezultat, ki je boljši od pričakovanega (brez preklica terjatev 0,8 % BDP). Nekateri finančni viri, ki so bili oproščeni zaradi nižjih odhodkov za obresti, kot se je pričakovalo v letu 2005, se vseeno uporabljajo za kritje drugih neproračunskih javnih odhodkov, ki poudarjajo potrebo po bolj zavezujočih zgornjih mejah za postavke odhodkov. Na splošno se tveganja glede napovedi zdijo v glavnem uravnotežena in tako so proračunske projekcije v programu videti uresničljive.9.  Ob upoštevanju vseh tveganj bo Slovaška predvidoma zmanjšala čezmerni primanjkljaj do roka, ki ga je določil Svet. Povečanje projekcij primanjkljaja za leto 2005 izhaja iz enkratnega učinka preklica terjatev v višini 0,8 % BDP. Vendar proračunska strategija, navedena v programu, morda ne zadostuje za zagotovitev, da bo srednjeročni cilj programa (-0,9 % BDP) dosežen v letu 2010. Vključno s proračunskim vplivom odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi pokojninskih sistemov, ki se financirajo iz drugega stebra (ki se mora izvesti do obvestila iz pomladi 2007), je strukturni saldo, ki temelji na izračunih služb Komisije na podlagi programa, ocenjen na -2,9 % BDP v letu 2008 (-1,5 % BDP neto stroškov pokojninske reforme). Tako bi bila potrebna bistvena dodatna merila konsolidacije, da se doseže srednjeročni cilj programa do leta 2010. Načrtovano izboljšanje strukturnega salda v višini okoli 0,25 % BDP v letu 2008 je pod 0,5 % merilom BDP, določenim v Paktu stabilnosti in rasti, ko bi se ciklični pogoji lahko izkazali kot „čas ugodnih gospodarskih razmer“.10.  Za delež dolga se pričakuje, da bo znatno padel za skoraj 9 odstotnih točk na 33,7 % BDP v letu 2005. Do tega velikega padca – celo večjega kot so predvidele napovedi služb Komisije – je zlasti prišlo zaradi zmanjšanja likvidnih sredstev (depozitov), s katerimi upravlja nova agencija, odgovorna za upravljanje javnega dolga (ARDAL). Zmanjšanje likvidnih sredstev je prikazano kot sestavni del usklajevanja stanj in tokov. Za delež dolga se tako pričakuje, da bo nihal okoli 35 do 36 % BDP (35,5 % v letu 2006, 35,2 % v letu 2007 in 36,2 % v letu 2008), kot posledica nizkega primarnega salda z učinkom „snežene kepe“, ki bi povzročila zmanjšanje dolga (ker je efektivna obrestna mera pod rastjo BDP). Pričakuje se, da bo usklajevanje stanj in tokov v programskem obdobju ostalo pozitivno ne glede na nekatere prihodke od privatizacije, ki se pričakujejo v letu 2006.11.  Ob upoštevanju vzdržnosti javnih financ obstaja za Slovaško na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva srednje tveganje. Raven dolga je znatno pod 60-odstotno referenčno vrednostjo in mora tako ostati pod predpostavko nespremenjenih politik za prihodnji dve desetletji. Slovaška je nedavno uvedla dvostopenjsko pokojninsko reformo, ki je vsebovala povečanje javnih odhodkov v prihodnosti. Vendar bo trenutno visok strukturni primanjkljaj preprečil zmanjšanje razmerja med dolgom in BDP, ki povečuje tveganje za dolgoročno vzdržnost. Dosledno izvajanje načrtovane konsolidacije javnih financ je srednjeročno potrebno, da se zmanjšajo tveganja za dolgoročno vzdržnost[5].12.  Načrtovani ukrepi na področju javnih financ so na splošno usklajeni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Slovaška bo predvidoma zmanjšala čezmerni primanjkljaj do roka, ki ga je določil Svet.13.  V nacionalnem programu reform na Slovaškem, predloženem 14. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) informacijska družba; (ii) raziskave in razvoj ter inovacije; in (iii) izobraževanje in zaposlovanje. Proračunske posledice ukrepov, navedene v nacionalnem programu reform, so v celoti odražene v proračunskih projekcijah konvergenčnega programa. Konvergenčni program opisuje že sprejete reforme davčnega in pokojninskega sistema. Proračun za leto 2006 ter proračunski okvir za obdobje 2006–2008 predvidevata znatno povečanje odhodkov za izobraževanje ter raziskave in razvoj in tako odražata prednosti, navedene v nacionalnem programu reform.Svet, ob upoštevanju zgornje ocene in priporočil v skladu s členom 104(7), meni, da mora Slovaška:(i) okrepiti učinek strukturne proračunske prilagoditve ob odsotnosti razlik od ciljne referenčne vrednosti za leto 2007 (rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja), ter da v celoti izkoristi navzgor revidirane razvojne možnosti v primerjavi s tistimi, na katerih temeljijo priporočila Sveta, in(ii) utrditi zavezujoče srednjeročne zgornje meje odhodkov za institucionalne enote centralne ravni države.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovaške, 2005–2008SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[6] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:14.  Svet je [24. januarja 2006] ocenil dopolnitev konvergenčnega programa Slovaške, ki zajema obdobje 2005–2008. Program je delno usklajen z vzorčno strukturo za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja. Program ima vrzeli v obveznih in neobveznih podatkih, ki jih predpisuje novi kodeks ravnanja.15.  Realna rast BDP Slovaške je med 1994 in 2004 znašala povprečno 4,3 %, skoraj 2 odstotni točki nad 2,4-odstotnim povprečjem EU-25. Položaj na trgu dela ostaja največja težava države. Zaradi pospešenega prestrukturiranja podjetij v poznih devetdesetih letih je stopnja brezposelnosti narasla s 13,7 % v letu 1994 na 18,2 % v letu 2004, medtem ko se je celotna zaposlenost v istem obdobju znižala za 2 odstotni točki. Makroekonomski scenarij predvideva, da bo realna rast BDP povprečna v višini 5,6 % letno v programskem obdobju, in, glede na negativno proizvodno vrzel v letu 2005, pomeni občuten zagon v cikličnih pogojih. Zdi se, da ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih informacij, temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Projekcije v programu glede inflacije so videti realistične.16.  Svet je 5. julija 2004 odločil, da ima Slovaška čezmerni primanjkljaj. V skladu s priporočilom iz člena 104(7) na isti datum je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati do 2007. Svet je 17. februarja 2005 v svojem mnenju o zadnji dopolnitvi konvergenčnega programa Slovaške, ki obravnava obdobje 2004–2007, pozval Slovaško, da „(i) izkoristi vsako priložnost za pospešeno zmanjševanje primanjkljaja, vključno s pomočjo uporabe prihodkov, ki so boljši od pričakovanih, in prihrankov na strani odhodkov, zlasti v letu 2005; (ii) morajo biti srednjeročne zgornje meje odhodkov bolj zavezujoče; (iii) pozorno paziti, da popolnoma omejeni sekundarni učinki visoke inflacije v letu 2004 ne bi vplivali na potek konvergence inflacije, ki je predviden v programu.“17.  Cilj programa je zmanjšati primanjkljaj pod 3-odstotno referenčno vrednostjo BDP v letu 2007 v skladu s priporočilom Sveta iz člena 104(7) z dne 5. julija 2004. Za javnofinančni primanjkljaj (brez stroškov pokojninske reforme) se predvideva zmanjšanje s 4,1 % BDP (vključno s preklici terjatev v višini 0,8 % BDP) v letu 2005 na 2,9 % v letu 2006, potem močno pade na 1,6 % BDP v letu 2007 in doseže 1,3 % BDP v letu 2008. Podobno profil primarnega salda, za katerega se pričakuje izboljšanje z -2,3 % BDP (-1,5 % BDP brez preklica terjatev v višini 0,8 % BDP) v letu 2005 na 0,7 % v letu 2008. Proračunska prilagoditev temelji zlasti na odhodkih. Za razmerje med odhodki in BDP se pričakuje zmanjšanje za 3,4 odstotne točke med leti 2005 in 2008 (za 2,6 odstotne točke brez preklica terjatev v višini 0,8 % BDP v letu 2005). Javnofinančni prihodki naj bi do leta 2007 ostali relativno stabilni in se potem v letu 2008 zmanjšali za 0,7 % BDP. Proračunski vpliv razvrstitve pokojninskih sistemov, ki se financirajo iz drugega stebra, zunaj javnofinančnega sektorja (ki se mora izvesti do obvestila iz pomladi 2007) je ocenjen na 0,8 %, 1,3 %, 1,4 % in 1,4 % BDP v letih 2005, 2006, 2007 oziroma 2008. Načrtovana proračunska konsolidacija je osredotočena na konec obdobja, zlasti na leto 2007. V primerjavi s prejšnjim konvergenčnim programom je osredotočenje dosežka pri javnofinančni konsolidaciji, ki je potreben, da se doseže ciljni primanjkljaj za 2007 v višini 3,0 % BDP, na zadnje leto programa postalo še bolj očitno, ker so ocene stroškov pokojninske reforme višje.18.  