Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0834

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Portugalske, 2005–2009  /* SEK/2005/0834 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 22. 6. 2005SEC(2005) 834 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Portugalske, 2005–2009( predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] določa, da morajo sodelujoče države članice, torej tiste, ki so sprejele enotno valuto, Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti pred 1. marcem 1999. V skladu s členom 5 te uredbe je moral Svet proučiti vse programe stabilnosti na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem ko je proučil program, je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje. V skladu z Uredbo morajo države članice predložiti letne dopolnitve svojih programov stabilnosti, ki jih lahko Svet prav tako prouči v skladu z istimi postopki. Prvi program stabilnosti Portugalske, ki je obravnaval obdobje 1999–2002, je bil predložen 30. decembra 1998, Svet pa ga je ocenil 8. februarja 1999. Dopolnitve so bile predložene vsako naslednje leto.Portugalski organi so zadnjo dopolnitev svojega programa stabilnosti predložili 9. junija 2005. Dopolnitev obravnava obdobje od leta 2005 do leta 2009 in jo je predložila vlada, ki opravlja svoje dolžnosti od splošnih volitev z dne 20. februarja 2005. Vlada jo je sprejela 2. junija v skladu z nacionalnimi postopki Portugalske (zakon o proračunski stabilnosti), parlament pa je o njej razpravljal 9. junija 2005. Službe Komisije so izdelale tehnično oceno te dopolnitve ob upoštevanju rezultatov gospodarskih napovedi služb Komisije iz pomladi 2005 ter ob upoštevanju kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov, priporočil v širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2003–2005 ter poročila Sveta Ekofin z dne 20. marca 2005 o Krepitvi izvajanja pakta stabilnosti in rasti, ki jo je Evropski svet potrdil 22. marca 2005[3]. Iz te ocene izhaja naslednje:-  Program ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“[4]. Vendar ne vsebuje projekcij o dolgoročni vzdržnosti javnih financ in namesto tega omenja le projektno skupino, ki jo je vlada ustanovila za oceno dolgoročne vzdržnosti sistema socialne varnosti.-  Dopolnitev programa stabilnosti je osnovana na potrebi po zmanjšanju javnega primanjkljaja, ki bo z načrtovanimi 6,2 % BDP leta 2005 znatno presegel 3 % BDP. Ta podatek se sedaj navaja po primanjkljaju v višini 2,9 % BDP v letih 2002 do 2004, o katerem so pred kratkim poročali portugalski organi na podlagi pogovorov z Eurostatom, in je precej slabši v primerjavi s ciljem 2,2 % BDP iz prejšnje dopolnitve programa. Razlog za to poslabšanje so rast, nižja od pričakovane, ponovna ocenitev rasti odhodkov, prekoračitev v primerjavi s proračunom in dejstvo, da niso bili uvedeni enkratni ukrepi, načrtovani v prejšnjem programu[5], ter korektivni paket v višini približno 0,6 % BDP, ki ga je nova vlada sprejela junija 2005. Dopolnitev oblikuje strategijo za zmanjšanje primanjkljaja, ki predvideva prej izvrševanje strukturnih ukrepov kot pa oporo pomembnejših enkratnih in začasnih ukrepov, kar kaže na spremembo v primerjavi s proračunsko strategijo, oblikovano v prejšnjih dopolnitvah. Pričakuje se, da se bo javnofinančni primanjkljaj stalno izboljševal v prihodnjih letih, vendar bo vsaj do leta 2007 presegal referenčno stopnjo 3 % BDP.-  Makroekonomski scenarij iz programa predvideva, da bo realna rast BDP narasla z 1 % leta 2004 in 0,8 % leta 2005 na 1,4 % leta 2006, 2,2 % leta 2007, 2.6 % leta 2008 in 3,0% leta 2009, pod vzgonom vse večjega domačega povpraševanja. Pričakuje se, da bo zunanji prispevek neznatno odstopal, pozitivno ali negativno, od nevtralnega položaja. Projekcije o rasti za leti 2005 in 2006 so rahlo nižje od napovedi služb Komisije, kar odraža zadnje dogodke. Za zadnja leta je predvidena rast BDP očitno boljša od gibanja, ki so ga ocenile službe Komisije v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo; proizvodna vrzel se bo zmanjševala skozi programsko obdobje in bo do njegovega zaključka odpravljena. Vendar ni mogoče izključiti, da bodo lahko prizadevanja po konsolidaciji obremenjevala rast v večji meri kot se implicitno domneva v programu. Po drugi strani lahko zaznavanje, da se rešuje nevzdržno proračunsko stanje, ustvari ugodno ozračje zaupanja. Poleg tega lahko slaba konkurenčnost ob povečanju konkurence na portugalskih izvoznih trgih prizadene neto prispevek zunanjega sektorja k rasti. Načrtovana pospešitev ekonomske aktivnosti je zato odvisna od reševanja strukturnih pomanjkljivosti pri produktivnosti in konkurenčnosti ter od sposobnosti ustvarjanja ponovnega zaupanja. V celoti gledano je na podlagi izkušenj iz preteklih let videti, da projekcije o rasti za obdobje od 2007 do 2009 odražajo optimistične predpostavke in da je v njih zato prisoten element tveganja. Projekcije v programu glede inflacije v letih 2005 in 2006 so ob upoštevanju načrtovanega povečanja posrednih dajatev prav tako videti nizke.