title: 2014/478/EU: Priporočilo Komisije z dne 14. julija 2014 o načelih za varstvo potrošnikov in igralcev spletnih storitev iger na srečo ter onemogočanje dostopa do spletnih iger na srečo za mladoletnike  Besedilo velja za EGP

text:
               19.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 214/38

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 14. julija 2014
   o načelih za varstvo potrošnikov in igralcev spletnih storitev iger na srečo ter onemogočanje dostopa do spletnih iger na srečo za mladoletnike
   (Besedilo velja za EGP)

      (2014/478/EU)

   EVROPSKA KOMISIJA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je leta 2011 organizirala javno posvetovanje o „Zeleni knjigi o spletnih igrah na srečo na notranjem trgu“ (1). Poiskala je skupne cilje držav članic glede urejanja spletnih storitev iger na srečo in jim pomagala pri opredelitvi ključnih prednostnih področij za ukrepanje Unije.

               (2)

               V sporočilu „Celovitemu evropskemu okviru za spletne igre na srečo naproti“, sprejetem 23. oktobra 2012, (2) je Komisija predlagala vrsto ukrepov, s katerimi se je želela odzvati na zakonodajne, družbene in tehnične izzive spletnih iger na srečo. Komisija je predvsem napovedala, da bo predložila priporočila o varstvu potrošnikov na področju spletnih iger na srečo, vključno z varstvom mladoletnikov, in o odgovornih komercialnih sporočilih glede spletnih storitev iger na srečo. To priporočilo je oblikovano tako, da združuje oba predmeta urejanja in izboljšuje varstvo potrošnikov in igralcev ter mladoletnikom preprečuje dostop do spletnih iger na srečo. Cilj tega priporočila je zagotoviti, da bi igre na srečo ostale vir zabave, da bi bilo potrošnikom na voljo regulirano okolje iger na srečo ter da bi bili sprejeti ukrepi za preprečevanje nevarnosti finančne ali socialne škode, hkrati pa določiti ukrepe, ki so potrebni za onemogočanje dostopa do spletnih iger na srečo za mladoletnike.

               (3)

               Evropski parlament je v Resoluciji z dne 10. septembra 2013 o spletnih igrah na srečo na notranjem trgu (3) Komisijo pozval, naj razišče možnosti za interoperabilnost med nacionalnimi registri samoizključitev, poveča ozaveščanje o nevarnostih odvisnosti od iger na srečo in razmisli o uvedbi obveznega preverjanja identitete s strani tretje osebe. Zavzel se je tudi za to, da bi morali ponudniki spletnih iger na srečo na spletišču iger na srečo zagotoviti informacije o regulativnih organih in opozorilih za mladoletnike ter o uporabi samoomejitev. Poleg tega je Evropski parlament pozval k sprejetju skupnih načel za odgovorno komercialno sporočanje. Priporočil je, da bi morala komercialna sporočila vključevati jasna opozorila o posledicah kompulzivnega igranja na srečo in nevarnostih zasvojenosti z igrami na srečo. Komercialna sporočila ne bi smela biti prekomerna ali prikazana na vsebini, katere ciljna publika so zlasti mladoletniki oziroma pri kateri obstaja višje tveganje, da cilja na mladoletnike.

               (4)

               Evropski ekonomsko-socialni odbor je prav tako pozval Komisijo, naj ukrepa za izboljšanje varstva potrošnikov v zvezi s spletnimi igrami na srečo in za varstvo mladoletnikov (4).

               (5)

               Če ni usklajenosti na ravni Unije, države članice načeloma prosto določajo cilje svoje politike na področju iger na srečo in opredelijo želeno raven zaščite zaradi varovanja zdravja potrošnikov. Sodišče Evropske unije je zagotovilo splošne smernice za razlago temeljnih svoboščin notranjega trga na področju (spletnih) iger na srečo, ob upoštevanju posebne narave iger na srečo. Čeprav lahko države članice preprečijo ali omejijo čezmejno ponudbo spletnih storitev iger na srečo na podlagi ciljev v javnem interesu, ki jih želijo zaščititi, naj bi kljub temu dokazale primernost in nujnost zadevnega ukrepa. Države članice morajo dokazati, da se cilji v javnem interesu dosledno in sistematično izpolnjujejo. (5)

               (6)

               Sodišče Evropske unije je prav tako oblikovalo temeljne predpise o komercialnih sporočilih za storitve iger na srečo, zlasti za tiste, ki se zagotavljajo v monopolnih razmerah. Oglaševanje nosilca javnega monopola mora biti premišljeno in strogo omejeno na tisto, kar je nujno za usmerjanje potrošnikov v nadzorovana igralna omrežja. Takšno oglaševanje ne sme spodbujati naravne nagnjenosti potrošnikov k igranju iger na srečo s spodbujanjem njihove aktivne udeležbe, na primer z banaliziranjem iger na srečo oziroma s povečevanjem privlačnosti iger na srečo prek privlačnih oglasnih sporočil, ki poudarjajo možnost velikih dobitkov. Zlasti je treba razlikovati med strategijami nosilca monopola, ki so namenjene izključno obveščanju potencialnih kupcev o obstoju produktov in zagotavljajo reden dostop do iger na srečo z usmerjanjem igralcev v nadzorovane igralne okvire, ter tistimi, ki vabijo in spodbujajo aktivno udeležbo v tovrstnih igrah. (6)

               (7)

               Varstvo potrošnikov in varovanje zdravja sta glavna cilja javnega interesa držav članic v okviru njihovih nacionalnih okvirov iger na srečo, ki obravnavajo preprečevanje problematičnega igranja na srečo ter varstvo mladoletnikov.

               (8)

               Pravila in politike, ki so jih države članice uvedle za doseganje ciljev v javnem interesu, se znatno razlikujejo. Ukrepanje na ravni Unije spodbuja države članice k zagotavljanju visoke ravni varstva po vsej Uniji, zlasti glede na tveganja v zvezi z igrami na srečo, ki vključujejo razvoj motenj, povezanih z igrami na srečo, ali drugih negativnih osebnih in družbenih posledic.

               (9)

               Namen tega priporočila je zaščititi zdravje potrošnikov in igralcev ter čim bolj zmanjšati morebitno gospodarsko škodo, ki je lahko posledica kompulzivnega ali prekomernega igranja na srečo. Zato priporoča načela za visoko raven varstva potrošnikov, igralcev in mladoletnikov glede spletnih storitev iger na srečo. Pri pripravi tega priporočila se je Komisija oprla na dobre prakse v državah članicah.

               (10)

               Spletne storitve iger na srečo so široko dostopne in ljudje jih pogosto uporabljajo. Spletne igre na srečo so storitev, katerih letni prihodek v EU je leta 2012 znašal 10,54 milijarde EUR. Tehnološki razvoj, večja razpoložljivost spleta in priročnost mobilnih tehnologij povečujejo dostopnost in rast spletnih iger na srečo. Toda če informacije niso dovolj jasne ali pregledne, lahko pride do sprejetja zgrešenih odločitev. Poleg tega spletni igralci iščejo konkurenčne možnosti igranja na srečo, kadar se jim zdi, da primanjkuje privlačnih ponudb.

               (11)

               Številni mediji prispevajo k izpostavljenosti komercialnim sporočilom v zvezi z igrami na srečo, na primer tiskani mediji, direktna pošta, avdiovizualni mediji in oglaševanje na prostem ter sponzorstvo. To lahko k igram na srečo pritegne ranljive skupine, na primer mladoletnike. Hkrati imajo lahko komercialna sporočila o spletnih storitvah iger na srečo pomembno vlogo pri usmerjanju potrošnikov k ponudbi, ki je bila odobrena in je nadzorovana, na primer z navedbo identitete ponudnika ter z razširjanjem pravilnih informacij o igrah na srečo, vključno s tveganji problematičnega igranja na srečo, in ustreznih opozoril.

               (12)

               Nekateri posamezniki, ki se ukvarjajo z igrami na srečo, imajo težave zaradi svojega vedenja, ki vpliva na osebno ali družinsko življenje, drugim pa patološko igranje na srečo močno škoduje. Ocenjuje se, da od 0,1 do 0,8 % splošne odrasle populacije trpi za motnjo, povezano z igrami na srečo, ter da dodatnih od 0,1 do 2,2 % izkazuje potencialno problematično razmerje do iger na srečo. (7) Zato je potreben preventiven pristop, da se bosta ponudba in promoviranje spletnih storitev iger na srečo izvajala na družbeno odgovoren način, zlasti da se zagotovi, da igre na srečo še naprej ostanejo razvedrilna in prostočasna dejavnost.

               (13)

               Mladoletniki so pogosto izpostavljeni igram na srečo, saj uporabljajo splet in mobilne aplikacije ter medije, ki prikazujejo oglase za igre na srečo, prav tako pa so izpostavljeni tudi oglaševanju iger na srečo na prostem. Spremljajo oziroma se udeležujejo tudi športnih tekmovanj, ki se sponzorirajo z igrami na srečo ali so nosilci oglasov s poudarkom na igrah na srečo. Zato je namen tega priporočila tudi preprečiti, da bi igre na srečo škodovale mladoletnikom ali jih izkoriščale.

               (14)

               Ponudniki spletnih iger na srečo s sedežem v Uniji imajo vse pogosteje po več dovoljenj v več državah članicah, ki so izbrale ureditev iger na srečo, ki temelji na dovoljenjih. Tudi njim bi lahko koristil enotnejši pristop. Poleg tega lahko povečanje števila zahtev za skladnost povzroči nepotrebno podvajanje infrastrukture in stroškov, kar povzroča nepotrebno upravno obremenitev regulativnih organov.