V programskem obdobju se za strukturni saldo (tj. ciklično prilagojen proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, načrtuje povprečno izboljšanje za 0,4 % BDP letno, z -2,8 % GDP na -1,3 % BDP. Program določa srednjeročni cilj za strukturni proračunski položaj v smislu primanjkljaja 0,9 % BDP in si ta položaj prizadeva doseči do leta 2010 (po programskem obdobju). Ker srednjeročni cilj, vključen v program, presega najnižje merilo (ocenjeno v smislu primanjkljaja v višini približno 2,25 % BDP), bo, če bo dosežen, izpolnil cilj o zagotavljanju varnostne rezerve pred nastopom čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa je ustrezen, ker se nahaja v okviru, ki ga Pakt stabilnosti in rasti ter kodeks ravnanja predvidevata za države članice v euroobmočju in MDT II, in ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.19.  Tveganja proračunskih projekcij v programu se zdijo na splošno uravnotežena. Čeprav program ni zelo izčrpen glede posebnih ukrepov, načrtovanih za sprejetje, da se doseže ciljni primanjkljaj za leto 2007, dopolnitev poudarja, da srednjeročni proračunski okvir, ki ga je potrdila vlada, temelji izključno na trenutno veljavni zakonodaji in na spremembah zakonodaje, ki jih je potrdila vlada. Trenutna vlada je do sedaj več kot spoštovala proračunske cilje, določene v prejšnjih programih: po primanjkljaju leta 2004, ki je bil nižji od pričakovanega, se za leto 2005 tudi predvideva rezultat, ki je boljši od pričakovanega (če preklici terjatev 0,8 % BDP niso upoštevani). Nekateri finančni viri, ki so bili oproščeni zaradi nižjih odhodkov za obresti, kot se je pričakovalo v letu 2005, se vseeno uporabljajo za kritje drugih neproračunskih javnih odhodkov, ki poudarjajo potrebo po bolj zavezujoči zgornji meji za postavke odhodkov.20.  Kot je predlagal Svet, se ob tej oceni tveganja proračunska naravnanost v programu zdi usklajena z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2007. Vendar proračunska naravnanost v programu morda ne bo zadostovala za zagotovitev, da se doseže srednjeročni cilj programa v letu 2010, kot je bilo predvideno v programu. Ritem prilagoditve v letu 2008 (leto, ki sledi zmanjšanju čezmernega primanjkljaja) v smeri srednjeročnega cilja programa, ki ga zajema program, ni v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora veljati za države članice v euroobmočju in MDT II letno izboljšanje strukturnega salda 0,5 % BDP kot merilo in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer in bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer. Strukturni saldo se je v letu 2008 izboljšal le za okoli 0,25 % BDP, medtem ko ciklični pogoji opozarjajo na „čas ugodnih razmer“[7].21.  Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2005 dosegel 33,7 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva povečanje deleža dolga za 2,5 odstotni točki v programskem obdobju.22.  Ob upoštevanju vzdržnosti javnih financ obstaja za Slovaško na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva srednje tveganje. Raven dolga je znatno pod 60-odstotno referenčno vrednostjo in mora tako ostati pod predpostavko nespremenjenih politik za prihodnji dve desetletji. Slovaška je nedavno uvedla dvostopenjsko pokojninsko reformo, ki je vsebovala povečanje javnih odhodkov v prihodnosti. Vendar bo trenutno visok strukturni primanjkljaj preprečil zmanjšanje razmerja med dolgom in BDP, ki povečuje tveganje za dolgoročno vzdržnost. Dosledno izvajanje načrtovane konsolidacije javnih financ je srednjeročno potrebno, da se zmanjšajo tveganja za dolgoročno vzdržnost.23.  Predvideni ukrepi na področju javnih financ so na splošno usklajeni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Slovaška bo predvidoma zmanjšala čezmerni primanjkljaj do roka, ki ga je določil Svet.24.  V nacionalnem programu reform na Slovaškem, predloženem 14. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) informacijska družba; (ii) raziskave in razvoj ter inovacije; in (iii) izobraževanje in zaposlovanje. Proračunske posledice ukrepov, navedene v nacionalnem programu reform, so v celoti odražene v proračunskih projekcijah konvergenčnega programa. Konvergenčni program opisuje že sprejete reforme davčnih in pokojninskih sistemov. Proračun za leto 2006 ter proračunski okvir za obdobje 2006–2008 predvidevata znatno povečanje odhodkov za izobraževanje ter raziskave in razvoj in tako odražata prednosti, navedene v nacionalnem programu reform.Svet, ob upoštevanju zgornje ocene in priporočil v skladu s členom 104(7), meni, da mora Slovaška:(i) okrepiti učinek strukturne proračunske prilagoditve ob odsotnosti razlik od ciljne referenčne vrednosti za leto 2007 (rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja), ter da v celoti izkoristi navzgor revidirana predvidevanja rasti v primerjavi s tistimi, na katerih temeljijo priporočila Sveta, in(ii) utrditi zavezujoče srednjeročne zgornje meje odhodkov za institucionalne enote centralne ravni države.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realni BDP (sprememba v %) | KP dec. 2005 | 5,5 | 5,1 | 5,4 | 6,1 | 5,6 |KOM nov. 2005 | 5,5 | 5,1 | 5,5 | 6,3 | ni podatkov |CP nov. 2004 | 5,0 | 4,5 | 5,1 | 5,4 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | KP dec. 2005 | 7,5 | 2,9 | 3,6 | 2,0 | 2,0 |COM nov. 2005 | 7,5 | 2,9 | 3,6 | 2,1 | ni podatkov |KP nov. 2004 | 7,8 | 3,3 | 2,8 | 2,5 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP dec. 20052 | -1,9 | -1,6 | -1,1 | 0,1 | 0.8 |COM nov. 20056 | -1,5 | -1,3 | -0,9 | 0,2 | ni podatkov |KP nov. 20042 | 0,4 | 0,2 | 0,4 | 0,9 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP dec. 20052 | -3,2 | -4,1 | -2,9 | -1,6 | -1,3 |COM nov. 2005 | -3,1 | -4,1 | -3,0 | -2,5 | ni podatkov |KP nov. 2004 | -3,8 | -3,4 | -2,9 | -1,9 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | KP dec. 2005 | -1,0 | -2,3 | -1,0 | 0,4 | 0,7 |COM nov. 2005 | -0,9 | -1,9 | -0,8 | -0,2 | ni podatkov |KP nov. 2004 | -1,5 | -1,0 | -0,6 | 0,4 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP dec. 20052 | -2,6 | -3,6 | -2,6 | -1,6 | -1,5 |COM nov. 2005 | -2,7 | -3,8 | -2,7 | -2,5 | ni podatkov |KP nov. 20042 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Strukturni saldo3 (v % BDP) | KP dec. 20054 | -2,6 | -2,8 | -2,6 | -1,7 | -1,5 |COM nov. 20055 | -2,7 | -3,0 | -2,7 | -2,5 | ni podatkov |KP nov. 2004 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Bruto javni dolg7 (v % BDP) | KP dec. 2005 | 42,6 | 33,7 | 35,5 | 35,2 | 36,2 |COM nov. 2005 | 42,6 | 36,7 | 38,2 | 38,5 | ni podatkov |KP nov. 2004 | 43,0 | 44,2 | 45,3 | 45,5 | ni podatkov |Opombe: 1 Proračunske projekcije ne upoštevajo vpliva odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi financiranih pokojninskih sistemov, ki jo je treba izvesti do objave obvestila spomladi 2007. Ob upoštevanju tega vpliva bi javnofinančni saldo v skladu z dopolnitvijo programa znašal -3,2 % BDP v letu 2004, -4,9 % v letu 2005, -4,2 % v letu 2006, -3,0 % v letu 2007 in -2,7 % v letu 2008. 2 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 3 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,8 % BDP v letu 2005, povečevanje primanjkljaja ter 0,1 % v letu 2007, zmanjševanje primanjkljaja). 5 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (0,8 % BDP v letu 2005, povečanje primanjkljaja). 6 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 4,9 %, 4,8 %, 5,1 % oziroma 5,1 % za posamezna leta v obdobju 2004–2007. 7 Projekcije dolga (v nasprotju s projekcijami primanjkljaja) v programu so bile pripravljene ob upoštevanju odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi financiranih pokojninskih sistemov. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Mnenje Ekonomsko-finančnega odbora „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernic o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki ga je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.[3] Vendar manjkajo deli o posledicah rasti „večjih strukturnih reform“ in o občutljivosti proračunskih projekcij različnih scenarijev in predpostavk. Poglavje o institucionalnih značilnostih javnih financ ne ustreza vzorčni strukturi.[4] Vendar upoštevajte, da manjkajo obvezni podatki o nominalni efektivni obrestni meri, da bi se izognili vnaprejšnji določitvi menjalnega tečaja eura. Manjkajo tudi podatki o posredno merjenih storitvah finančnega posredništva (FISIM) in javnofinančni izdatki.[5] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije in bo objavljena na spletni strani website:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[7] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije in bo objavljena na spletni strani website:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: 2004/705/ES: Priporočilo Komisije z dne 11. oktobra 2004 o spremljanju ravni prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v živilih (notificirano pod dokumentarno številko K(2004) 3462)Besedilo velja za EGP.