-  Dopolnitev predvideva, da bo po deležih primanjkljaja v višini 2,9 % BDP tako leta 2003 kot leta 2004[6] (ob neupoštevanju enkratnih in začasnih ukrepov bi ta deleža znašala 5,4 % oziroma 5,2 %) javnofinančni primanjkljaj dosegel 6,2 % BDP leta 2005. Predvideva se, da bo primanjkljaj upadel na 4,8 % BDP leta 2006, 3,9 % leta 2007 in 2,8 % leta 2008. Za leto 2009 program predvideva dodaten padec deleža primanjkljaja na 1,6 % BDP. Po predvidevanjih bo primarni saldo sledil podobnemu poteku: -3.3 % leta 2005, -1,6 % leta 2006 in -0,5 % BDP leta 2007. Primarna presežka v višini 0,7 in 1,8 % BDP sta predvidena v letih 2008 in 2009. Program se osredotoča na ukrepe s srednjeročnim vplivom in se ne opira na pomembnejše začasne ukrepe kot na sredstva za izboljšanje proračunskega salda. V skladu s tem bo prizadevanje za konsolidacijo zajelo celotno programsko obdobje, pri čemer bo težišče na začetku, saj bo bistveno prizadevanje za konsolidacijo potekalo leta 2006. Izračuni služb Komisije, v katerih se za podatke iz programa uporablja skupno dogovorjena metodologija, kažejo, da se bo ciklično prilagojeni primanjkljaj znatno povečal na 5,3 % BDP leta 2005, a bo postopoma upadel na 1,4 % BDP leta 2009. Podrobne projekcije o prihodkih in odhodkih do leta 2009 kažejo, da bodo prizadevanjem za konsolidacijo v pomoč davčni prihodki in primarni odhodki, pri čemer bo prispevek slednjih postopoma vse pomembnejši. V zgodnji fazi programskega obdobja se konsolidacija opira predvsem na vse večje prihodke zaradi višjih davčnih stopenj (zlasti s povečanjem standardne stopnje DDV z 19 % na 21 %), nižjih davčnih odbitkov in boljšega pobiranja davkov, ki deloma nadomeščajo predhodne enkratne ukrepe. V zadnjih letih je predvideno, da bo povečan prispevek od omejevanja odhodkov izhajal iz ukrepov trajne narave, kot so reforma javne uprave, vključno z zadrževanjem rasti plač in spremembami v shemah upokojevanja na področju socialnega varstva, katerih proračunski vplivi bodo pomembni predvsem na srednji rok. Delež naložb v skupnih javnih odhodkih bo skozi programsko obdobje rahlo upadal.-  Proračunske projekcije obremenjujejo nekateri elementi tveganja. Prvič, pospešitev ekonomske aktivnosti, zlasti od leta 2007 naprej, bi lahko bila slabša od pričakovane. Višje davčne stopnje tudi povečujejo tveganje davčne utaje, večji del napovedanih omejitev odhodkov je potrebno še vedno pravno izvršiti. Za leto 2005 vlada načrtuje predložitev rebalansa konec junija. Za zadnja leta se lahko prav tako zgodi, da bo za izvrševanje reform v zvezi z odhodki potrebno več časa in da se bodo zato njihovi kratkoročni in srednjeročni vplivi izkazali za manj pomembne od pričakovanih. V tem primeru bi lahko bila vlada pozvana k izpolnjevanju svoje obveze do sprejetja dodatnih ukrepov, da bi se izognila temu, da bi proračun presegal 3 % BDP dlje kot je bilo načrtovano. Tudi če bi se predvideni potek spoštoval bi za leti 2008 in 2009 proračunsko stanje v programu ne zagotavljalo zadostne varnostne rezerve pred prekoračitvijo praga primanjkljaja ob običajnih makroekonomskih nihanjih. To stanje tudi ne more zagotoviti, da se do konca programskega obdobja doseže srednjeročni cilj Pakta stabilnosti in rasti o proračunskem stanju blizu ravnovesja.-  Razmerje med javnim dolgom in BDP je leta 2003 doseglo referenčno vrednost Pogodbe v višini 60 % BDP in se leta 2004 še povečalo na 61,9 %. V skladu z dopolnitvijo bo po 66,5 % BDP leta 2005 delež dolga najvišji leta 2007, ko bo znašal 67,8 % BDP, in bo zatem upadel na 64,5 % leta 2009. Razvoj bruto dolga se bo lahko izkazal za manj ugodnega od pričakovanega zaradi tveganj za ekonomsko aktivnost in javnofinančne cilje glede primanjkljaja ter, kakor kažejo pretekle izkušnje, zaradi verjetnosti usklajevanja stanj in tokov, s čimer bi se dolg povečal, zlasti s kopičenjem finančnih sredstev.