               (15)

               Primerno je pozvati države članice, da pripravijo predpise, ki bi potrošnikom zagotovili informacije o spletnih igrah na srečo. Ta pravila bi morala preprečiti razvoj motenj, povezanih z igrami na srečo ter mladoletnikom preprečiti dostop do igralnic in odvračati potrošnike od ponudb, ki niso dovoljene in so zato potencialno škodljive.

               (16)

               Kjer je to primerno, načela iz tega priporočila ne bi smela biti naslovljena samo na ponudnike, temveč tudi na tretje osebe, vključno s tako imenovanimi „povezanimi družbami“, ki lahko v imenu ponudnika promovirajo spletne storitve iger na srečo.

               (17)

               Primerno je bolje obvestiti potrošnike in igralce o spletnih igrah na srečo, ki v skladu s pravom Unije niso dovoljene po pravu države članice, v kateri se spletna storitev iger na srečo sprejema, ter o ukrepanju zoper take storitve. V tem okviru države članice, ki ne dovolijo določenih spletnih storitev iger na srečo, ne bi smele dovoliti komercialnih sporočil za tako storitev.

               (18)

               Postopek registracije za odprtje igralnega računa je namenjen izključno preverjanju identitete osebe in omogočanju sledenja vedenju igralca. Bistveno je, da je taka registracija oblikovana tako, da med drugim prepreči tudi, da bi potrošniki izpadli iz registracijskega postopka in zašli na spletišča iger na srečo, ki niso regulirana.

               (19)

               Medtem ko je bil ta postopek registracije uveden različno po državah članicah, včasih tudi z nespletnimi ali ročnimi koraki v postopku preverjanja, bi morale države članice zagotoviti možnost učinkovitega preverjanja identifikacijskih podatkov, da se omogoči zaključitev postopka registracije.

               (20)

               Pomembno je, da igralni računi postanejo stalni šele, ko so osebni podatki, ki so jih predložili igralci, potrjeni. Po priporočilih bi morale določbe igralcem omogočati uporabo začasnih računov, dokler njihov račun še ni stalen. Glede na njihovo naravo bi morali imeti začasni računi fiksno nominalno vrednost in igralci ne bi smeli imeti možnosti za dvig vložkov ali dobitkov.

               (21)

               Za zaščito igralcev in njihovih sredstev ter zagotovitev preglednosti bi morali biti vzpostavljeni postopki za preverjanje igralnih računov, ki niso bili dejavni v določenem obdobju, ter za zaprtje ali začasno zamrznitev igralnega računa. Poleg tega bi bilo treba, če je ugotovljeno, da je igralec mladoletnik, račun preklicati.

               (22)

               Kar zadeva informativna opozorila, bi morala biti igralcu med igranjem na voljo možnost uporabe merilca časa, ki naj bi se nahajal v njegovem vidnem polju.

               (23)

               V zvezi s podporo za igralce bi bilo treba poleg določitve omejitev višine vložkov igralcem zagotoviti dodatne zaščitne ukrepe, na primer možnost določitve omejitev višine stav ali izgub vložkov.

               (24)

               Da bi se preprečile motnje, povezane z igrami na srečo, bi morali imeti ponudnik možnost, da lahko v primeru zaskrbljujočih sprememb v vedenju pri igranju na srečo, odredi odmor ali ga izključi. Ponudnik bi moral v takih okoliščinah igralcu sporočiti svoje razloge in ga napotiti na službe za pomoč ali zdravljenje.

               (25)

               Ponudniki so pomembni sponzorji športnih moštev in prireditev v Evropi. Da bi izboljšali sledljivost sponzorstva ponudnikov spletnih storitev iger na srečo, bi morale biti zahteve po preglednosti in odgovornem izvajanju sponzorstva jasne. Jasnejše zahteve je treba določiti predvsem zato, da se prepreči, da bi sponzorstvo ponudnikov iger na srečo škodovalo mladoletnikom ali vplivalo nanje.

               (26)

               Prav tako je treba prispevati k ozaveščenosti o tveganjih, kot so goljufije, povezanih s pogosto obiskanimi spletišči, ki niso pod nikakršnim nadzorom iz Unije.

               (27)

               Za ustrezno zaščito ciljev v javnem interesu je potreben učinkovit nadzor. Države članice bi morale imenovati pristojne organe, določiti jasna navodila za ponudnike in zagotoviti lahko dostopne informacije za potrošnike, igralce in ranljive skupine, tudi mladoletnike.

               (28)

               Kodeksi ravnanja imajo lahko pomembno vlogo pri učinkovitem izvajanju in spremljanju načel o komercialnih sporočilih iz tega priporočila.

               (29)

               To priporočilo ne posega v Direktivo 2005/29/ES Evropskega parlamenta in Sveta (8) ter Direktivo Sveta 93/13/EGS (9).

               (30)

               Izvajanje načel, določenih v tem priporočilu, vključuje obdelavo osebnih podatkov. Zato se uporabljata Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10) ter Direktiva 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta (11).

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   I.   NAMEN

               1.

               Državam članicam se priporoča, da dosežejo visoko raven varstva potrošnikov, igralcev in mladoletnikov s sprejetjem načel o spletnih storitvah iger na srečo in odgovornih komercialnih sporočilih o teh storitvah, da se zaščiti zdravje in čim bolj zmanjša gospodarska škoda, ki lahko nastane zaradi kompulzivnega ali prekomernega igranja na srečo.

               2.

               To priporočilo ne posega v pravico držav članic, da urejajo področje iger na srečo.

         II.   OPREDELITVE POJMOV

               3.

               V tem priporočilu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

                           (a)

                           „spletna storitev iger na srečo“ pomeni vsako storitev, ki zadeva vložek denarne vrednosti v igrah na srečo, vključno s tistimi, za katere so potrebne določene spretnosti, kot so loterije, igralniške igre, igre pokra in stavne transakcije, ter ki se na kakršen koli način opravljajo na daljavo, prek elektronskih medijev ali katere koli druge tehnologije za omogočanje komunikacije in na posamezno zahtevo prejemnika storitev;

                           (b)

                           „potrošnik“ pomeni vsako fizično osebo, ki deluje izven svoje trgovske, poslovne, obrtne ali poklicne dejavnosti;

                           (c)

                           „igralec“ pomeni vsako fizično osebo, ki ima pri ponudniku odprt igralni račun in se udeležuje spletnih storitev iger na srečo;

                           (d)

                           „igralni račun“ pomeni račun, ki ga odpre igralec in na katerem se beležijo vse transakcije s ponudnikom;

                           (e)

                           „mladoletnik“ pomeni vsako osebo, ki je v skladu z najnižjo določeno starostjo v veljavnem nacionalnem pravu premlada za udeležbo v spletnih storitvah iger na srečo;

                           (f)

                           „ponudnik“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki lahko opravlja spletne storitve iger na srečo, in kogar koli, ki deluje v ponudnikovem imenu ali po njegovem naročilu;

                           (g)

                           „komercialno sporočilo“ pomeni vsako obliko sporočanja, namenjenega neposredni ali posredni promociji blaga, storitev ali podobe ponudnika;

                           (h)

                           „sponzorstvo“ pomeni pogodbeno razmerje med ponudnikom in sponzorirano stranko, kateri ponudnik zagotavlja financiranje ali drugo podporo za vse športne ali umetniške prireditve, organizacije, moštva ali posameznike, da se s tem vzpostavi povezava med ponudnikovo podobo, blagovnimi znamkami ali izdelki in sponzorirano lastnino, v zameno za komercialna sporočila ali druge ugodnosti.

         III.   ZAHTEVANE INFORMACIJE

               4.

               Naslednje informacije bi morale biti vidno prikazane na pristajalni strani spletišča ponudnika iger na srečo in dostopne z vseh strani spletišča:

                           (a)

                           podatki o družbi ali drugo sredstvo, s katerim se zagotovi, da je ponudnik prepoznaven in dosegljiv, ki vključujejo:

                                       (i)

                                       ime družbe;

                                       (ii)

                                       kraj registracije;

                                       (iii)

                                       elektronski naslov;

                           (b)

                           napis „prepoved iger na srečo za mladoletnike“ s prikazano najnižjo starostjo, pod katero igranje iger na srečo ni dovoljeno;

                           (c)

                           sporočilo „odgovorno igranje iger na srečo“, ki z največ enim klikom zagotavlja dostop do:

                                       (i)

                                       informacij, da so igre na srečo lahko škodljive, če se jih ne nadzira;

                                       (ii)

                                       informacij o podpornih ukrepih za igralce na spletišču;

                                       (iii)

                                       samoocenitvenih testov, s katerimi igralci preverijo svoje vedenje pri igranju na srečo;

                           (d)

                           povezave na vsaj eno organizacijo, ki zagotavlja informacije in pomoč v zvezi z motnjami, povezanimi z igrami na srečo.

               5.

               Pogoji pogodbenega razmerja med ponudnikom in potrošnikom bi morali biti na voljo v jasni in čitljivi obliki. Morali bi:

                           (a)

                           vsebovati vsaj informacije o časovnih okvirih in omejitvah glede dvigov z igralnega računa, vseh stroških, ki se nanašajo na transakcije v zvezi z igralnim računom, ter povezavo na veljavne odstotke izplačila za vsako igro;

                           (b)

                           biti sprejeti in potrjeni s strani potrošnika med postopkom registracije iz oddelka V;

                           (c)

                           biti dostopni z elektronskimi sredstvi na takšen način, da potrošniku omogočajo, da jih shrani in ponovno prikliče, vse spremembe pa bi morale biti sporočene potrošniku.

               6.

               Države članice bi morale zagotoviti, da so potrošniku na voljo informacije o pravilih o igrah in da so stave na voljo na spletišču ponudnika iger na srečo.

               7.

               Države članice bi morale zagotoviti, da so na spletišču ponudnika iger na srečo prikazani podatki o regulativnem organu iger na srečo, s čimer ta dokazuje, da ima ustrezno dovoljenje.