text:
               22.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 321/45

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 11. oktobra 2004
   o spremljanju ravni prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v živilih
   (notificirano pod dokumentarno številko K(2004) 3462)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2004/705/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Uredba Komisije (ES) št. 466/2001 z dne 8. marca 2001 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih onesnaževalcev v živilih (1) določa mejne vrednosti za dioksine v živilih.

               (2)

               Čeprav bi s toksikološkega vidika morale mejne vrednosti veljati za dioksine, furane in dioksinom podobne poliklorirane bifenile, so bile mejne vrednosti določene le za dioksine in furane, ne pa za dioksinom podobne poliklorirane bifenile zaradi zelo omejene količine podatkov o pogostnosti le-teh. Zgoraj omenjena uredba zagotavlja podlago za revizijo mejnih vrednosti prvič najkasneje do 31. decembra 2004 v luči novih podatkov o prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov, zlasti z namenom vključitve dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v določitev mejnih vrednosti.

               (3)

               Uredba (ES) št. 466/2001 zagotavlja podlago za nadaljnji pregled mejnih vrednosti dioksinov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov najkasneje do 31. decembra 2006 z namenom znatno znižati mejne vrednosti.

               (4)

               Treba je zbrati zanesljive podatke v Evropski skupnosti o prisotnosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v najširšem izboru živil, da se pridobi jasno sliko o časovnih gibanjih prisotnosti teh snovi v živilih.

               (5)

               Povezava med prisotnostjo dioksinov, furanov, dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov in dioksinom nepodobnih polikloriranih bifenilov je pomembna, vendar do določene mere nepoznana. Zato je primerno, da se izbrani vzorci analizirajo tudi za dioksinom nepodobne poliklorirane bifenile, kjer je to možno.

               (6)

               Priporočilo Komisije 2002/201/ES z dne 4. marca 2002 o zmanjšanju prisotnosti dioksinov, furanov in polikloriranih bifenilov v krmi in živilih (2), državam članicam priporoča naključno spremljanje prisotnosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v živilih sorazmerno z njihovo proizvodnjo in potrošnjo živil. To spremljanje je treba izvajati skladno s podrobnimi smernicami, ki jih določi Stalni odbor za prehranjevalno verigo in zdravje živali. Te smernice morajo zaradi zagotavljanja visoke stopnje enotnosti v Evropski uniji med drugim vsebovati določbe o najmanjši pogostnosti in obliki poročanja rezultatov.

               (7)

               Pomembno je, da se ti podatki redno posredujejo Komisiji. Komisija bo zagotovila zbiranje podatkov v podatkovno zbirko, ki bo dostopna za javno posvetovanje.

               (8)

               Češka, Estonija, Ciper, Latvija, Litva, Madžarska, Malta, Poljska, Slovenija in Slovaška so se pridružile Evropski skupnosti 1. maja 2004. Primerno je, da se nove države članice čim prej udeležijo programa spremljanja. Potrjuje se, da je za nove države članice primerno predvideti prehodno ureditev in da se zato za nove države članice trenutno ne priporoči podrobna najmanjša pogostnost naključnega spremljanja za prisotnost dioksinov, furanov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v živilih –

         PRIPOROČA:

               1.

               Da države članice izvajajo od leta 2004 do 31. decembra 2006 spremljanje prisotnosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v živilih na podlagi priporočene najmanjše pogostnosti vzorcev, analiziranih letno, kot je predvideno v preglednici Priloge I, po kateri se je treba ravnati. Pogostnost vzorcev je treba vsako leto preveriti v luči pridobljenih izkušenj.

               2.

               Da se Češka, Estonija, Ciper, Latvija, Litva, Madžarska, Malta, Poljska, Slovenija in Slovaška čim prej udeležijo programa spremljanja prisotnosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v živilih. Pogostnost vzorcev, ki jih letno analizirajo Češka, Estonija, Ciper, Latvija, Litva, Madžarska, Malta, Poljska, Slovenija in Slovaška, bo določena od leta 2005 naprej.

               3.

               Države članice Komisiji redno posredujejo podatke, katerih vsebina in oblika sta predvideni v Prilogi II, za ureditev v podatkovno zbirko. Primerno je, da se predložijo tudi podatki iz zadnjih let, ki so bili pridobljeni z analizno metodo skladno z zahtevami, določenimi v Direktivi Komisije 2002/69/ES z dne 26. julija 2002 o določitvi metod vzorčenja in analitskih metod za uradni nadzor dioksinov in določevanje dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v živilih (3), in ki odražajo ravni njihove prisotnosti.

               4.

               Da države članice v istih vzorcih izvajajo tudi analize za dioksinom nepodobne poliklorirane bifenile, če je možno.

      V Bruslju, 11. oktobra 2004

            Za Komisijo

         David BYRNE

            Član Komisije

      (1)  UL L 77, 16.3.2001, str. 1. Uredba ki je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 684/2004 (UL L 106, 15.4.2004, str. 6).

      (2)  UL L 67, 9.3.2002, str. 69.

      (3)  UL L 209, 6.8.2002, str. 5. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/44/ES (UL L 113, 20.4.2004, str. 17).

      PRILOGA I

         Tabela: Pregled priporočenega najmanjšega števila vzorcev živil, analiziranih letno. Porazdelitev vzorcev temelji na proizvodnji v vsaki državi. Posebna pozornost je namenjena živilom, za katere se pričakuje, da imajo večjo variacijo ravni prisotnosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov. To še zlasti velja za ribe.

                  Država (1)

                  N (2)

                  Meso in mesni proizvodi (3)

                  Ribe in ribiški proizvodi (4)

                  Mleko in mlečni proizvodi (5)

                  Jajca (6)

                  Olja in maščobe (7)

                  Sadje, zelenjava in žita (8)