-  Glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ se Portugalska zdi ogrožena zaradi predvidenih proračunskih stroškov staranja prebivalstva. V odsotnosti nadaljnjih ukrepov bosta visoki primanjkljaj in vse večji dolg ogrozila vzdržnost javnih financ, zato pa je nujno pravočasno doseči proračunsko stanje blizu ravnovesja. Doslej izvedeni ukrepi strukturnih reform, zlasti na področju pokojnin in zdravstvenega varstva, bi morali omejiti proračunski vpliv staranja. Vendar te reforme niso videti zadostne za zagotavljanje vzdržnosti. K temu cilju bi lahko prispevale reforme, opisane v dopolnitvi, zlasti glede določb o upokojitvah v javnih službah, če bodo izvedene temeljito.-  Na splošno so ekonomske politike, opisane v dopolnitvi, deloma skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik za zadevno državo na področju javnih financ. Program zlasti predvideva konsolidacijo javnih financ predvsem na strani odhodkov, sicer postopoma, in se ne opira na pomembnejše enkratne ali začasne ukrepe. Poleg tega njegove projekcije, če se bodo uresničile, vključujejo izboljšanje ciklično prilagojenega primarnega salda (ob neupoštevanju enkratnih in začasnih ukrepov) za več kot 0,5 % BDP vsako leto. Vendar program ne načrtuje zmanjšanja primanjkljaja pod 3 % BDP pred letom 2008 in predvidena omejitev odhodkov ne bo zadostovala za dosego srednjeročnega cilja Pakta stabilnosti in rasti o proračunskem položaju blizu ravnovesja do konca programskega obdobja.-  Ob upoštevanju podatkov za primanjkljaj in javni dolg za leto 2005 in naslednja leta, ki so predstavljeni v dopolnitvi programa stabilnosti, je Komisija 22. junija za Portugalsko uvedla postopek o čezmernem primanjkljaju. Svet bo pri odločitvi o obstoju čezmernega primanjkljaja na Portugalskem izdal tudi priporočilo za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja; tako priporočilo bo med drugim navajalo tudi rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja.Na podlagi zgornje ocene bi bilo primerno, da Portugalska: (i) omeji poslabšanje javnofinančnega stanja v letu 2005 z zagotavljanjem temeljitega izvajanja napovedanih korektivnih ukrepov; (ii) čim prej doseže znatno zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, z bistvenim korakom leta 2006 in pomembnim upadom vsako leto ter z odločnim izvajanjem načrtovanih ukrepov za omejitev javnih odhodkov; izkoristi vsako priložnost za pospeševanje zmanjševanja proračunskega primanjkljaja, zlasti z oblikovanjem rezerv, s katerimi bi se reševal proračunski vpliv rasti, ki bi bila morebiti nižja od napovedane; (iii) doseže stabilno upadanje deleža bruto javnega dolga z zagotavljanjem, da potek dolga odraža napredek v zmanjševanju primanjkljaja, in z ogibanjem finančnih transakcij, ki bi povzročile povečanje dolga; (iv) nadzoruje razvoj odhodkov, mogoče z napovedjo zavezujočih zgornjih mej za posebne kategorije odhodkov v okviru obširnega programa reform, ki bi izboljšal kakovost in zagotavljal dolgoročno vzdržnost javnih financ; (v) še nadalje izboljša obdelovanje javnofinančnih podatkov.Na podlagi te ocene je Komisija sprejela priloženo priporočilo za Mnenje Sveta o dopolnitvi programa stabilnosti Portugalske in ga pošilja Svetu.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Portugalske, 2004–2007SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[7] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Dne […] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Portugalske, ki obravnava obdobje od 2005 do 2009. Program ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“[8]. Vendar program ne zagotavlja projekcij o dolgoročni vzdržnosti javnih financ. V skladu s tem je Portugalska pozvana, da izpolni vse zahteve po podatkih iz kodeksa ravnanja.2.  Dopolnitev programa stabilnosti je osnovana na potrebi po zmanjšanju javnega primanjkljaja, ki bo z načrtovanimi 6,2 % BDP leta 2005 znatno presegel 3 % BDP. Ta podatek se sedaj navaja po primanjkljaju v višini 2,9 % BDP v letih 2002 do 2004, o katerem so pred kratkim poročali portugalski organi na podlagi pogovorov z Eurostatom, in je precej slabši v primerjavi s ciljem 2,2 % BDP iz prejšnje dopolnitve programa. Razlog za to poslabšanje so rast, nižja od pričakovane, ponovna ocenitev rasti odhodkov, prekoračitev v primerjavi s proračunom in dejstvo, da niso bili uvedeni enkratni ukrepi, načrtovani v prejšnjem programu, ter korektivni paket v višini približno 0,6 % BDP, ki ga je nova vlada sprejela junija 2005. Dopolnitev oblikuje strategijo za zmanjšanje primanjkljaja, ki predvideva prej izvrševanje strukturnih ukrepov kot pa oporo pomembnejših enkratnih in začasnih ukrepov, kar kaže na spremembo v primerjavi s proračunsko strategijo, oblikovano v prejšnjih dopolnitvah. Pričakuje se, da se bo javnofinančni primanjkljaj stalno izboljševal v prihodnjih letih, vendar bo vsaj do leta 2007 presegal referenčno stopnjo 3 % BDP.3.  