         IV.   MLADOLETNIKI

               8.

               Noben mladoletnik ne bi smel igrati na spletišču iger na srečo ali imeti odprt igralni račun.

               9.

               Države članice bi morale zagotoviti, da ponudnik vzpostavi postopke za onemogočanje dostopa do iger na srečo za mladoletnike, vključno s preverjanjem starosti med registracijskim postopkom, navedenim v oddelku V.

               10.

               Da bi mladoletnikom preprečile dostop do spletišč iger na srečo, bi morale države članice spodbujati prikaz povezav na programe starševskega nadzora na teh spletiščih.

               11.

               Države članice bi morale zagotoviti, da komercialna sporočila za spletne igre na srečo ne bi škodovale mladoletnikom ali jih spodbujale, da bi igre na srečo dojemali kot običajen del svojih prostočasnih dejavnosti.

               12.

               Komercialna sporočila morajo biti jasno označena s sporočilom „prepoved iger na srečo za mladoletnike“, skupaj z najnižjo starostjo, pod katero igranje iger na srečo ni dovoljeno.

               13.

               Države članice bi morale zagotavljati, da se komercialna sporočila ne razširjajo, razkazujejo ali spodbujajo:

                           (a)

                           v medijih ali ob oddajah, ko se pričakuje, da bodo glavno občinstvo mladoletniki;

                           (b)

                           na spletiščih, ki jih obiskujejo predvsem mladoletniki;

                           (c)

                           v neposredni bližini krajev, na katerih mladoletniki običajno preživljajo svoj čas in naj bi po pričakovanjih pomenili glavno občinstvo, to pa vključuje vsaj šole.

               14.

               Komercialna sporočila ne bi smela:

                           (a)

                           izkoriščati neizkušenosti ali pomanjkanja znanja mladoletnikov;

                           (b)

                           uporabljati slik mladoletnikov oziroma mladih oseb ali kampanj, ki so privlačne predvsem za mladoletnike;

                           (c)

                           pritegovati mladoletnikov ali mladih z odražanjem kulture mladih ali povezave s tovrstno kulturo;

                           (d)

                           namigovati na to, da igranje iger na srečo označuje prehod mladostnika v odraslo dobo.

         V.   REGISTRACIJA IGRALCA IN RAČUN

               15.

               Države članice bi morale zagotoviti, da je osebi dovoljena udeležba v spletnih storitvah iger na srečo le, če se registrira kot igralec in ima pri ponudniku odprt račun.

               16.

               Med postopkom registracije bi se morale zahtevati naslednje informacije, da se odpre igralni račun:

                           (a)

                           ime;

                           (b)

                           naslov;

                           (c)

                           datum rojstva;

                           (d)

                           elektronski naslov ali številka mobilnega telefona.

               17.

               Predložena elektronski naslov ali številko mobilnega telefona bi moral potrditi igralec ali ju preveriti ponudnik. Omogočati bi morala neposreden in učinkovit stik med ponudnikom in igralcem.

               18.

               Osebne podatke igralca bi bilo treba preveriti. Kadar neposredno elektronsko preverjanje ni mogoče ali ni vzpostavljeno, so države članice pozvane, da olajšajo dostop do nacionalnih registrov, podatkovnih baz in drugih uradnih dokumentov, na podlagi katerih bi morali ponudniki preveriti osebne podatke.

               19.

               Države članice bi morale zagotoviti, da se postopek registracije za odprtje igralnega računa, tudi začasnega, prekliče, kadar ni mogoče uspešno preveriti osebnih podatkov ali starosti osebe.

               20.

               Države članice so pozvane, da sprejmejo elektronske identifikacijske sisteme za postopek registracije;

               21.

               Države članice bi morale zagotoviti, da:

                           (a)

                           registracijski postopek omogoča zaključitev preverjanja osebnih podatkov v razumnem roku in ni po nepotrebnem obremenjujoč za potrošnike ali ponudnike;

                           (b)

                           registracijski sistemi omogočajo alternativne metode za preverjanje identifikacije, zlasti če potrošnik nima nacionalne identifikacijske številke te države članice, kadar se ta zahteva, ali v primeru začasne nedostopnosti podatkovnih baz.

               22.

               Države članice bi morale zagotoviti, da imajo igralci:

                           (a)

                           dostop do začasnega računa pri ponudniku, pri katerem je odprt račun, dokler preverjanje identitete ni uspešno zaključeno;

                           (b)

                           edinstveno identifikacijsko uporabniško ime in geslo ali drug način za nadzor dostopa pri ponudniku, pri katerem je odprt račun.

               23.

               Države članice bi morale določiti predpise, s katerimi bi:

                           (a)

                           zagotovile, da so sredstva igralcev zaščitena in se lahko izplačajo le igralcu ter so ločena od lastnih sredstev ponudnika;

                           (b)

                           preprečile dogovarjanje med igralci in denarna nakazila med njimi, tudi s pravili glede preklica nakazil ali izterjave sredstev iz igralnih računov ob odkritju nedovoljenega dogovarjanja ali goljufij.

         VI.   DEJAVNOSTI IN PODPORA IGRALCEV

               24.

               Države članice bi morale zagotoviti, da lahko igralec v postopku registracije na spletišču ponudnika iger na srečo avtomatično določi denarne omejitve vložkov ter časovne omejitve.

               25.

               Države članice bi morale zagotoviti, da lahko igralec na spletišču ponudnika iger na srečo vedno dostopa do:

                           (a)

                           stanja na igralnem računu;

                           (b)

                           podpore za igralce v zvezi z odgovornim igranjem na srečo prek spletnih obrazcev ali osebnega stika, vključno vsaj s klepetom v živo ali po telefonu;

                           (c)

                           telefonskih številk za pomoč v stiski ter organizacij, ki zagotavljajo informacije in pomoč, kakor je navedeno v točki 4(d).

               26.

               Države članice bi morale zagotoviti, da lahko igralec na spletni strani ponudnika redno prejema informativna opozorila o dobitkih in izgubah med igro ali stavo ter o tem, kako dolgo že igra. Igralec bi moral potrditi informativno opozorilo in imeti možnost, da preneha ali nadaljuje igro na srečo.

               27.

               Države članice bi morale zagotoviti, da na spletišču ponudnika iger na srečo igralec:

                           (a)

                           ne more prenesti vložka, višjega od omejitve denarnega vložka za določeno obdobje;

                           (b)

                           se ne more udeleževati iger na srečo, če na igralnem računu nima potrebnih sredstev za kritje iger ali stav.

               28.

               Države članice ne bi smele dovoliti, da ponudnik igralcu odobri posojilo.

               29.

               Države članice bi morale zagotoviti, da lahko igralec na spletišču ponudnika iger na srečo:

                           (a)

                           zmanjša omejitev vložka, kar začne veljati takoj;

                           (b)

                           poveča omejitev vložka. Zahteva bi morala začeti veljati šele vsaj štiriindvajset ur po igralčevi zahtevi;

                           (c)

                           vzame odmor in se samoizključi.

               30.

               Države članice bi morale zagotoviti, da ponudnik izvaja politike in postopke, ki podpirajo interakcijo z igralci, kadar njihovo vedenje pri igranju na srečo kaže na tveganje za razvoj motenj, povezanih z igrami na srečo.

               31.

               Države članice bi morale zagotoviti, da ponudnik za določeno obdobje hrani vsaj evidenco vložkov in dobitkov igralca. Ti bi morali biti na voljo na zahtevo igralca.

         VII.   ODMOR IN SAMOIZKLJUČITEV

               32.

               Države članice bi morale zagotoviti, da lahko igralec na spletišču ponudnika kadar koli aktivira odmor ali samoizključitev iz določene spletne storitve iger na srečo ali iz vseh vrst spletnih storitev iger na srečo.

               33.

               Države članice bi morale določiti, da:

                           (a)

                           se z odmorom igranje na srečo začasno prekine za vsaj štiriindvajset ur;

                           (b)

                           je samoizključitev pri ponudniku mogoča za obdobje, ki ni krajše od šestih mesecev.

               34.

               Države članice bi morale zagotoviti, da se v primeru samoizključitve igralni račun zapre.

               35.

               Države članice bi morale zagotoviti, da je ponovna registracija igralca mogoča le na zahtevo igralca, v pisni ali elektronski obliki ter v vsakem primeru le po preteku obdobja samoizključitve.

               36.

               Države članice bi morale imeti pravila glede zahtev zainteresiranih tretjih oseb, naslovljenih na ponudnika, za izključitev igralca iz spletišča iger na srečo.

               37.

               Države članice so pozvane, da vzpostavijo nacionalni register samoizključenih igralcev.

               38.

               Države članice, ki vzpostavijo nacionalne registre samoizključenih igralcev, bi morale omogočiti dostop ponudnikov do njih in zagotoviti, da ponudniki redno pregledujejo te registre, s čimer bi se preprečilo, da bi samoizključeni igralci še naprej imeli dostop do iger na srečo.

         VIII.   KOMERCIALNA SPOROČILA

               39.

               Države članice bi morale zagotoviti, da je ponudnik, v imenu katerega je komercialno sporočilo narejeno, jasno prepoznaven.

               40.

               Kadar je to primerno, bi morale države članice zagotoviti, da komercialna sporočila o spletnih storitvah iger na srečo praktično in pregledno obveščajo o tveganju problematičnega igranja na srečo.

               41.