                  Goveje meso

                  Prašiči

                  Ovce

                  Perutnina

                  Jetra

                  Ribe

                  Proizvodi iz ribogojstva

                  Mleko

                  Maslo/Sir/Jogurt

                  Jajca iz baterijske reje

                  Jajca iz proste reje

                  Živalske

                  Rastlinske

                  Ribja olja/dopolnila k dnevni prehrani

                  Zelenjava

                  Sadje

                  Žita

                  Belgija

                  53

                  4

                  4

                  2

                  4

                  3

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Danska

                  66

                  3

                  5

                  2

                  3

                  3

                  15

                  5

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  6

                  3

                  2

                  2

                  Nemčija

                  147

                  13

                  13

                  3

                  6

                  7

                  7

                  5

                  14

                  14

                  10

                  11

                  12

                  14

                  4

                  4

                  2

                  8

                  Grčija

                  55

                  2

                  2

                  7

                  3

                  2

                  4

                  7

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  4

                  2

                  2

                  Španija

                  151

                  7

                  9

                  11

                  7

                  6

                  33

                  16

                  3

                  3

                  7

                  7

                  4

                  10

                  5

                  9

                  10

                  4

                  Francija

                  168

                  14

                  8

                  5

                  15

                  11

                  18

                  16

                  12

                  14

                  12

                  6

                  6

                  6

                  3

                  6

                  4

                  12

                  Irska

                  61

                  7

                  3

                  3

                  3

                  3

                  9

                  3

                  3

                  5

                  3

                  3

                  2

                  3

                  4

                  3

                  2

                  2

                  Italija

                  126

                  10

                  5

                  5

                  8

                  5

                  8

                  14

                  6

                  3

                  8

                  15

                  3

                  7

                  3

                  12

                  10

                  4

                  Luksemburg

                  30

                  2

                  2

                  1

                  2

                  1

                  3

                  1

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  1

                  1

                  1

                  Nizozemska

                  88

                  6

                  6

                  3

                  6

                  4

                  14

                  7

                  5

                  6

                  7

                  3

                  3

                  7

                  3

                  4

                  2

                  2

                  Avstrija

                  52

                  4

                  4

                  2

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  7

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Portugalska

                  51

                  3

                  3

                  3

                  4

                  2

                  6

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Finska

                  45

                  3

                  3

                  2

                  2

                  1

                  4

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Švedska

                  54

                  3

                  3

                  2

                  3

                  2

                  10

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  4

                  3

                  2

                  2

                  Združeno kraljestvo

                  113

                  7

                  4

                  10

                  10

                  4

                  24

                  12

                  7

                  4

                  7

                  3

                  3

                  5

                  4

                  3

                  2

                  4

                  Skupaj EU

                  1 260

                  88

                  74

                  59

                  79

                  56

                  161

                  101

                  74

                  74

                  78

                  75

                  49

                  75

                  53

                  64

                  47

                  53

                  Islandija

                  67

                  2

                  2

                  1

                  2

                  1

                  29

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  12

                  1

                  1

                  1

                  Norveška

                  125

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  46

                  28

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  10

                  3

                  3

                  3

                  Skupaj EGP

                  1 452

                  93

                  79

                  62

                  84

                  60

                  236

                  131

                  80

                  80

                  84

                  80

                  53

                  79

                  75

                  68

                  51

                  57

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

         (1)  Češka, Estonija, Ciper, Latvija, Litva, Madžarska, Malta, Poljska, Slovenija in Slovaška so se pridružile Evropski skupnosti 1. maja 2004. Primerno je, da se nove države članice čim prej udeležijo programa spremljanja. Potrjuje se, da je za nove države članice primerno predvideti prehodno ureditev in da se zato za nove države članice ne priporoči podrobna najmanjša pogostnost naključnega spremljanja za prisotnost dioksinov, furanov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v živilih.
      Opombe k preglednici

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

         (2)  Številke v preglednici so minimalne številke. Dobrodošlo je, da države članice odvzamejo več vzorcev. Najbolje bi bilo, če bi bili odvzeti dodatni vzorci iz kategorij živil, ki najbolj prispevajo k izpostavljenosti: to so meso in mesni proizvodi, ribiški in mlečni proizvodi (mleko s kmetij).

         (3)  Meso in mesni proizvodi: poleg omenjenih kategorij, bi morali vzorci obsegati tudi konjsko meso, meso koz, kuncev in do določene mere meso divjačine.

         (4)  Ribe in ribiški proizvodi: Vzorce za divje ribe in ribe iz ribogojstva je treba razdeliti po vrstah sorazmerno z ulovom ali proizvodnjo (v primeru ribogojstva). Kot vodilo se lahko uporabijo podatki o ulovu in proizvodnji rib in ribiških proizvodov, ki so razdeljeni po vrstah in so na voljo v brošuri „Dejstva in številke o SRP – osnovni podatki o skupni ribiški politiki“, Evropske skupnosti, 2004.
      Na osnovi teh podatkov se naredi odvzem naslednjega števila vzorcev za različne vrste rib in ribiških proizvodov.
      Ulov (za države članice se priporoča ≥ 10 vzorcev)
      Danska: 15 vzorcev 4 sled, 4 užitna klapavica, 7 drugo
      Španija: 33 vzorcev  7 črtasti tun, 4 sardon, 5 rumenoplavuti tun, 2 šur, 2 kratkoplavuti ligenj, 13 drugo
      Francija: 18 vzorcev  3 črtasti tun, 3 rumenoplavuti tun, 2 sardon, 2 saj, 2 sled, 6 drugo
      Nizozemska: 14 vzorcev  4 velike sardele, 2 šur, 3 sled, 2 skuša in 3 drugo
      Švedska: 10 vzorcev  5 sled, 4 papalina in 1 trska
      Združeno kraljestvo: 24 vzorcev  6 skuša, 4 sled, 3 vahnja, 2 trska in 9 drugo
      Proizvodi iz ribogojstva (za države članice se priporoča ≥ 5 vzorcev)
      Danska: 5 vzorcev  4 postrv in 1 jegulja
      Nemčija: 5 vzorcev  2 klapavice, 2 postrv in 1 krap
      Grčija: 7 vzorcev  3 špar, 2 brancin, 1 klapavice in 1 drugo
      Španija: 16 vzorcev  8 klapavice, 3 postrv, 1 špar, 1 ostriga, 1 tun in 2 drugo
      Francija: 16 vzorcev  8 ostrige, 4 klapavice, 3 postrv in 1 krap
      Italija: 14 vzorcev  6 klapavice, 3 pokrovača, 3 postrv, 1 brancin in 1 špar
      Nizozemska: 7 vzorcev 4 klapavice, 1 jegulja, 1 ostriga in 1 atlantski ostrigar
      Združeno kraljestvo: 12 vzorcev  9 losos, 2 postrv in 1 klapavica

         (5)  Mleko in mlečni proizvodi: Najmanj 4/5 vzorcev mleka mora predstavljati mleko s kmetij (predvsem kravje mleko). Primerno je, da se poleg kravjega mleka odvzamejo tudi dodatni vzorci mleka in mlečnih proizvodov (kozje mleko idr.).

         (6)  Jajca: poleg kokošjih jajc naj se odvzamejo tudi jajca rac, gosi in prepelic.

         (7)  Olja in maščobe: primerno je, da se poleg ribjega olja odvzamejo tudi vzorci dopolnil k dnevni prehrani na osnovi ribjega olja (olja iz telesa in olja iz jeter rib).

         (8)  Zelenjava: predvsem listna zelenjava, vendar tudi krompir in druga korenasta in gomoljasta zelenjava.

         Sadje: vključno z jagodičjem in jagodami.

      PRILOGA II
      A.   Pojasnila k obrazcu za analitske rezultate dioksinov, furanov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov ter drugih polikloriranih bifenilov v živilih
      1.   Splošni podatki o analiziranih vzorcih
      Država: ime države članice, kjer se je izvajalo spremljanje.
      Leto: datum, ko se je spremljanje izvajalo.
      Proizvod: analizirano živilo – čim bolj natančno opišite živilo.
      Faza trženja: kraj, kjer je bil proizvod (vzorec) odvzet.
      Tkivo: analizirani del proizvoda, npr. maščoba ali mišica.
      Podajanje rezultatov: Rezultati se podajajo na osnovi, ki je bila uporabljena za mejne vrednosti (Uredba Sveta (ES) št. 2375/2001). V primeru analize dioksinu nepodobnih polikloriranih bifenilov je zelo priporočeno podajanje vrednosti na isti osnovi.
      Vrsta vzorčenja: naključno vzorčenje – lahko se predložijo tudi analitski rezultati ciljnega vzorčenja, vendar mora biti jasno navedeno, da je vzorčenje ciljno in da ne neizogibno odraža običajne ravni prisotnosti.
      Metode: navedite uporabljeno metodo.
      Akreditirana: navedite, ali je analitska metoda akreditirana.
      Negotovost (%): odstotek negotovosti v analitski metodi.
      2.   Posebni podatki o analiziranih vzorcih
      Vzorec št.: število analiziranih vzorcev enakega proizvoda. Če imate rezultate več vzorcev, kot je označenih stolpcev, na koncu obrazca dodajte nove stolpce s številom.
      Metoda proizvodnje: dogovorjena/ekološka (čim bolj natančno).
      Območje: če je ustrezno, navedite območje ali pokrajino, kjer je bil vzorec odvzet, če je možno, nakažite, ali gre za ruralno območje, urbano območje, industrijski predel, pristanišče, odprto morje idr. Na primer: Bruselj – urbano območje, Sredozemlje – odprto morje.
      Število podvzorcev: če je analizirani vzorec združen vzorec, je treba navesti število podvzorcev (število posameznih vzorcev). Če analitski rezultat temelji le na enem vzorcu, navedite 1. Število podvzorcev v združenem vzorcu lahko variira, zato navedite ta podatek za vsak vzorec.
      Vsebnost maščobe (%): odstotek vsebnosti maščobe v vzorcu.
      Vsebnost vlage (%): odstotek vsebnosti vlage v vzorcu (če je na voljo).
      3.   Rezultati
      Dioksini, furani, dioksinom podobni poliklorirani bifenili: rezultati vsake hlapne snovi se navedejo v ppt – pikogram/gram (pg/g).
      Dioksinom nepodobni poliklorirani bifenili: rezultati vsake hlapne snovi se navedejo v ppb – mikrogram/kilogram (μg/kg).
      MKD: Meja količinske določljivosti v pg/g ali μg/kg (za dioksinom nepodobne poliklorirane bifenile).
      MZ: Meja zaznavnosti v pg/g ali μg/kg (za dioksinom nepodobne poliklorirane bifenile).
      Za hlapne snovi, ki so bile analizirane, vendar so bile vrednosti pod MZ (mejo zaznavnosti), se rezultat navaja kot < MZ (MZ se navede kot vrednost).
      Za hlapne snovi, ki so bile analizirane, vendar so bile vrednosti pod MKD (mejo količinske določljivosti), se rezultat navaja kot < MKD (MKD se navede kot vrednost).
      Za hlapne snovi poliklorirane bifenile (PCB), ki so bile analizirane poleg PCB-7 in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov, je treba dodati številko hlapne snovi PCB, na primer 31, 99, 110 itn. Če je vzorec analiziran za več hlapnih snovi PCB, kot je označenih vrstic, dodajte nove vrstice na koncu obrazca.
      4.   Opombe
      Ta prostor je namenjen uporabljeni metodi ekstrakcije lipidov in dodatnim pomembnim opombam k predloženim podatkom.
      B.   Obrazec za poročanje za hlapne snovi posebnih analitskih rezultatov za dioksine, furane, dioksinom podobne poliklorirane bifenile in druge poliklorirane bifenile v živilih