Makroekonomski scenarij na temelju programa predvideva, da bo realna rast BDP postopoma narasla z 0,8 % leta 2005 na 3,0 % leta 2009, z zaporednimi stopnjami rasti 1,4 %, 2,2 % in 2,6 % v vmesnih letih. Na podlagi razpoložljivih informacij so projekcije o rasti za prvi del programa izvedljive, več tveganj pa je pri zadnjih letih programa. Strukturni ukrepi v zvezi s produktivnostjo in konkurenčnostjo ter za vzpostavitev ponovnega zaupanja so bistveni za uresničitev predvidenega poteka rasti. Projekcije v programu glede inflacije za leti 2005 in 2006 so ob upoštevanju načrtovanega povečanja posrednih dajatev videti precej nizke.4.  Cilj programa je doseči javni primanjkljaj pod referenčno vrednostjo 3 % BDP do leta 2008. Pričakuje se, da bo delež javnega dolga upadel s 6,2 % BDP leta 2005 na 4,8 % leta 2006, 3,9 % leta 2007, 2,8 % leta 2008 in 1,6 % leta 2009. Izračuni služb Komisije, v katerih se za podatke iz programa uporablja skupno dogovorjena metodologija, kažejo, da se bo ciklično prilagojeni primanjkljaj najprej povečal na 5,3 % BDP leta 2005, nato pa bo postopoma upadel na 1,4 % leta 2009. Prizadevanje za konsolidacijo bo zajemalo celotno programsko obdobje, pri čemer bo težišče na začetku, saj bo do bistvenega prizadevanja za konsolidacijo prišlo leta 2006. V zgodnjem delu programskega obdobja se konsolidacija opira pretežno na vse večje prihodke, zaradi višjih davčnih stopenj (zlasti s povečanjem standardne stopnje DDV z 19 % na 21 %), nižjih davčnih odbitkov in boljšega pobiranja davkov, ki deloma nadomeščajo predhodne enkratne ukrepe. V zadnjih letih je predvideno, da bo povečan prispevek od omejevanja odhodkov izhajal iz ukrepov trajne narave, kot so reforma javne uprave, zadrževanje rasti plač in spremembe v shemah upokojevanja na področju socialnega varstva, katerih proračunski vplivi bodo pomembni predvsem na srednji rok. Delež naložb v skupnih javnih odhodkih bo skozi programsko obdobje rahlo upadal.5.  Proračunski rezultat, kakor je predviden v programu, je izpostavljen več tveganjem. Prvič, pospešitev ekonomske aktivnosti bi lahko bila slabša od pričakovane, odvisno od dejanskega vpliva ukrepov fiskalne konsolidacije in ob upoštevanju pričakovanega povečanja v mednarodni konkurenci na portugalskih izvoznih trgih. Drugič, ukrepi za povečanje prihodkov in omejevanje prihodkov se lahko izkažejo za manj učinkovite od pričakovanih ali potrebujejo več časa, da dosežejo želene rezultate. Višje davčne stopnje povečujejo tveganje davčne utaje, večji del napovedanih omejitev odhodkov je potrebno še vedno pravno izvršiti. V skladu s to oceno bi lahko bila vlada pozvana k izpolnjevanju svoje obveze do sprejetja dodatnih ukrepov, da bi se izognila temu, da bi proračun presegal 3 % BDP dlje kot je bilo načrtovano. Poleg tega, tudi če bi se predvideni potek spoštoval, bi za leti 2008 in 2009 proračunsko stanje v programu ne zagotavljalo zadostne varnostne rezerve pred prekoračitvijo praga primanjkljaja ob običajnih makroekonomskih nihanjih vsaj do leta 2009. To stanje tudi ne more zagotoviti, da se do konca programskega obdobja doseže srednjeročni cilj Pakta stabilnosti in rasti o proračunskem stanju blizu ravnovesja. Občutljivostna analiza kaže, da bi v primeru neugodnega makroekonomskega razvoja leta 2009 primanjkljaj še vedno bil na stopnji 3 % ali zelo blizu nje.6.  Razmerje med javnim dolgom in BDP je leta 2003 doseglo referenčno vrednost Pogodbe v višini 60 % BDP in se leta 2004 še povečalo na 61,9 %. V skladu z dopolnitvijo bo po 66,5 % BDP leta 2005 delež dolga najvišji leta 2007, ko bo znašal 67,8 % BDP, in bo zatem upadel na 64,5 % leta 2009. Razvoj bruto dolga se bo lahko izkazal za manj ugodnega od pričakovanega zaradi tveganj za ekonomsko aktivnost in javnofinančne cilje glede primanjkljaja ter, kakor kažejo pretekle izkušnje, zaradi verjetnosti, na podlagi preteklih izkušenj, usklajevanja stanj in tokov, s čimer bi se dolg povečal, zlasti s kopičenjem finančnih sredstev.7.  Glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ se Portugalska zdi ogrožena zaradi predvidenih proračunskih stroškov staranja prebivalstva. Doslej izvedeni ukrepi strukturnih reform, zlasti na področju pokojnin in zdravstvenega varstva bi morali omejiti proračunski vpliv staranja. Vendar te reforme niso videti zadostne za zagotavljanje vzdržnosti. K temu cilju bi lahko prispevale reforme, opisane v dopolnitvi, zlasti glede določb o upokojitvah v javnih službah, če bodo izvedene temeljito. Vlada je naročila poročilo o oceni dolgoročne vzdržnosti sistema socialnega varstva.8.  