               Komercialna sporočila ne bi smela:

                           (a)

                           podajati neutemeljenih trditev o možnostih za zmago ali dobiček, ki ga lahko igralci pričakujejo od iger na srečo;

                           (b)

                           namigovati, da lahko spretnosti vplivajo na rezultat igre, če to ni res;

                           (c)

                           izvajati pritiska k igranju iger na srečo ali omalovaževati vzdržnosti od igranja iger na srečo s časom oziroma krajem objave ali vrsto komercialnega sporočila;

                           (d)

                           prikazovati iger na srečo kot družbeno privlačnih ali vsebovati podpore znanih osebnosti ali zvezdnikov, ki bi namigovala, da igre na srečo prispevajo k socialni uspešnosti;

                           (e)

                           namigovati, da lahko igre na srečo rešijo kakršne koli socialne, poklicne ali osebne težave;

                           (f)

                           namigovati, da so lahko igre na srečo alternativa zaposlitvi, rešitev za finančne težave ali način finančne naložbe.

               42.

               Države članice bi morale zagotoviti, da za igre, ki se lahko igrajo za zabavo in se uporabljajo v komercialnih sporočilih, veljajo ista pravila in tehnični pogoji kot pri ustreznih plačljivih igrah.

               43.

               Komercialna sporočila ne bi smela ciljati predvsem na ranljive udeležence, zlasti z izkoriščanjem neželenih komercialnih sporočil, naslovljenih na igralce, ki so se samoizključili iz iger na srečo ali so bili izključeni iz dostopa do spletnih storitev iger na srečo zaradi problematičnega igranja na srečo;

               44.

               Države članice, ki dovolijo neželena komercialna sporočila po elektronski pošti, bi morale zagotoviti:

                           (a)

                           da je tako komercialno sporočilo jasno in nedvoumno prepoznavno;

                           (b)

                           da ponudnik spoštuje zavrnilne sezname, pri katerih se lahko registrirajo fizične osebe, ki ne želijo prejemati tovrstnih reklamnih sporočil.

               45.

               Države članice bi morale zagotoviti, da komercialna sporočila upoštevajo potencialno tveganje spletnih storitev iger na srečo, ki jih promovirajo.

         IX.   SPONZORSTVO

               46.

               Države članice bi morale zagotoviti, da je sponzorstvo s strani ponudnikov pregledno in da je ponudnik jasno prepoznaven kot stranka, ki sponzorira.

               47.

               Sponzorstvo ne bi smelo škodovati mladoletnikom ali nanje negativno vplivati. Države članice so pozvane, da:

                           (a)

                           ne dovolijo sponzoriranja dogodkov, ustvarjenih ali pretežno namenjenih za mladoletnike;

                           (b)

                           se promocijsko gradivo sponzorja ne uporablja pri trženju blagovnih znamk, ustvarjenih ali pretežno namenjenih za mladoletnike.

               48.

               Države članice bi morale sponzorirane stranke spodbujati, da preverijo, ali je sponzoriranje dovoljeno v skladu z nacionalnim pravom države članice, v kateri naj bi veljalo sponzorstvo.

         X.   IZOBRAŽEVANJE IN OZAVEŠČANJE

               49.

               Države članice so pozvane, da, kadar je primerno, skupaj z organizacijami za varstvo potrošnikov in ponudniki organizirajo ali spodbujajo redno izobraževanje in kampanje ozaveščanja za izboljšanje ozaveščenosti potrošnikov in ranljivih skupin, tudi mladoletnikov, o spletnih igrah na srečo.

               50.

               Države članice bi morale zagotoviti, da bi morali ponudniki in regulativni organi za igre na srečo svoje zaposlene, ki se ukvarjajo z dejavnostmi v zvezi z igrami na srečo, seznaniti s tveganji, povezanimi s spletnimi igrami na srečo. Zaposleni, ki so v neposrednem stiku z igralci, bi morali biti usposobljeni za razumevanje problematičnega igranja na srečo in vedeti, kako naj se nanje odzovejo.

         XI.   NADZOR

               51.

               Države članice so pozvane, naj določijo pristojne regulativne organe za igre na srečo z uporabo načel, določenih v tem priporočilu, za zagotavljanje in neodvisno spremljanje dejanske skladnosti z nacionalnimi ukrepi, sprejetimi v podporo načel iz tega priporočila.

         XII.   POROČANJE

               52.

               Države članice so pozvane, da Komisijo do 19. januarja 2016 obvestijo o vseh ukrepih, sprejetih v skladu s tem priporočilom, da bi Komisija lahko ocenila izvajanje tega priporočila.

               53.

               Države članice so pozvane, naj v statistične namene zberejo zanesljive letne podatke o:

                           (a)

                           veljavnih zaščitnih ukrepih, zlasti o številu (odprtih in zaprtih) igralnih računov, številu samoizključenih igralcev, igralcih, ki imajo motnje, povezane z igrami na srečo, in pritožbah igralcev;

                           (b)

                           komercialnih sporočilih po kategoriji in vrsti kršitve načel;

                     Države članice so pozvane, da sporočijo te informacije Komisiji, prvič do 19. julija 2016.

               54.

               Komisija bi morala oceniti izvajanje priporočila do 19. januarja 2017.

      V Bruslju, 14. julija 2014

            Za Komisijo

         Michel BARNIER

            Podpredsednik

      (1)  COM(2011) 128 final.

      (2)  COM(2012) 596 final.

      (3)  P7_TA(2013)0348.

      (4)  2012/2322(INI).

      (5)  Zadevi C-186/11 in C-209/11 Stanleybet International, C-316/07 Stoss & Others ter navedena sodna praksa.

      (6)  Zadeva C-347/09 Dickinger in Omer ter navedena sodna praksa.

      (7)  Serija dokumentov politike ALICE-RAP: „Igre na srečo: dve plati iste medalje – razvedrilna dejavnost in problem javnega zdravja“ („Gambling: two sides of the same coin – recreational activity and public health problem“). ALICE-RAP je raziskovalni projekt, financiran v okviru sedmega okvirnega programa za raziskovanje in razvoj (www.alicerap.eu).

      (8)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/29/ES z dne 11. maja 2005 o nepoštenih poslovnih praksah podjetij v razmerju do potrošnikov na notranjem trgu ter o spremembi Direktive Sveta 84/450/EGS, direktiv Evropskega parlamenta in Sveta 97/7/ES, 98/27/ES in 2002/65/ES ter Uredbe (ES) št. 2006/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (Direktiva o nepoštenih poslovnih praksah) (UL L 149, 11.6.2005, str. 22).

      (9)  Direktiva Sveta 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah (UL L 95, 21.4.1993, str. 29).

      (10)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31).

      (11)  Direktiva 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (UL L 201, 31.7.2002, str. 37).


title: Priporočilo Sveta z dne 18. februarja 2014 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deseti ERS) za proračunsko leto 2012

text:
               29.8.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 289/4

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 18. februarja 2014
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deseti ERS) za proračunsko leto 2012
   2014/C 289/03
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju (1), kot je bil spremenjen s Sporazumom, podpisanim v Luxembourgu 25. junija 2005 (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju pomoči Skupnosti v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2008–2013 v skladu s Sporazumom o partnerstvu AKP-ES in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe ES (3) (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum), s katerim je bil med drugim ustanovljen deseti Evropski razvojni sklad (deseti ERS), in zlasti člena 11(8) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 215/2008 z dne 18. februarja 2008 o finančni uredbi, ki se uporablja za 10. Evropski razvojni sklad (4), in zlasti členov 142 do 144 Uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi desetega ERS na dan 31. decembra 2012 ter Letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz 8., 9. in 10. evropskega razvojnega sklada (ERS) (5), za proračunsko leto 2012, skupaj z odgovori Komisije, vsebovanimi v navedenem poročilu,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 11(8) Notranjega sporazuma Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje desetega ERS.

               (2)

               Komisija je dejavnosti desetega ERS v proračunskem letu 2012 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti desetega ERS za proračunsko leto 2012.

      V Bruslju, 18. februarja 2014

            Za Svet

            Predsednik

         G. STOURNARAS

      (1)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (2)  UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

      (3)  UL L 247, 9.9.2006, str. 32.

      (4)  UL L 78, 19.3.2008, str. 1.

      (5)  UL C 331, 14.11.2013, str. 261.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0190