				|

		52012DC0307

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Grčije za leto 2012 /* COM/2012/0307 final */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Grčije za leto 2012
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je
26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne
izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji
na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na
ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi
potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o
smernicah za politike zaposlovanja držav članic[4], ki skupaj tvorita „integrirane
smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)       Svet je 12. julija 2011
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Grčije
za leto 2011.
(4)       Komisija je 23. novembra
2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega
evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki
temelji na strategiji Evropa 2020.
(5)                   Evropski svet je
2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje
finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje
rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne
konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil
gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju
brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.
(6)       Evropski svet je
2. marca 2012 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu
„euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo
vključene v njihove programe stabilnosti oziroma konvergenčne
programe in nacionalne reformne programe.
(7)       Grčija je
12. aprila 2012 predložila nacionalni reformni program za leto 2012
in nepopolne informacije o svojih proračunskih načrtih. Grške organe
se poziva, da predložijo celotne standardizirane razpredelnice, zahtevane v
skladu s preventivnim delom Pakta za stabilnost in rast.
(8)       Euroskupina se je
21. februarja 2012 dogovorila o drugem programu gospodarskega prilagajanja
za Grčijo. Izvajanje gospodarskih politik iz memoranduma o soglasju o
posebnem gospodarskopolitičnem pogojevanju bo prispevalo k zmanjšanju
grškega javnega dolga na 117 % BDP do leta 2020. Dogovorjeno je bilo, da
bo javni sektor do leta 2014 financiral program do višine 130 milijard EUR,
kar je dodaten znesek k znesku iz prvega programa financiranja.
(9)       Izplačilo tranš je
odvisno od upoštevanja kvantitativnih meril uspešnosti in pozitivne ocene
napredka v zvezi z merilom politike, določenem v Sklepu Sveta 2011/734/EU
z dne 12. julija 2011 (kakor je bil spremenjen
8. novembra 2011 in 13. marca 2012) in memorandumu o
soglasju, ki določa gospodarskopolitično pogojevanje in je bil
podpisan 14. marca 2012.
(10)     EFSF je 19. marca 2012
Grčiji izplačal prvi obrok (5,9 milijarde EUR) prve tranše
(14,5 milijarde EUR) iz novega programa financiranja. Grčija je
prejela tudi 1,6 milijarde EUR od MDS. Grčija je do maja 2012
prejela 147,5 milijarde EUR na podlagi uradnega financiranja iz
prvega in drugega programa.
(11)     V letih 2010 in 2011 je
Grčija delno napredovala pri uresničevanju ambicioznih ciljev
programa prilagajanja. Več dejavnikov je oviralo izvajanje. Ti so
politična nestabilnost, socialni nemiri in vprašanja upravne zmogljivosti
ter zlasti recesija, ki je bila precej hujša, kot je bilo predhodno predvideno.
Pomembni fiskalni cilji niso bili doseženi, kar je privedlo do sprejetja
dodatnih ukrepov za konsolidacijo v letih 2010 in 2011. Grčija pa je
dosegla znatno zmanjšanje splošnega javnofinančnega primanjkljaja, in
sicer s 15,8 % BDP leta 2009 na 9,1 % leta 2011.
(12)     Komisija je 18. aprila
2012 sprejela sporočilo o „rasti za Grčijo“, ki poudarja pozitiven
vpliv, ki ga ima lahko celovito in učinkovito izvajanje programa
gospodarskega prilagajanja s položitvijo temeljev za rast, naložbe in socialno
obnovitev. V tem sporočilu je navedeno, da se Grčija lahko okrepi in
dobi dejansko podporo s pomočjo članstva v EU in euroobmočju.
Poudarja, da so reforme, ki so bile določene v drugem programu
gospodarskega prilagajanja, namenjene obnovitvi potenciala grškega gospodarstva
za rast in ustvarjanje delovnih mest ter oblikovanju bolj poštene družbe.
Poudarja tudi znatno finančno podporo, ki je na voljo Grčiji, in
pripravljenost grških partnerjev, zlasti Komisije, da najde načine za
optimizacijo učinkov prvih rezultatov prek hitrega ukrepanja in podpore
EU.
(13)     Gospodarska kriza in poznejši
ukrepi fiskalne konsolidacije so vplivali na sposobnost Grčije, da doseže
cilje strategije Evropa 2020, in sicer zlasti cilje, ki so socialno usmerjeni.
Vendar bodo strukturne reforme, zlasti na trgu dela, liberalizacija več
sektorjev in številni ukrepi za izboljšanje poslovnega okolja pomagali pri
spodbujanju konkurenčnosti, povečanju produktivnosti ter zaposlovanja
in zmanjšanju proizvodnih stroškov ter s tem prispevali k srednjeročnemu
povečanju zaposlovanja in omejevanju revščine ter socialne
izključenosti. Grčija si je kljub gospodarski krizi še naprej
prizadevala za doseganje okoljskih ciljev strategije Evropa 2020.
(14)     Strateško reprogramiranje
strukturnih skladov je v teku, poudarek pa je na podpori zaposlovanja mladih in
konkurenčnosti (zlasti MSP). Novi ukrepi krepijo ukrepe na področju
potnega lista za zaposlovanje, usposabljanja ter poklicnih kvalifikacij in
dostopa do finančnih sredstev za mala in srednja podjetja.
(15)     Grčija je v okviru pakta
„euro plus“ sprejela številne zaveze. Te zaveze in izvajanje zavez,
predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje zaposlovanja, izboljšanje
konkurenčnosti, izboljšanje vzdržnosti javnih financ in krepitev
finančne stabilnosti.
PRIPOROČA, naj Grčija:
izvaja ukrepe iz
Sklepa Sveta 2011/734/EU z dne 12. julija 2011, kakor je bil
spremenjen 8. novembra 2011 in 13. marca 2012, ter memoranduma o
soglasju o posebnem gospodarskopolitičnem pogojevanju, ki je bil podpisan
14. marca 2012.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               COM(2012) 307 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.
[4]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.