Na splošno so ekonomske politike, opisane v dopolnitvi, deloma skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik za zadevno državo na področju javnih financ. Program zlasti predvideva konsolidacijo javnih financ predvsem na strani odhodkov in se ne opira na pomembnejše enkratne ali začasne ukrepe. Njegove projekcije, če se bodo uresničile, vključujejo tudi izboljšanje ciklično prilagojenega primarnega salda (ob neupoštevanju enkratnih in začasnih ukrepov) za več kot 0,5 % BDP vsako leto. Vendar program ne načrtuje zmanjšanja primanjkljaja pod 3 % BDP pred letom 2008 in predvidena omejitev odhodkov ne bo zadostovala za dosego srednjeročnega cilja Pakta stabilnosti in rasti o proračunskem položaju blizu ravnovesja do konca programskega obdobja.9.  Ob upoštevanju podatkov za primanjkljaj in javni dolg za leto 2005 in naslednja leta, ki so predstavljeni v dopolnitvi programa stabilnosti, je Komisija 22. junija za Portugalsko uvedla postopek o čezmernem primanjkljaju. Svet bo pri odločitvi o obstoju čezmernega primanjkljaja na Portugalskem izdal tudi priporočilo za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja; tako priporočilo bo med drugim navajalo tudi rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja.* * *Na podlagi zgornje ocene Svet meni, da mora Portugalska:(i) omejiti slabšanje javnofinančnega stanja v letu 2005 z zagotavljanjem temeljitega izvajanja napovedanih korektivnih ukrepov;(ii) čim prej doseči znatno zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, z bistvenim korakom leta 2006 in pomembnim upadom vsako leto ter z odločnim izvajanjem načrtovanih ukrepov za omejitev javnih odhodkov; izkoristiti vsako priložnost za pospeševanje zmanjševanja proračunskega primanjkljaja, zlasti z oblikovanjem rezerv, s katerimi bi se reševal proračunski vpliv rasti, ki bi bila morebiti nižja od napovedane;(iii) doseči stabilno upadanje deleža bruto javnega dolga z zagotavljanjem, da potek dolga odraža napredek v zmanjševanju primanjkljaja, in z ogibanjem finančnih transakcij, ki bi povzročile povečanje dolga;(iv) nadzorovati razvoj odhodkov, mogoče z napovedjo zavezujočih zgornjih mej za posebne kategorije odhodkov v okviru obširnega programa reform, ki bi izboljšal kakovost in zagotavljal dolgoročno vzdržnost javnih financ.(v) še nadalje izboljšati obdelovanje javnofinančnih podatkov.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |[1] UL L 209, 2.8.1997. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Popravljeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov, ki ga je potrdil Ekonomsko-finančni svet dne 10. 7. 2001.[3] Glej Sklepe predsedstva Evropskega sveta v Bruslju z dne 22. in 23. marca 2005 (7619/05) in poročilo Sveta (Ekofin) Evropskemu svetu z dne 20. marca 2005 (7423/05).[4] Portugalski organi so predložili dopolnitev programa decembra 2004 in s tem izpolnili zahteve v zvezi s formalnim rokom za predložitev. Vendar je bilo zaradi bližnjih splošnih volitev na Portugalskem takrat sklenjeno, da program ne bo ocenjen, marveč se počaka na dopolnitev, ki jo bo predložila nova vlada.[5] Vlada, ki je nastopila marca 2005, je zaupala v ta namen ustanovljeni komisiji pod splošno odgovornostjo guvernerja centralne banke nalogo, naj oceni stanje javnih financ za leto 2005. Sredi maja je komisija predstavila svoje ugotovitve, ki predvidevajo, da bo ob nespremenjenih politikah primanjkljaj leta 2005 znašal 6,8 % BDP.[6] V svojem poročanju št. 34/2005 z dne 18. marca 2005 je Eurostat sporočil, da se „nadaljujejo pogovori med Eurostatom in Portugalsko glede skladnosti med podatki na podlagi poslovnih dogodkov in podatki na osnovi plačil, ki jih je Portugalska predložila za obdobje 2001–2004“. Naknadni podatki, ki so jih predložili portugalski organi, kažejo na majhne revizije navzgor za leta 2000, 2002 in 2003, iz česar izhaja, da bo dolg znašal 2,9 % BDP za vsako od teh let. Eurostat trenutno proučuje te revizije.[7] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[8] Portugalski organi so predložili dopolnitev programa decembra 2004 in s tem izpolnili zahteve v zvezi s formalnim rokom za predložitev. Vendar je bilo zaradi bližnjih splošnih volitev na Portugalskem takrat sklenjeno, da program ne bo ocenjen, marveč se počaka na dopolnitev, ki jo bo predložila nova vlada.