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Litve za obdobje 2006-2009  /* SEK/2007/0190 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 13.2.2007SEC(2007) 190 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Litve za obdobje 2006–2009(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSPLOšNO OZADJEPakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Litve je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 5. julija 2004. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.Ozadje ocene dopolnitve programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev konvergenčnega programa Litve, predloženo 13. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa) in3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostLitva je uspešno opravila prehod na delujoče tržno gospodarstvo in trenutno beleži eno izmed najvišjih stopenj rasti proizvoda med državami EU. BDP na prebivalca je bil leta 2005 tik nad 50 % povprečja EU. Domače povpraševanje je v zadnjih letih zelo naraslo, delno zaradi dvigajoče se rasti posojil, ki postaja glavni dejavnik gospodarske rasti in vodi k višjemu zunanjemu primanjkljaju. Po obdobju neinflatorne rasti je inflacija od sredine leta 2004 narasla in odraža kombinacijo dejavnikov, vključno s povišanjem cen nepredelanih živil in energije ter znatnim povečanjem plač glede na zaostrovanje trga dela. Vlada je v zadnjih letih prikazala dobre rezultate pri doseganju proračunskih ciljev, čeprav bi lahko še bolje izkoristila čas ugodnih razmer v Litvi.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. marca 2006 sprejel mnenje o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa, ki zajema obdobje 2005–2008. „V okviru dobrih možnosti za rast in za zagotavljanje trajnostne konvergence z EU“ je Svet pozval Litvo, da „(i) okrepi prizadevanja za strukturno prilagoditev proračuna, da se pospeši doseganje srednjeročnega cilja in (ii) si zlasti prizadeva za zahtevnejši javnofinančni ciljni primanjkljaj v letu 2006, pri čemer naj se zagotovi, da se bo proračunski rezultat za leto 2005, ki je boljši od napovedanega, prenesel v leto 2006 in naslednja leta“.Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Litve, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 13. oktobra 2006. Nacionalni program reform Litve kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: ohranitev hitre gospodarske rasti in stabilnega makroekonomskega okolja, spodbujanje konkurenčnosti litvanskih podjetij, ter spodbujanje zaposlovanja in naložb v človeški kapital.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku[2] iz decembra 2006) je pokazala, da Litva dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform na večini glavnih področij politik v sektorjih makroekonomije, mikroekonomije in zaposlovanja. Vendar kljub številnim pomembnim ukrepom v fazi zasnove v smislu izvedbe ostaja še veliko dela.Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Litvi priporoča, da sprejme ukrepe na področju raziskav in razvoja ter ponudbe kvalificirane delovne sile.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so postopki prilagajanja za njegovo dosego ustrezni; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh postopkov prilagajanja, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Litve za obdobje 2006–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju s Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Dne [27. februarja 2007] je Svet proučil dopolnitev konvergenčnega programa Litve, ki obravnava obdobje od 2006 do 2009. Dopolnitev je bila predložena skoraj dva tedna po roku 1. decembra, določenem v kodeksu ravnanja glede na spremembo v odobritvenem postopku za program, ki zdaj vključuje Parlament.5.  Makroekonomski scenarij, ki podpira program, predvideva, da bo realna rast BDP postopoma upadla, in sicer z 7,8 % v letu 2006 na 4,5 % v letu 2009. Ta scenarij je bil ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov in videti je, da temelji na previdnih predpostavkah o rasti od leta 2007 dalje. Programske napovedi o inflaciji so za zadnja leta glede na nedavni razvoj nizke.6.  Za leto 2006 je bil javnofinančni primanjkljaj v jesenski napovedi služb Komisije leta 2006 ocenjen na 1 % BDP, pri čemer je bila napoved iz predhodne dopolnitve konvergenčnega programa 1,4 % BDP. Primanjkljaj je v dopolnitvi programa ocenjen na 1,2 % BDP. Vendar prvi podatki za celo leto 2006 napovedujejo še boljši rezultat primanjkljaja do položaja blizu ravnovesja. To je zaradi veliko bolj ugodne od predvidene gospodarske dejavnosti in zaposlovanja, hitrejše rasti plač in izboljšanja pobiranja davkov in je bilo doseženo kljub spremembi proračuna julija 2006, s katero so se odhodki povečali za 0,5 % BDP.7.  Glavni cilj programa je skozi vse programsko obdobje postopno zmanjšati javnofinančni primanjkljaj za dosego srednjeročnega cilja (srednjeročni cilj, glej spodaj) do leta 2008 in uravnotežen proračun v letu 2009. Primarni primanjkljaj naj bi se uravnovesil do leta 2007 in ob koncu programskega obdobja zabeležil presežek v višini 0,8 % BDP. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo je načrtovana prilagoditev bolj ambiciozna, vendar se ob manj ugodnem makroekonomskem scenariju osredotoča na konec programskega obdobja. Predvidena javnofinančna konsolidacija temelji na povečanju deleža prihodkov v razmerju do BDP, ki je višji od povečanja deleža prihodkov v razmerju do BDP (2,6 odstotne točke v primerjavi z 1,4 odstotne točke). Na strani prihodkov je samo 0,5 odstotne točke posledica povečanja deleža davkov, ki je nastalo zlasti zaradi izboljšanja pri pobiranju davkov. Preostalo povečanje prihodkov ni določeno v programu, vendar se zdi, da je povezano z dotokom sredstev EU. Na strani odhodkov so spremembe posledica povečanja javnih naložb, socialnih transferjev in „drugih“ primarnih odhodkov, kar je manj kot popolnoma izravnano z znatnim zmanjšanjem javne porabe v odstotku BDP (za več kot 2 odstotni točki).8.  Za strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, se načrtuje postopno izboljšanje od primanjkljaja v višini 1,75 % BDP v letu 2006 na presežek v višini 0,5 % v letu 2009. V tem programu, tako kot tudi v predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa, je srednjeročni cilj za proračunsko stanje strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP, ki ga se s programom želi doseči do leta 2008. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 2 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja in ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.9.  Tveganja glede proračunskih napovedi v programu se zdijo v glavnem uravnotežena do leta 2007, toda od leta 2008 bi lahko bili proračunski rezultati slabši od napovedanih v programu. Proračunska strategija temelji na povečanju deleža prihodkov v razmerju do BDP in znatnim zmanjšanjem javne porabe v razmerju do deleža BDP, ki bi bila lahko bolj utemeljena, ob upoštevanju sednjeročnega okvira za načrtovanje in nadzor javnih financ, ki ni dovolj zavezujoč. Medtem ko verjetni prenos od rezultata primanjkljaja v letu 2006, ki je v nižji od pričakovanega, pomeni, da se cilj za leto 2007 lahko doseže, pa pomanjkanje natančnih informacij o predvidenih ukrepih predstavlja precejšnjo negotovost pri doseganju proračunskih ciljev od leta 2008 dalje.10.  Glede na to oceno tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se bo do leta 2008 dosegel srednjeročni cilj, kot je predvideno v programu. Zagotavlja tudi dovolj varnostne rezerve, da se v programskem obdobju prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih. Glede na program je ritem prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in je lahko nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer. Vendar je treba ob upoštevanju zgoraj navedenega tveganja načrtovano strukturno prilagoditev okrepiti in podpreti z ukrepi, ki zagotavljajo, da bo za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljalo letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP.11.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 18,5 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da bo delež dolga znašal okoli 19 % BDP v letih 2007–2008, preden se bo leta 2009 zmanjšal na 17,75 %.12.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva v Litvi je nižji od povprečja v EU z omejenim povečanjem odhodkov za pokojnine v prihodnjih desetletjih, na katere vplivajo izvedene pokojninske reforme. Trenutna stopnja bruto javnega dolga je v Litvi zelo nizka, zato bi izboljšanje proračunskega položaja, kot predvideva program, prispevalo k omejevanju tveganja za dolgoročno vzdržnost javnih financ. Na splošno se zdi, da je Litva izpostavljena nizkemu tveganju kar zadeva vzdržnost javnih financ.13.  Konvergenčni program ne vsebuje kvalitativne ocene splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Vendar pa zagotavlja sistematske informacije glede neposrednih proračunskih stroškov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, in zdi se, da proračunske napovedi upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v konvergenčnem programu, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Zlasti programa poudarjata trenutne pokojninske, zdravstvene in davčne reforme. Vendar so ciljni javnofinančni primanjkljaji, ki so predstavljeni v konvergenčnem programu, znatno nižji od tistih, ki so predstavljeni v nacionalnem programu reform.14.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.15.  Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[6].Splošni zaključek je, da na podlagi dobrih možnosti za rast, program predvideva napredek k doseganju srednjeročnega cilja do leta 2008. Toda obstajajo tveganja, ki so povezana z doseganjem proračunskih ciljev od leta 2008 dalje.Ob upoštevanju zgornje ocene se Litvo poziva, da:(i) izkoristi čas ugodnih gospodarskih razmer in si prizadeva za zahtevnejši javnofinančni ciljni primanjkljaj v letu 2007 ob upoštevanju verjetnega boljšega rezultata primanjkljaja v letu 2006 in podpre ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja z ukrepi, ki bodo zagotovili, da bo za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljalo letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP.(ii) izboljša srednjeročni okvir za načrtovanje in nadzor javnih financ.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | KP dec. 2006 | 7,6 | 7,8 | 6,3 | 5,3 | 4,5 |COM nov. 2006 | 7,6 | 7,8 | 7,0 | 6,5 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 7,0 | 6,0 | 5,3 | 6,8 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | KP dec. 2006 | 2,7 | 3,9 | 4,7 | 3,4 | 3,1 |COM nov. 2006 | 2,7 | 3,8 | 4,6 | 3,3 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 2,7 | 2,7 | 2,7 | 2,5 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP dec. 20061 | 1,9 | 2,4 | 1,6 | 0,1 | -1,9 |COM nov. 20065 | 1,2 | 1,4 | 0,7 | -0,6 | ni podatkov |CP dec. 20051 | 2,9 | 2,1 | 0,5 | 0,6 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP dec. 2006 | -0,5 | -1,2 | -0,9 | -0,5 | 0,0 |COM nov. 2006 | -0,5 | -1,0 | -1,2 | -1,3 | ni podatkov |KP dec. 2005 | -1,5 | -1,4 | -1,3 | -1,0 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | KP dec. 2006 | 0,3 | -0,4 | 0,0 | 0,4 | 0,8 |COM nov. 2006 | 0,3 | -0,2 | -0,4 | -0,5 | ni podatkov |KP dec. 2005 | -0,9 | -0,8 | -0,7 | -0,4 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP dec. 20061 | -1,0 | -1,8 | -1,3 | -0,5 | 0,5 |COM nov. 2006 | -0,8 | -1,4 | -1,4 | -1,2 | ni podatkov |CP dec. 20051 | -2,3 | -2,0 | -1,4 | -1,2 | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | KP dec. 20063 | -1,0 | -1,8 | -1,3 | -0,5 | 0,5 |COM nov. 20064 | -0,8 | -1,4 | -1,4 | -1,2 | ni podatkov |KP dec. 2005 | -2,3 | -2,0 | -1,4 | -1,2 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP dec. 2006 | 18,7 | 18,4 | 19,2 | 19,0 | 17,7 |COM nov. 2006 | 18,7 | 18,9 | 19,6 | 19,8 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 19,2 | 19,9 | 19,8 | 18,9 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 7,9%, 7,7%, 7,8% in 7,9% v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. | [1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 konč. in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy, št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 02.08.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Manjkajo zlasti podatki o podkomponentah usklajevanja stanj in tokov in prispevkih k potencialni rasti BDP, dela, kapitala in skupne produktivnosti .


title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2014

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/29

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2014
   2014/C 247/07
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav članic oziroma vlad so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Sprejeli so odločitev o ukrepih, ki jih morajo sprejeti države članice, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Na Irskem je do decembra 2013 potekal program za makroekonomsko prilagoditev. V skladu s členom 12 Uredbe (EU) št. 472/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) je bila zato Irska med trajanjem navedenega programa izvzeta iz spremljanja in ocenjevanja v okviru evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik. Glede na uspešno zaključeni program za makroekonomsko prilagoditev bi bilo treba državo zdaj v celoti vključiti v okvir evropskega semestra.