				|

		52013DC0360

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za leto 2013 in mnenje Sveta o francoskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2017 /* COM/2013/0360 final - 2013/ () */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Francije za leto 2013
in mnenje Sveta o francoskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2017
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim
stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je 26. marca 2010
potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za
rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je 13. julija 2010
na podlagi predlogov Komisije sprejel priporočilo o širših smernicah za
ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010
sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic[5], ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)       Voditelji držav oziroma vlad
so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z
uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen
okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)       Svet je 6. julija 2012
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za
leto 2012 in dal mnenje o dopolnitvi francoskega programa stabilnosti za
obdobje 2011–2016.
(5)       Komisija je 28. novembra 2012
sprejela letni pregled rasti[6],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi
Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[7], v katerem je Francijo
opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen
pregled.
(6)       Evropski svet je 14. marca 2013
potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k
normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter
modernizaciji javne uprave.
(7)       Komisija je 10. aprila 2013
objavila rezultate poglobljenega pregleda[8]
za Francijo, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011.
Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Franciji obstajajo makroekonomska
neravnotežja, ki zahtevajo spremljanje in odločno ukrepanje politike.
Nadaljnjo pozornost je zlasti treba nameniti dogodkom, povezanim s poslabšanjem
trgovinske bilance in konkurenčnosti, na katero vplivajo tako stroškovni
kot nestroškovni dejavniki, tudi v razmerah vedno slabšega salda s tujino in
visokega javnega dolga, da se bo zmanjšalo tveganje škodljivih učinkov za
delovanje francoskega gospodarstva ter ekonomske in monetarne unije, zlasti
zaradi velikosti francoskega gospodarstva.
(8)       Francija je 30. aprila 2013
predložila program stabilnosti za leto 2013, ki zajema obdobje 2012–2017, in
nacionalni reformni program za leto 2013. Programa sta bila ocenjena
istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.
(9)       Na podlagi ocene programa
stabilnosti za leto 2013 v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97
Svet meni, da se kljub obsežni konsolidaciji, ki je nominalni primanjkljaj
zmanjšala s 7,5 % BDP v letu 2009 na 4,8 % BDP v letu 2012, ne
pričakuje, da bo Francija čezmerni primanjkljaj odpravila do leta 2013,
kot je to konec leta 2009 priporočil Svet. To je zlasti povezano s
slabšimi gospodarskimi razmerami, kot so bile pričakovane v času
priporočila, katerih učinke so le deloma izravnali presežni prihodki,
medtem ko se je konsolidacija nekoliko odložila. Makroekonomski scenarij, na
katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, je možen za leto 2013,
vendar preveč optimističen za leto 2014. Organi zlasti
pričakujejo, da bo po mirovanju v letih 2012 (0 %) in 2013 (+0,1 %)
BDP v letu 2014 zrasel za 1,2 %, hkrati pa predpostavljajo, da naj bi
fiskalni ukrepi zmanjšali javnofinančni primanjkljaj na 2,9 % BDP. Na
drugi strani Komisija napoveduje, da bo BDP leta 2014 zrasel za 1,1 %,
vendar ob nespremenjeni politiki, tj. scenariju, ki upošteva samo ukrepe, ki so
bili sprejeti ali dovolj podrobno opredeljeni, ter tako napoveduje primanjkljaj
v višini 4,2 % BDP. Glavni cilj proračunske strategije iz programa je
doseči srednjeročni proračunski cilj, tj. uravnotežen
proračun v strukturnem smislu, tako kot v lanskoletnem programu. Ta cilj
je ambicioznejši, kot zahteva Pakt za stabilnost in rast. Ciljno leto za dosego
srednjeročnega proračunskega cilja je leto 2016, medtem ko je bilo v
prejšnjem programu stabilnosti to leto 2015. Načrtovani nominalni
primanjkljaj, določen v programu stabilnosti, je skladen z odpravo
presežnega primanjkljaja do leta 2014, eno leto po spremenjenem roku, ki ga je
določil Svet konec leta 2009 v okviru postopka v zvezi s čezmernim
primanjkljajem. Glede na preveč optimistično napoved za rast v
programu za leto 2014 je Svet mnenja, da ob odsotnosti dodatnih ukrepov za
znatno okrepitev napora za navedeno leto fiskalni napor, ki so ga predvideli
organi, ni skladen z dejansko višino odprave primanjkljaja do leta 2014.
Podrobnosti manjkajo tudi pri načrtovanih prihrankih in dodatnih
prihodkih. Zaradi teh okoliščin morajo biti opredeljeni ukrepi tako za
leto 2014 kot za leto 2015, da se bo na verodostojen način zagotovilo, da
bo čezmerni primanjkljaj odpravljen najkasneje do leta 2015 [kot je
priporočil Svet]. Leta 2016 naj bi strukturni saldo, kot ga je ponovno
izračunala Komisija, znašal –0,4 % BDP (–0,3 % leta 2017), v
skladu s tem pa srednjeročni proračunski cilj ne bi bil dosežen do
konca obdobja, ki ga zajema program. Napredek pri doseganju srednjeročnega
proračunskega cilja v navedenem letu naj bi predstavljal 0,3 % BDP,
kar je pod referenčno vrednostjo 0,5 % BDP. Javnofinančni dolg
se je od začetka krize močno povečal. S 64,2 % v letu 2007 je
dolg kot delež BDP v letu 2012 narasel na 90,2 % in naj bi se glede na
napovedi služb Komisije iz pomladi 2013 do leta 2014 še dodatno povečal na
96,2 %. Organi pričakujejo, da bo delež dolga s 94,3 % BDP
najvišji leta 2014, nato pa naj bi se zmanjševal in leta 2017 dosegel 88,2%
BDP. Francija bo od leta 2016 v prehodnem obdobju glede izpolnjevanja merila za
dolg.
(10)     Glede na visok in še vedno
rastoč javni dolg in dejstvo, da se je rok za odpravo primanjkljaja
ponovno podaljšal [do leta 2015], je toliko bolj pomembno, da se proračun
za leto 2013 strogo izvaja, v naslednjih letih pa odločno vztraja pri
znatni fiskalni konsolidaciji. Zlasti je bistveno, da javna poraba v Franciji
raste precej počasneje kot potencialni BDP, saj so izboljšanja v
strukturnem primanjkljaju zaenkrat temeljila predvsem na prihodkih. V tem
pogledu bi moral potekajoči pregled oziroma modernizacija javne porabe
(„Modernisation de la dépense publique“), ki poleg centralne vlade zajema
lokalne vlade in uprave za socialno varnost, zagotoviti smernice za nadaljnje
izboljšanje učinkovitosti javnih izdatkov. Obstaja tudi potencial za
dodatno racionalizacijo različnih upravnih ravni in pristojnosti, da bi se
omogočili nadaljnje sinergije, izboljšanje učinkovitosti in
prihranki. Načrtovan novi zakon o decentralizaciji bi moral odpraviti te
probleme. Glede na pričakovano srednje- in dolgoročno povečanje
javnih izdatkov za zdravstvo v prihodnje poraba javnih sredstev za zdravstvo
zahteva večje spremljanje in učinkovitost, zlasti pri izdatkih za
farmacevtske izdelke. Glede na najnovejše napovedi svetovalnega odbora za
pokojnine („Conseil d’orientation des retraites“) naj bi v pokojninskem sistemu
prihajalo do trajnih primanjkljajev do leta 2018, kar je v nasprotju s ciljem
reforme iz leta 2010, v skladu s katerim naj bi se do takrat sistem
uravnotežil. Poleg tega delen umik reforme iz leta 2010 ni v skladu s
priporočilom Sveta. Zato se bo pokojninski sistem do leta 2020 še vedno
soočal z velikimi primanjkljaji, za odpravo teh razmer pa so nujno
potrebni novi ukrepi politik in hkrati ohranjanje ustreznosti sistema. Takšni
ukrepi bi lahko vključevali nadaljnje povišanje minimalne starosti za
upokojitev in starosti za pridobitev polne pokojnine, kot tudi prispevne dobe
za polno pokojnino, pri čemer bi se prilagodila pravila za indeksacijo in
pregledale trenutno številne izjeme v splošni shemi za določene kategorije
delavcev. Povečanju stopnje prispevkov za socialno varnost bi se bilo
treba izogibati zaradi negativnih učinkov na stroške dela. Glede na
izzive, povezane z javnimi financami, s katerimi se sooča Francija, je
izjemno pomembno, da se fiskalni ukrepi dopolnijo s povečanimi
prizadevanji za strukturne reforme, da se bo podprl in povečal potencial
za dolgoročno rast francoskega gospodarstva.
(11)     Kot je omenjeno v poglobljenem
pregledu za 2013, konkurenčnost Francije še vedno ostaja precejšen izziv,