title: Priporočilo Komisije z dne  18. januarja 2006  o usklajenem programu spremljanja Skupnosti za leto 2006 za zagotovitev skladnosti z najvišjimi mejnimi vrednostmi ostankov pesticidov v in na žitih ter v in na nekaterih drugih proizvodih rastlinskega izvora ter o nacionalnih programih spremljanja za leto 2007  (notificirano pod dokumentarno številko C(2006) 11)   (Besedilo velja za EGP)

text:
               24.1.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 19/23

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 18. januarja 2006
   o usklajenem programu spremljanja Skupnosti za leto 2006 za zagotovitev skladnosti z najvišjimi mejnimi vrednostmi ostankov pesticidov v in na žitih ter v in na nekaterih drugih proizvodih rastlinskega izvora ter o nacionalnih programih spremljanja za leto 2007
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2006) 11)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2006/26/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 86/362/EGS z dne 24. julija 1986 o določanju najvišjih mejnih vrednosti ostankov pesticidov v in na žitu (1), in zlasti člena 7(2)(b) Direktive,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 90/642/EGS z dne 27. novembra 1990 o določitvi najvišjih dovoljenih vrednosti ostankov pesticidov v in na nekaterih proizvodih rastlinskega izvora, vključno s sadjem in zelenjavo (2), in zlasti člena 4(2)(b) Direktive,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Direktivi 86/362/EGS in 90/642/EGS določata, da mora Komisija postopoma vzpostaviti sistem, ki bo omogočal oceno izpostavljenosti prehrane pesticidom. Da bi omogočili realistične ocene, morajo biti na razpolago podatki o spremljanju ostankov pesticidov v številnih živilskih proizvodih, ki predstavljajo glavne sestavine evropske prehrane. Splošno priznano je, da glavne sestavine evropske prehrane predstavlja približno 20 do 30 živilskih proizvodov. Z vidika virov, ki so na razpolago na nacionalni ravni za spremljanje ostankov pesticidov, lahko države članice v okviru usklajenega programa spremljanja vsako leto analizirajo vzorce samo osmih proizvodov. Pri uporabi pesticidov se pokažejo spremembe v časovnem obdobju treh let. Zato je treba praviloma vsak pesticid spremljati v 20 do 30 živilskih proizvodih v seriji triletnih ciklov.