               (5)

               Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Komisija je 13. novembra 2013 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja.

               (6)

               Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Irsko, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 in v katerem je upoštevala uspešen zaključek programa Irske za makroekonomsko prilagoditev ter dejstvo, da bi bilo treba državo zdaj v celoti vključiti v okvir evropskega semestra. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da je bil nedavno zaključeni program za makroekonomsko prilagoditev ključnega pomena za obvladovanje ekonomskih tveganj in zmanjšanje neravnotežij na Irskem. Vendar pa preostala makroekonomska neravnotežja zahtevajo posebno spremljanje in odločne ukrepe na ravni politik. Razmere v finančnem sektorju, zadolženost zasebnega in javnega sektorja ter s tem povezane visoke bruto in neto zunanje obveznosti ter razmere na trgu dela kažejo, da tveganja še vedno obstajajo.

               (8)

               Irska je 17. aprila 2014 predložila nacionalni program reform za leto 2014, 29. aprila 2014 pa še svoj program za stabilnost za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Glavna cilja proračunske strategije iz programa za stabilnost za leto 2014 sta odpraviti čezmerni primanjkljaj do leta 2015 in doseči srednjeročni cilj do leta 2018. V programu za stabilnost je načrtovano zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2015 v skladu s priporočilom, izdanim v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Potrjen je srednjeročni cilj strukturno uravnoteženega proračuna, ki je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Program za stabilnost za obdobje po letu 2015 določa zniževanje nominalnega javnofinančnega primanjkljaja za približno 1 odstotno točko BDP na leto v obdobju 2016–2018. Delež javnega dolga v BDP naj bi se zmanjšal s skoraj 124 % BDP leta 2013 na 107 % BDP leta 2018. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost, je neodvisni organ (Irski fiskalni svetovalni svet) potrdil kot „v okviru ustreznih napovedi“. Na splošno je v skladu z napovedjo Komisije za leti 2014 in 2015, z izjemo nekaterih razlik pri prispevkih komponent povpraševanja. Vendar pa so napovedi irskih organov za zadnja leta izvajanja programa za stabilnost optimistične. Poleg tega za leto 2015 niso navedeni dovolj podrobni ukrepi za doseganje proračunskih ciljev. Posledično bo primanjkljaj v letu 2015 po napovedih Komisije višji od ciljne vrednosti, ki jo je priporočil Svet. Na podlagi ocene programa za stabilnost in napovedi Komisije ter v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 je Svet mnenja, da so cilji programa za stabilnost skladni s pravili Pakta za stabilnost in rast, vendar bi jih bilo treba od leta 2015 naprej podpreti s podrobno opredeljenimi ukrepi. Irska je sprejela konkretne ukrepe za izboljšanje pomembnih vidikov svojega fiskalnega okvira ter kakovosti in pravočasnosti zagotavljanja podatkov. Veljavna pravila za srednjeročne zgornje meje odhodkov vladi omogočajo diskrecijske spremembe, ki niso omejene z vnaprej določenimi nepredvidenimi odhodki.

               (10)

               Davčne reforme so prispevale k fiskalnemu prilagajanju, vendar bi bilo mogoče davčni sistem še izboljšati, da bi bil bolj učinkovit in rasti prijazen. Pri obdavčitvi premoženja je prišlo do preusmeritve z davka na transakcije na periodične davke, ki se izračunajo na podlagi vrednosti stanovanjske nepremičnine, vendar je davčna osnova še vedno razmeroma ozka, ker so nekatere vrste nepremičnin izvzete iz obdavčitve. Sistem obdavčitve dela je razdrobljen in kompleksen. Znižane davčne stopnje in davčne oprostitve pri davkih na potrošnjo in okoljskih davkih ožijo davčno osnovo, medtem ko so takšni davki prijaznejši za rast. Zaradi ničelne in znižanih stopenj DDV je učinkovitost sistema DDV pod povprečjem EU. Znižane stopnje DDV so pogoste zaradi prerazdelitve dohodkov, čeprav niso učinkovit in dobro usmerjen instrument za zaščito ranljivih skupin. Izboljšati bi bilo mogoče učinkovitost okoljskih davčnih instrumentov in ukiniti okoljsko škodljive subvencije.

               (11)

               Čeprav je prebivalstvo Irske razmeroma mlado, so bili javni izdatki za zdravstvo leta 2012 pri 8,7 % BND med najvišjimi v Uniji in so občutno presegali 7,3-odstotno povprečje EU. Glede na sedanje težave pri upravljanju zdravstvene blagajne bo zaradi pričakovanih demografskih pritiskov kot posledice staranja prebivalstva sedanje ravni storitev mogoče ohranjati le, če bo srednje- do dolgoročno dosežena boljša stroškovna učinkovitost. Do leta 2060 naj bi se izdatki v zvezi z zdravstvom zaradi demografskih pritiskov povečali za 1,2 odstotne točke BDP. Zdravstveni sektor je pred večplastnimi izzivi. Sistemi in procesi finančnega upravljanja in računovodstva so razdrobljeni med različnimi ponudniki zdravstvenih storitev. To povzroča zamude in ovire pri zbiranju in obdelavi podatkov. Prav tako sta zaradi tega ovirana spremljanje izdatkov za zdravstvo ter doseganje stroškovne učinkovitosti in ustrezne dodelitve sredstev. Dodaten izziv predstavlja visoka raven izdatkov za farmacevtske izdelke, saj so izdatki za zdravila na recept sorazmerno visoki.

               (12)

               Irska se spoprijema s težavami glede brezposelnosti, zlasti dolgotrajne brezposelnosti in brezposelnosti mladih, še vedno pa je velik delež delovno sposobnega prebivalstva nizko kvalificiran, kar povzroča neenakost ter neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih. Ob nedavni krepitvi trga dela je začela dolgotrajna brezposelnost postopoma upadati, vendar je še vedno visoka v razmerju s celotno brezposelnostjo, delež dolgotrajno brezposelnih pa je ob koncu leta 2013 prestavljal več kot 61 % vseh brezposelnih. Stopnja brezposelnosti mladih je sredi leta 2012 presegla 30 %. Poleg tega se je delež mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, med letoma 2007 in 2012 povečal za 8 odstotnih točk na 18,7 %, nato pa upadel na 16,1 %, vendar je še vedno med najvišjimi v Uniji. V skladu s cilji jamstva za mlade bi se moralo pravilo o štirimesečnem obdobju uporabljati za vse mlade, ki potrebujejo zaposlitev. S ponovnim vzpostavljanjem ravnotežja v gospodarstvu so se pojavila neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih, zato sta področji prekvalifikacije in dodatnega izobraževanja izziv za sistem izobraževanja in usposabljanja. Poleg navedenega je udeležba v vseživljenjskem učenju nižja od povprečja EU (7,3 % v primerjavi z 10,7 % leta 2013).

               (13)

               Delež oseb, ki živijo v gospodinjstvih z nizko intenzivnostjo dela, je na Irskem med najvišjimi v Uniji, zaradi česar nastajajo resne socialne težave. Ta delež je bil že pred krizo višji od povprečja EU, nato pa se je strmoglavo povzpel s 14,3 % leta 2007 na 24,2 % leta 2011. Nizka intenzivnost dela je še zlasti razširjena med enostarševskimi gospodinjstvi z otroki. To je tudi eden od dejavnikov, zaradi katerih se na Irskem povečuje tveganje revščine in socialne izključenosti otrok, vse bolj pereče pa postaja tudi vprašanje nizke udeležbe žensk na trgu dela, ki je leta 2013 znašala 67,2 % (v primerjavi s 83,4 % za moške). Posledično se je pozornost preusmerila na razpoložljivost in cenovno dostopnost otroškega varstva, ki lahko starše pomembno ovirata pri tem, da bi našli zaposlitev in se izognili tveganju revščine. Na trg dela negativno vplivajo tudi posamične pasti brezposelnosti. Nediferencirana struktura nadomestil za brezposelnost v sistemu nadomestil in pomoči za iskalce zaposlitve, neomejeno trajanje izplačevanja pomoči za iskalce zaposlitve ter izguba dodatnih ugodnosti (zlasti dodatka za najemnino in zdravstvene kartice za brezplačne zdravstvene storitve) ob vnovični zaposlitvi pomenijo, da so nadomestitvene stopnje razmeroma visoke pri dolgotrajno brezposelnih z možnostjo majhnega dohodka in drugih kategorijah delavcev, odvisno od družinskih razmer.