kar je razvidno iz močnega zmanjšanja njenih deležev na izvoznih trgih v
zadnjih letih. Francoska vlada je novembra 2012 v okviru „Pakta o
konkurenčnosti“ predlagala več ukrepov politike. Uvedba davčne
olajšave pri davku od dohodkov pravnih oseb (crédit d’impôt pour la
compétitivité et l’emploi – CICE) z načrtovanim celoletnim učinkom v
višini 20 milijard EUR je pomemben korak, ki bi moral prispevati k nižanju
stroškov dela. Izvedli bi se lahko še
nadaljnji ukrepi, saj bo nova davčna olajšava na ravni povprečne
plače zgolj prepolovila razliko med davčnim primežem v Franciji in
povprečjem OECD. Poleg tega fiskalni
ukrepi, sprejeti od leta 2010, ki vplivajo na podjetja, vodijo do večje obdavčitve
gospodarskih družb, tudi če se njihov učinek popravi za zgornji
ukrep. Čeprav je bilo omejeno, lahko
diskrecijsko povečanje minimalne plače, ki je bilo sprejeto julija 2012,
vpliva na delovna mesta in konkurenčnost, kot je bilo poudarjeno v priporočilu
Sveta iz leta 2012. Med letoma 2002 in 2012 se
je urna postavka pri minimalni plači povečala za 38 % (realno za
16 %). Visoka raven minimalne plače, ki predstavlja dve tretjini
povprečne plače, se za delodajalce deloma izravnava z vrsto
oprostitev pri prispevkih za socialno varnost, ki jih morajo plačevati.
Povezani strošek za javne finance se je v zadnjih nekaj letih hitro
povečeval in predstavlja več kot 1 % BDP, deloma zaradi izravnave
hitrega povečanja minimalne plače. Poleg tega so drugi instrumenti,
kot so programi za dopolnjevanje dohodka (’Prime pour l'emploi’ in ’Revenu de
solidarité active’), bolj učinkoviti instrumenti za odpravljanje
revščine med zaposlenimi kot minimalna plača.
(12)     Kar zadeva necenovno
konkurenčnost, je vlada sicer pred kratkim obnovila izvozno strategijo,
vendar bi podpora razvoju izvozno usmerjenih mrež in partnerstev spodbujala
internacionalizacijo MSP[9].
Bolj splošno bi se lahko izvedli ukrepi, s katerimi bi se zagotovilo, da
poslovno okolje spodbuja rast MSP. Kljub velikim naporom podjetij iz sektorjev,
v katerih se intenzivno izvajajo raziskave in razvoj, ter znatni podpori države
(npr. v obliki davčnih olajšav za raziskave) visoko in srednje tehnološko
intenzivni sektorji predstavljajo zgolj skromen in vedno manjši del francoskega
gospodarstva. Zato obstaja potreba po spodbujanju ustanavljanja in rasti MSP
ter podjetij v srednjem segmentu (ETI) v teh sektorjih z izboljšanjem okvirnih
pogojev, ki spodbujajo inovacije in podjetništvo. Politika podjetniških
grozdov, ki je bila razvita, da bi se povezali javne raziskave in zasebna
podjetja, bi se lahko tudi dodatno usmerila na pozitivne zunanje učinke
med zasebnimi podjetji, ki se nahajajo blizu drugo drugega. Poleg tega bi se
moralo zagotoviti, da so doktorski študiji in raziskovalne izkušnje dovolj
privlačni, da bodo spodbujali povezave med zasebnimi podjetji in
raziskovalnimi institucijami.
(13)     Kar zadeva storitve, je bilo v
letu 2012 opaziti le zmeren napredek. Zlasti ni prišlo do prizadevanj za
horizontalno reformo, ki bi odpravila neupravičene omejitve v reguliranih
sektorjih in poklicih. Mnogi ponudniki strokovnih storitev se še vedno
soočajo z omejitvami v zvezi s pravno obliko njihovih podjetij in
strukturo lastniških deležev (npr. omejitve v zvezi z lastništvom kapitala za
veterinarje in odvetnike). V številnih poklicih (kot so veterinarji, taksisti,
nekateri zdravstveni poklici, notarji in drugi pravni poklici) še vedno
obstajajo druge pomembne ovire za začetek opravljanja ali opravljanje
dejavnosti (na primer komercialna sporočila, kvote ali ozemeljske
omejitve). V maloprodajnem sektorju se še vedno uporabljajo številni predpisi,
kot so zapleteni in dolgotrajni postopki odobritve za ustanovitev maloprodajnih
trgovin. Poleg tega obstoječa prepoved prodaje pod nabavno vrednostjo vodi
do vrste izkrivljanj, podpora proizvajalcev in majhnih prodajnih mest pa bi se
lahko dosegla z manj izkrivljajočimi ukrepi. Te pretirane omejitve v
reguliranih sektorjih in poklicih ovirajo konkurenco ter ponavadi vodijo do
višjih cen njihovih storitev. Kot je razvidno iz poglobljenega pregleda, višje
cene posredniških storitev, ki predstavljajo skoraj četrtino proizvodnih
stroškov v proizvodnem sektorju, na koncu vplivajo na zunanjo konkurenčnost
francoskih podjetij. V letu 2012 je bilo zaznati manjši napredek v mrežnih
gospodarskih panogah. Francoski trg električne energije ostaja eden od
najbolj koncentriranih v EU. Regulirane cene električne energije in plina
izkrivljajo konkurenco in še naprej ovirajo vstop novih ponudnikov na trg.
Regulirane cene električne energije za odjemalce, ki niso gospodinjstva,
bi bilo treba odpraviti v skladu z urnikom, ki je bil dogovorjen s francoskimi
organi. Večja zmogljivost za povezovanje s sosednjimi državami in objava
razpisov za koncesije za pridobivanje hidroelektrične energije bi prav
tako prispevali k spodbujanju konkurence na trgu električne energije. V
železniškem sektorju železniški tovorni promet ni tako dinamičen kot v
drugih državah članicah, železniški potniški promet pa ni odprt za
konkurenco, razen pri mednarodnih storitvah. Prihajajoča reforma bi morala
zagotoviti, da vsi novi „združeni upravljavci infrastrukture“ ostanejo
neodvisni od obstoječih uveljavljenih upravljavcev, da se novim akterjem v
sektorju zajamči pošten in nediskriminatoren dostop.
(14)     Francoski
davčni sistem ostaja zapleten in premalo učinkovit zaradi velikega
števila različnih oprostitev davkov in posebnih olajšav, pa tudi zaradi
pogostega spreminjanja zakonodaje. Kljub prizadevanjem za zmanjšanje in
racionalizacijo davčnih izdatkov znesek izgubljenih prihodkov iz tega
naslova ostaja visok. Izbira pristopa široke osnove in nizke stopnje za
obdavčevanje dohodkov pravnih in fizičnih oseb bi bolj spodbujala
rast in družbeno blaginjo. Nižja stopnja DDV naj bi se z januarjem 2014
povišala s 7 % na 10 %. To je korak v pravo smer, vendar so potrebna
nadaljnja prizadevanja. Na splošno stroški oprostitev plačila davkov in
prispevkov za socialno varnost z do 10 % BDP ostajajo zelo visoki.
Kljub temu, da je bila dokazana neučinkovitost nekaterih nižjih stopenj
DDV, kot so tiste za gostinske storitve, niso bili sprejeti dovolj
diferencirani ukrepi politike. Uvedba davčne olajšave CICE, ki je bila
deloma financirana prek zgoraj omenjenega povečanja nižje, pa tudi splošne
stopnje DDV, zmanjšuje davčno obremenitev dela. Vendar bodo potrebni
nadaljnji ukrepi, zlasti da se bo ponovno uravnotežil delež okoljskih davkov.
Francija je lani sprejela nekatere ukrepe za obravnavo davčnih spodbud za
zadolževanje pri obdavčevanju podjetij. Vendar je še mogoče dodatno
izboljšanje (odbijanje plačanih obresti od davčne osnove je omejeno
šele nad 3 milijoni EUR in v letu 2013 se samo 15 % obresti nad tem pragom
ne bo moglo odbijati od osnove, v letu 2014 pa 25 %).
(15)     Stopnja brezposelnosti se je
povečala z 9,7 % v letu 2010 na 10,2 % v letu 2012. Komisija
napoveduje, da naj bi zaradi trajno šibke gospodarske rasti stopnja
brezposelnosti še naprej rasla in leta 2013 dosegla 10,6 %, leta 2014 pa 10,9 %.
V teh razmerah razdrobljenost francoskega trga dela še naprej ostaja razlog za
skrb. V letu 2010 je bila verjetnost prehoda z zaposlitve za določen na
zaposlitev za nedoločen čas samo 10,6 %, medtem ko je v EU v
povprečju znašala 25,9 %. Posledično nizko kvalificirani delavci
v nestabilnih oblikah zaposlitve nosijo večji del bremena, kadar pride do
procesa prilagajanja na trgu dela. Maja 2013 je bil sprejet zakon, ki temelji
na medsektorskem sporazumu (ANI) o zaščiti delovnih mest, ki je bil
sklenjen med socialnimi partnerji v januarju 2013. Zakon predvideva večje
pravice za delavce, s čimer bi se odpravila pravna negotovost pri
odpuščanju, in večjo fleksibilnost za delodajalce. Zakon predstavlja
pozitiven korak v smeri bolj fleksibilnega trga dela. Vprašanje, kako se bo ta
reforma dejansko izvedla, in njeni učinki v tem trenutku ostajajo
negotovi, ker bodo po sprejetju zakona za prenos sporazuma ANI v zakonodajo
potrebni nadaljnji sporazumi med panogami/podjetji, preden lahko sporazum v
celoti stopi v veljavo.
(16)     Šestina mladih v Franciji
zapusti sistem izobraževanja in usposabljanja brez kvalifikacij. To je še
posebej zaskrbljujoče, ker je bila konec leta 2012 stopnja brezposelnosti
med mladimi 25,4 % in ker je bilo tveganje brezposelnosti skoraj dvakrat
višje za najmanj kvalificirane mlade. Programi za spodbujanje vajeništva bi
morali doseči zlasti najmanj kvalificirane mlade. Uskladitev nacionalnih