               (14)

               Posojilna dejavnost za MSP je še naprej šibka zaradi kombinacije majhnega povpraševanja po posojilih in omejitev pri ponudbi posojil, saj na MSP še vedno negativno vplivata uporaba pretiranega finančnega vzvoda in šibko domače povpraševanje, banke pa si morajo še naprej prizadevati za trajnostne rešitve v segmentih slabih posojil MSP. Po podatkih iz najnovejše raziskave irskega raziskovalnega in marketinškega podjetja Red C je med oktobrom 2013 in marcem 2014 za bančno posojilo zaprosilo 35 % MSP, od tega pa je bilo posojilo zavrnjeno 19 %. Ob koncu leta 2009 je bil ustanovljen Urad za preverjanje kreditov, ki posreduje v sporih med posojilodajalci in MSP kot potencialnimi posojilojemalci, ki jim je bilo posojilo zavrnjeno. Čeprav ustanovitev navedenega urada predstavlja pozitiven ukrep, pa se zdi, da je vpliv urada za zdaj precej omejen, med drugim tudi zaradi razmeroma majhnega števila pritožb. MSP so pri svojih naložbah močno odvisna od bančnega financiranja, nebančni viri financiranja pa na splošno niso dovolj razviti, čeprav se trenutno proučujejo nekatere alternative, vključno s posojilnimi skladi. Vendar pa bo ob močnejšemu okrevanju in rasti domačega povpraševanja ponudba verjetno vse bolj omejena, če ne bodo kreditni kanali ustrezno obnovljeni, kar je odločilno za obete glede rasti. Da bi se izboljšal dostop MSP do finančnih sredstev, so bile uvedene posebne sheme in skladi, kot so kreditna jamstvena shema, posojilni sklad za mikropodjetja in trije skladi za MSP, vendar je njihova izkoriščenost zazdaj majhna.

               (15)

               Kljub bančnim reformam, ki so se začele izvajati v okviru nedavno zaključenega programa finančne pomoči, se bančni sektor še vedno srečuje s pomembnimi izzivi. Te je podrobno analizirala Komisija v poglobljenem pregledu za Irsko za leto 2014. Junija 2013 so slaba posojila predstavljala skoraj 27 % posojilnega portfelja treh glavnih domačih bank. Zadolženost zasebnega sektorja je kljub nedavnemu razdolževanju še vedno med najvišjimi v Uniji ter še naprej ogroža finančno stabilnost in obremenjuje gospodarstvo. Razdolževanje gospodinjstev in MSP ni bilo izvedeno v celoti, čiščenje bilanc stanja bank in MPS pa je odločilno za obnovitev kreditnih kanalov. Obseg bančnih posojil še naprej upada, bančni sektor pa ima še vedno težave z doseganjem dobičkonosnosti, deloma zaradi velikega števila hipotekarnih posojil s spremenljivo obrestno mero (razvrednotene terjatve z nizkim donosom) v bilancah stanja bank.

               (16)

               Stroški izvrševanja pogodb so visoki. Večino teh stroškov predstavljajo odvetniški stroški, ki znašajo 18,8 odstotne točke, visoki stroški pravnih storitev pa negativno vplivajo na stroškovno strukturo vseh podjetij, vključno z MSP. Poleg navedenega se stroški pravnih storitev za razliko od drugih stroškov strokovnih storitev od nastopa krize niso ustrezno zmanjšali, deloma tudi zaradi nezadostne konkurence. Irski organi so se v okviru programa za makroekonomsko prilagoditev zavezali uvedbi reform v sektorju pravnih storitev. Leta 2011 so objavili zakon o pravnih storitvah, ki ga je treba začeti izvajati. V sodstvu so splošni in administrativni viri za izvajanje aktivnega upravljanja zadev v fazi pred sojenjem zelo omejeni, kar lahko prispeva k zamudam pri dostopu do sodnega varstva in višjim stroškom. Poleg tega je opaziti precejšnje vrzeli v zmogljivosti države na področju zbiranja podatkov o učinkovitosti pravosodnega sistema.

               (17)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Irske. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Irskem, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 7 v nadaljevanju.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilih iz točk 1 in 2 v nadaljevanju.

               (19)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 1, 3, 5 in 6 v nadaljevanju.

               (20)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila, naslovljena na države članice, katerih valuta je euro (6). Kot država, katere valuta je euro, bi morala Irska tudi zagotoviti popolno in pravočasno izvedbo teh priporočil –

         PRIPOROČA, da Irska v obdobju 2014–2015 ukrepa tako, da:

               1.

               V celoti izvrši proračun za leto 2014 ter zagotovi vzdržno odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2015, in sicer s podrobnejšo opredelitvijo dodatnih strukturnih ukrepov, ki podpirajo proračunsko strategijo, ter s strukturno prilagoditvijo, kot je določeno v priporočilu Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Po odpravi čezmernega primanjkljaja izvaja strukturno prilagajanje za dosego srednjeročnega cilja v višini najmanj 0,5 % BDP na leto, še več pa v ugodnih gospodarskih razmerah ali če je to potrebno za upoštevanje pravila o zadolževanju, da se zagotovi vzdržno zmanjševanje visokega deleža javnega dolga sektorja države. Okrepi verodostojnost strategije za fiskalno prilagoditev, učinkovito izvaja večletno proračunsko načrtovanje in opredeli širše proračunske ukrepe, ki bodo osnova za doseganje srednjeročnih fiskalnih ciljev. Zagotovi zavezujoči značaj zgornje meje javnofinančnih izdatkov, tudi z omejitvijo zakonsko določenih možnosti za diskrecijske spremembe. V podporo konsolidaciji javnih financ bi bilo treba razmisliti o povečanju prihodkov z razširitvijo davčne osnove. Poskrbeti bi bilo treba, da bo davčni sistem bolj prijazen rasti in okolju.

               2.

               Nadaljuje reformo zdravstvenega sektorja, ki se je začela izvajati v okviru strateškega okvira za prihodnost zdravstvenega sektorja („Future Health“). Izvaja dodatne ukrepe za zmanjšanje porabe v sektorju farmacevtskih izdelkov, vključno s pogostejšim usklajevanjem s cenami za patentirana zdravila v referenčnih državah, večjim prodorom generičnih zdravil na trg in boljšimi praksami pri predpisovanju zdravil. Izvaja reformo sistemov finančnega upravljanja pri nacionalnem organu za zdravstvo, da se poenotijo sistemi pri vseh ponudnikih zdravstvenih storitev, in podpira boljše upravljanje terjatev. Najpozneje konec prvega četrtletja 2015 začne uvajati posamezne identifikatorje v sistemu zdravstvenega varstva.

               3.

               Uvaja dodatne izboljšave aktivnih politik trga dela ter posebno pozornost namenja dolgotrajno brezposelnim, nizko kvalificiranim in, v skladu s cilji jamstva za mlade, mladim. Nadaljuje reformo sistema dodatnega izobraževanja in usposabljanja, shem za podporo zaposlovanju in programov vajeništva. Poveča ponudbo usposabljanj na delovnem mestu, izboljša kakovost tečajev in vajeništev v okviru dodatnega izobraževanja in usposabljanja ter zagotovi, da bodo ti ustrezni z vidika povpraševanja na trgu dela. Poveča raven in kakovost podpornih storitev, ki jih zagotavljajo uradi za zaposlovanje Intreo. Na področju dodatnega izobraževanja in usposabljanja vzpostavi dobro delujoč sistem napotitev med uradi za zaposlovanje Intreo ter odbori za izobraževanje in usposabljanje.

               4.

               Rešuje problematiko gospodinjstev z nizko intenzivnostjo dela in vprašanje tveganja revščine med otroci s postopnim ukinjanjem nadomestil in dodatkov ob ponovni zaposlitvi. Spodbuja udeležbo žensk na trgu dela z večjo razpoložljivostjo cenovno dostopnejšega otroškega varstva za poln delovni čas, zlasti za družine z nizkimi dohodki.

               5.

               Spodbuja politike za sektor MSP, vključno s pobudami glede razpoložljivosti bančnega in nebančnega financiranja ter za reševanje vprašanj glede prestrukturiranja dolgov, pri čemer se izogiba tveganjem za javne finance in finančno stabilnost. Spodbuja pobude za boljši dostop MSP do bančnih posojil in nebančnega financiranja. Uvede sistem spremljanja posojil za MSP v bančnem sektorju ter sočasno izvaja dejavnosti za boljšo izrabo netradicionalnih zmogljivosti financiranja, vključno s tremi skladi za MSP, ki jih sofinancira irski nacionalni pokojninski rezervni sklad, skladom za mikropodjetja ter začasno jamstveno shemo za posojila. Spodbuja rabo teh in drugih nebančnih shem financiranja za MSP. Poveča prepoznavnost in zmogljivosti Urada za preverjanje kreditov pri posredovanju v sporih med bankami in MSP kot potencialnimi posojilojemalci, ki jim je bilo posojilo zavrnjeno.

               6.

               Spremlja uspešnost poslovanja bank z vidika doseganja ciljev pri prestrukturiranju hipotekarnih posojil z zaostanki s plačili. Objavi ambiciozne cilje za tretje in četrto četrtletje leta 2014 za glavne hipotekarne banke, da predlagajo in sklenejo dogovore o prestrukturiranju hipotekarnih posojil z zaostankom pri plačilih več kot 90 dni, s čimer bi se do konca leta 2014 znatno zmanjšal obseg posojil z zaostankom pri plačilih. V okviru revizij in pregledov na kraju samem še naprej ocenjuje vzdržnost sklenjenih dogovorov o prestrukturiranju. Pripravi smernice glede trajnosti rešitev. Redno objavlja podatke o segmentu posojil za MSP z zaostanki pri plačilih v portfeljih bančnih posojil, da se poveča preglednost. Razvije strategijo za rešitev vprašanja izpostavljenosti komercialnim nepremičninskim posojilom v težavah. Vzpostavi centralni register posojil.

               7.

               Zmanjša stroške pravnih postopkov in storitev ter spodbuja konkurenčnost, vključno s sprejetjem zakona o pravnih storitvah do konca leta 2014, med drugim njegove določbe o dopustnosti ustanavljanja multidisciplinarnih praks, in s prizadevanji za odpravo pridržne pravice odvetnikov. Spremlja učinek izvajanja tega zakona, med drugim na stroške pravnih storitev. Z izvršilni ukrepi poskrbi, da regulativni organ za pravne storitve začne takoj delovati in izpolnjuje obveznosti, ki jih ima po zakonodaji, vključno z objavo predpisov ali smernic za multidisciplinarne prakse in reševanjem pritožb. Izboljša sisteme zbiranja podatkov za natančnejše spremljanje in ocenjevanje učinkovitosti sodnih postopkov, da se opredelijo točke, kjer je potrebna sprememba.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2014 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  Uredba (EU) št. 472/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o okrepitvi gospodarskega in proračunskega nadzora v državah članicah euroobmočja, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo (UL L 140, 27.5.2013, str 1).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (6)  Glej stran 141 tega Uradnega lista.


				|

		52012PC0676

			Priporočilo za SKLEP SVETA o razveljavitvi Odločbe 2009/587/ES o obstoju čezmernega primanjkljaja na Malti /* COM/2012/0676 final */

			   	Priporočilo za
SKLEP SVETA
o razveljavitvi Odločbe 2009/587/ES o
obstoju čezmernega primanjkljaja na Malti
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 126(12) Pogodbe,
ob upoštevanju priporočila Komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Z Odločbo Sveta
2009/587/ES z dne 7. julija 2009[1]
je bilo po priporočilu Komisije v skladu s členom 104(6) Pogodbe o
ustanovitvi Evropske skupnosti (PES) odločeno, da na Malti obstaja
čezmeren primanjkljaj. Svet je opozoril, da je javnofinančni
primanjkljaj Malte v letu 2008 dosegel 4,7 % BDP in tako znatno presegel
referenčno vrednost 3 % BDP, hkrati pa je bil bruto
javnofinančni dolg nad referenčno vrednostjo 60 % BDP od leta
2003 in v letu 2008 znašal 64,1 % BDP[2].
(2)       Svet je
7. julija 2009 na priporočilo Komisije na Malto naslovil tudi
priporočilo v skladu s členom 104(7) PES in členom 3(4)
Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v
zvezi s čezmernim primanjkljajem[3],
v skladu s katerim naj bi ta čezmerni primanjkljaj odpravila najpozneje do
leta 2010. Priporočilo je bilo objavljeno.
(3)       Dne 16. februarja 2010 je
Svet na priporočilo Komisije sklenil, da so bili v skladu z njegovim
priporočilom iz člena 104(7) PES sprejeti učinkoviti
ukrepi, vendar pa je po sprejetju priporočila na Malti prišlo do
nepričakovanih negativnih gospodarskih dogodkov z izredno neugodnimi
posledicami za javne finance. Svet je zato za Malto sprejel revidirano
priporočilo v skladu s členom 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske
unije (PDEU), s katerim je bil rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja
podaljšan za eno leto, tj. do leta 2011. Priporočilo je bilo objavljeno.
(4)       Skladno s
členom 126(12) PDEU je treba odločbo Sveta o obstoju
čezmernega primanjkljaja razveljaviti, če se je čezmerni
primanjkljaj v zadevni državi članici po mnenju Sveta ustrezno zmanjšal.
(5)       Skladno s členom 4
Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga k
PDEU, Komisija zagotovi podatke za izvajanje postopka. V skladu s
členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 479/2009 z dne 25. maja 2009 o
uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je
priloga k PDEU[4],
morajo države članice v okviru uporabe tega protokola dvakrat letno
sporočiti podatke o javnofinančnem primanjkljaju in javnem dolgu ter
drugih s tem povezanih spremenljivkah, in sicer pred 1. aprilom in
1. oktobrom.
(6)       Pri odločanju, ali je
treba postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem razveljaviti, bi morala
Komisija in Svet ravnati na podlagi sporočenih podatkov. Poleg tega bi
bilo treba postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem razveljaviti le,
če primanjkljaj po napovedih Komisije v obdobju, ki ga zajemajo, naj ne bi
presegal referenčne vrednosti 3 % BDP.
(7)       Na podlagi podatkov, ki jih
je zagotovila Komisija (Eurostat) v skladu s členom 14 Uredbe (ES)
št. 479/2009 po uradnem obvestilu, ki ga je Malta poslala pred
1. aprilom 2012, in na podlagi napovedi služb Komisije iz jeseni 2012 so
utemeljene naslednje ugotovitve:
–
Odkar je dosegel najvišjo vrednost leta 2008, se je
javnofinančni primanjkljaj postopoma zmanjševal in leta 2011 znašal
2,7 % BDP, kar je pod referenčno vrednostjo 3 % BDP. Precejšnje
izboljšanje v primerjavi z letom 2010, ko je javnofinančni primanjkljaj znašal
3,6 % BDP, je zlasti posledica povečanja prihodkov za 0,7 % BDP.
Učinek enkratnih ukrepov za zmanjšanje primanjkljaja v letu 2011 po oceni
napovedi služb Komisije iz jeseni 2012 znaša 0,7 % BDP. Ocenjuje se, da se
je strukturni saldo, tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez
enkratnih in drugih začasnih ukrepov, v letu 2011 izboljšal za 1 odstotno
točko BDP, kar je več kot zahtevana fiskalna konsolidacija v višini
vsaj ¾ % BDP, ki jo je priporočil Svet.
–
Glede na napoved služb Komisije iz jeseni 2012 naj
bi se primanjkljaj v letu 2012 zmanjšal na 2,6 % BDP, predvsem zaradi
ukrepov za povečanje prihodkov, ki se večinoma štejejo za enkratne;
čisti učinek enkratnih ukrepov za zmanjšanje primanjkljaja je ocenjen
na 1 % BDP. Ob nespremenjeni politiki, tj. brez vključitve ukrepov
fiskalne konsolidacije iz proračuna za leto 2013, ki je bil sprejet po
roku, zajetem v napovedi, naj bi se javnofinančni primanjkljaj
povečal na 2,9 % BDP v letu 2013, preden se bo ponovno zmanjšal na
2,6 % BDP v letu 2014, kar v obdobju, ki ga pokriva napoved, ostaja pod
referenčno vrednostjo 3 % BDP. Cilj programa stabilnosti iz aprila
2012 so nižji primanjkljaji, in sicer 2,2 % BDP v letu 2012, 1,7 %
BDP v letu 2013 in 1,1 % BDP v letu 2014. Razlika med napovedjo služb
Komisije iz jeseni 2012 in ciljem programa stabilnosti za 2012 je v glavnem
posledica bolj dinamične rasti prihodkov v slednjem.
–
V obdobju po roku v letu 2011, ki ga je
določil Svet, pričakovanja glede proračuna v napovedi služb
Komisije iz jeseni 2012 ne kažejo na izboljšanje ciklično prilagojenega
proračunskega salda v letu 2012, če se ne upošteva učinek
enkratnih in drugih začasnih ukrepov, v letu 2013 pa na izboljšanje BDP za
¼ odstotne točke. To je pod merilom 0,5 % BDP za prilagoditev za
potrebe doseganja srednjeročnega proračunskega cilja, zahtevano v
okviru preventivne komponente Pakta za stabilnost in rast, zlasti v Uredbi (ES)
št. 1466/97[5].
Taka počasna prilagoditev se napoveduje zaradi splošno uravnoteženih konjukturnih
razmer; tj. ocenjuje se, da bo proizvodna vrzel blizu nič. Hkrati se
pričakuje, da bodo prihodki od davkov relativno malo prispevali k rasti. V
letu 2012 gospodarsko rast poganja zlasti neto izvoz, medtem ko naj bi bilo
domače povpraševanje precej šibko v primerjavi s preteklimi trendi.
Izboljšanje v letu 2014 naj bi znašalo ½ odstotne točke BDP. Poleg tega
naj bi v letu 2012 realna stopnja rasti javnofinančnih odhodkov, brez
učinka diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov, ostala pod merilom referenčne
srednjeročne stopnje potencialne rasti BDP, kot jo določa
člen 5 Uredbe (ES) št. 1466/97. Vendar bi v primeru nespremenjenih
politik realna neto rast odhodkov v letih 2013 in 2014 znatno prekoračila
to merilo referenčne stopnje.
–
Bruto javnofinančni dolg kot delež BDP je od
leta 2008 naraščal in v letu 2011 dosegel 70,9 % BDP. Napoved služb
Komisije iz jeseni 2012 predvideva, da se bo delež dolga še povečeval in v
letu 2012 dosegel 72,4 % BDP, v letu 2013 73,1 % BDP in v letu 2014
72,8 % BDP. Program stabilnosti za leto 2012 nasprotno predvideva, da se
bo delež dolga po letu 2011 začel zmanjševati in v letu 2014 dosegel
67,4 % BDP. Do razlike med obema napovedma prihaja zaradi nižjega
primarnega presežka in večje uskladitve stanj in tokov v jesenski napovedi.

(8)       Svet poudarja, da bi z
začetkom leta 2012, ki je leto po odpravi čezmernega primanjkljaja,
in v obdobju treh let, Malta morala doseči zadosten napredek pri
izpolnjevanju zahteve v zvezi z merilom glede dolga v skladu s
členom 2(1)(a) Uredbe (ES) št. 1467/97.
(9)       Po mnenju Sveta je bil
čezmerni primanjkljaj na Malti do roka v letu 2011 odpravljen, zato je
treba razveljaviti Odločbo 2009/587/ES –
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Iz celovite ocene sledi, da je čezmerni
primanjkljaj na Malti odpravljen.
Člen 2
Odločba 2009/587/ES se razveljavi.
Člen 3
Ta sklep je
naslovljen na Republiko Malto.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 202, 4.8.2009, str. 42.
[2]               Javnofinančni primanjkljaj in dolg za leto 2008 sta
bila pozneje popravljena na 4,6 % BDP oziroma 62,0 % BDP.
[3]               UL L 209, 2.8.1997,
str. 6.
[4]               UL L 145, 10.6.2009,
str. 1.
[5]               UL L 209, 2.8.1997,
str. 1.