programov s priporočilom Sveta za jamstvo za mlade bi morala igrati
strukturno vlogo pri odzivu na te izzive. Kljub reformam, začetim leta 2009,
je v Franciji stopnja udeležbe odraslih v vseživljenjskem učenju (5,7 %
leta 2012, nizko kvalificirani odrasli: 2,5 %) pod povprečjem EU.
Načrtovani prenos pristojnosti na regionalne svete bi lahko omogočil
obravnavo slabosti trenutnega sistema. Stopnja zaposlenosti za delavce starosti
55–64 let je med najnižjimi v EU (45,7 % v četrtem četrtletju 2012),
brezposelnost pa med starejšimi narašča. Čeprav so korak v pravo
smer, ni jasno, v kolikšni meri bodo „generacijske pogodbe“ prispevale k
zaposlovanju starejših delavcev in olajšale ponovno zaposlovanje starejših
iskalcev zaposlitve. V Franciji so javni izdatki za nadomestila za
brezposelnost leta 2012 zrasli za 5,3 % in naj bi se glede na program
stabilnosti povečali še za dodatnih 6,1 % v letu 2013.
Nakopičeni primanjkljaj režima za brezposelne, ki bi leta 2013 dosegel
skoraj 1 % BDP, zahteva reformo sistema nadomestil za brezposelnost.
Zlasti bi bilo treba sprejeti elemente, kot so pogoji za upravičenost do
nadomestil, degresivnost nadomestil skozi čas ali nadomestne stopnje za
delavce z najvišjimi plačami, da se zagotovijo ustrezne spodbude za delo.
Nova tristranska konvencija državnega zavoda za zaposlovanje (Pôle emploi)
predvideva različno obravnavo iskalcev zaposlitve. Povprečna velikost
portfelja zaposlitvenega svetovalca se je zaradi naraščajoče
brezposelnosti kljub temu še dodatno povečala, preusmeritev strategije
Pôle emploi pa ovira slab gospodarski položaj. Na splošno obstaja potreba po
nadaljnjih ukrepih zaradi negativnih gospodarskih obetov in pričakovanega
nadaljnjega povečanja brezposelnosti v Franciji.
(17)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla obsežno analizo francoske ekonomske politike. Ocenila je
program stabilnosti in nacionalni reformni program ter predstavila poglobljen
pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje
Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne
odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za
vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Franciji, ampak tudi
spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega
semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 spodaj.
(18)     Svet je ob upoštevanju te
ocene preučil francoski program stabilnosti, njegovo mnenje[10] pa je izraženo zlasti v
priporočilu v točki 1 spodaj.
(19)     Svet je ob upoštevanju
poglobljenega pregleda, ki ga je izvedla Komisija, in te ocene preučil
nacionalni reformni program in program stabilnosti. Njegova priporočila v
skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 o preprečevanju
in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij so izražena v priporočilih iz
točk 1, 2, 3, 4, 5 in 6 spodaj.
(20)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot
celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države
članice, katerih valuta je euro. Francija bi morala tudi zagotoviti, da se
ta priporočila izvajajo v celoti in pravočasno –
PRIPOROČA, naj Francija v obdobju 2013–2014
izvede naslednje ukrepe:
1.           Okrepi in nadaljuje naj z
izvajanjem proračunske strategije za leto 2013. Verodostojnost
prilagajanja naj poveča tako, da do jeseni 2013 določi in izvede
potrebne ukrepe za leto 2014 in prihodnja leta, s katerimi bo na vzdržen
način odpravila čezmerni primanjkuj najkasneje do leta 2015 in
dosegla strukturni fiskalni napor, določen v priporočilih Sveta v
okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Vse nepričakovane
dodatne prihodke naj uporabi za zmanjšanje primanjkljaja. Za trajno odpravo
proračunskih neravnotežij je potrebno verodostojno izvajanje ambicioznih
strukturnih reform za povečanje zmožnosti prilagajanja ter okrepitev rasti
in zaposlovanja. Ohrani naj usmeritev fiskalne konsolidacije, ki je naklonjena
rasti, in dodatno poveča učinkovitost javnih izdatkov, zlasti z
nadaljevanjem načrtovanega pregleda kategorij porabe v vseh podsektorjih
sektorja država. Z napovedanim zakonom o decentralizaciji naj zagotovi
večje sinergije in prihranke med centralno, regionalnimi in lokalnimi
ravnmi države. Po odpravi čezmernega primanjkljaja naj nadaljuje s
strukturnim prilagajanjem s hitrostjo, ki je primerna, da se bo srednjeročni
cilj dosegel do leta 2016. Do konca leta 2013 naj sprejme ukrepe za vzdržno
uravnoteženje pokojninskega sistema najkasneje do leta 2020, na primer s
prilagoditvijo pravil za indeksacijo, nadaljnjim povečanjem zakonsko
določene upokojitvene starosti in prispevne dobe za pridobitev polne
pokojnine ter pregledom posebnih programov, pri čemer naj se izogiba
povečanju prispevkov delodajalcev za socialno varnost, ter poveča
stroškovno učinkovitost izdatkov za zdravstvo, vključno s
farmacevtskimi izdelki.
2.           Zagotovi naj, da „crédit d’impôt compétitivité et emploi“
učinkovito zmanjša stroške dela za načrtovani znesek in da noben drug
ukrep ne bo izravnal tega učinka. Dodatno naj zniža stroške dela, zlasti z
nadaljnjimi ukrepi za zmanjšanje prispevkov delodajalcev za socialno varnost.
Zagotovi naj, da trendi na področju minimalne plače podpirajo
konkurenčnost in ustvarjanje delovnih mest, ob upoštevanju programov za
dopolnjevanje dohodka in oprostitev pri prispevkih za socialno varnost.
3.           Izvede naj ukrepe za izboljšanje poslovnega okolja ter
razvije inovacijske in izvozne zmogljivosti podjetij, zlasti MSP in podjetij
srednje velikosti. Zlasti naj začne izvajati napovedano pobudo za
poenostavitev regulativnega okvira in izboljša okvirne pogoje za inovacije s
spodbujanjem prenosa tehnologije in komercialnega izkoriščanja raziskav,
vključno s preusmeritvijo centrov konkurenčnosti.
4.           Izvede naj ukrepe za povečanje konkurenčnosti na
področju storitev; odpravi naj neutemeljene omejitve pri dostopu do in
izvajanju strokovnih storitev, zlasti v zvezi s pravno obliko, strukturo
lastniških deležev, kvotami in ozemeljskimi omejitvami; izvede naj ukrepe za
poenostavitev postopka odobritve za odprtje prodajnih mest in za odpravo
prepovedi prodaje z izgubo; odpravi naj regulirane cene plina in
električne energije za odjemalce, ki niso gospodinjstva, in poveča
zmogljivost za povezovanje s sosednjimi državami; v železniškem sektorju naj
domači potniški promet odpre za konkurenco.
5.           Nadaljuje naj s prizadevanji za poenostavitev
davčnega sistema in izboljšanje njegove učinkovitosti, hkrati pa
zagotovi kontinuiteto davčnih pravil skozi čas. Sprejme naj ukrepe za
odpravo ugodnejše obravnave dolga pri obdavčevanju podjetij. Okrepi naj
prizadevanja za zmanjšanje in racionalizacijo izdatkov za davek na osebni
dohodek in davek od dohodka pravnih oseb, približa nižje stopnje DDV splošni
stopnji ter odpravi neučinkovite nižje stopnje. Sprejme naj nadaljnje
ukrepe, s katerimi bi se davčno breme z dela preložilo na okoljske davke
ali davke na potrošnjo.
6.           Ob posvetovanju s socialnimi partnerji naj v celoti in
brez zamud začne izvajati medsektorski sporazum iz januarja 2013. Sprejme
naj dodatne ukrepe za omejitev segmentacije trga dela, zlasti za obravnavo
začasnih delavcev iz agencij. Nujno naj začne z reformo sistema
nadomestil za brezposelnost v sodelovanju s socialnimi partnerji, da bo
zagotovila vzdržnost sistema in hkrati, da bo sistem zagotavljal zadostne
spodbude za vrnitev na delo. Poveča naj stopnjo zaposlenosti starejših
delavcev in spodbuja njihovo sodelovanje na trgu dela. Izvede naj konkretne
ukrepe za izboljšanje zaposlitvenih možnosti starejših brezposelnih, zlasti v
obliki specifičnega svetovanja in usposabljanja. Poveča naj udeležbo
odraslih, zlasti najmanj kvalificiranih in brezposelnih, v vseživljenjskem
učenju. Zagotovi naj, da javne storitve zaposlovanja dejansko nudijo
individualno podporo brezposelnim in da so aktivne politike zaposlovanja
učinkovito usmerjene na najbolj prikrajšane. Sprejme naj nadaljnje ukrepe
za izboljšanje prehoda iz šolanja v zaposlitev, na primer v okviru „jamstev za
mlade“ in s spodbujanjem vajeništva.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2013) 360 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 in P7_TA(2013)0053.
[5]               Sklep Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 117 final.
[9]               Evropska komisija (2011) „Mala podjetja, velik svet –
novo partnerstvo za pomoč MSP pri izkoriščanju priložnosti v svetu“,
COM(2011) 702.
[10]             V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.