               (2)

               V letu 2006 je treba spremljati ostanke pesticidov, ki jih zajema to priporočilo, ker bo tako omogočena uporaba teh podatkov za oceno dejanske izpostavljenosti prehrane navedenim pesticidom.

               (3)

               Potreben je sistematičen statistični pristop do številnih vzorcev, ki jih je treba odvzeti pri vsakem usklajenem programu spremljanja. Takšen pristop je bil določen v Codexu Alimentarius Komisije (3). Na podlagi binomske verjetnostne porazdelitve se lahko izračuna, da pregled 613 vzorcev daje več kakor 99 % gotovost, da se zazna vzorec, ki vsebuje ostanke pesticida nad mejo določitve (LOD), če manj kot 1 % proizvodov rastlinskega izvora vsebuje ostanke nad navedeno mejo. Zbiranje teh vzorcev je treba porazdeliti med države članice na podlagi števila prebivalstva in porabnikov, z najmanj 12 vzorci na proizvod na leto.

               (4)

               Smernice v zvezi s „Postopki nadzora kakovosti za analizo ostankov pesticidov“ so objavljene na spletni strani Komisije (4). Dogovorjeno je, da morajo analitski laboratoriji držav članic uporabljati te smernice, kolikor je mogoče, in jih stalno revidirati v luči izkušenj, pridobljenih pri programih spremljanja.

               (5)

               Direktiva Komisije 2002/63/ES (5) določa metode vzorčenja za uraden nadzor nad ostanki pesticidov v in na proizvodih rastlinskega in živalskega izvora v Skupnosti. Metode vzorčenja in postopki, določeni v tej direktivi, vključujejo tiste, ki jih priporoča Codex Alimentarius Komisije.

               (6)

               Direktivi 86/362/EGS in 90/642/EGS zahtevata, naj države članice določijo merila, ki se uporabljajo za oblikovanje nacionalnih inšpekcijskih programov. Take informacije morajo vključevati merila, ki se uporabljajo pri določanju števila vzorcev, ki jih je treba jemati, in analize, ki jih je treba opraviti, in uporabljene načine poročanja, merila, po katerih so bili določeni načini poročanja, ter podrobne podatke o akreditaciji na podlagi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 882/2004 z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (6). Navesti je treba tudi število in vrste kršitev ter sprejetih ukrepov.

               (7)

               Najvišje dovoljene stopnje ostankov za otroško hrano so bile določene v skladu s členom 6 Direktive Komisije 91/321/EGS z dne 14. maja 1991 o začetnih in nadaljevalnih formulah za dojenčke in majhne otroke (7) in členom 6 Direktive Komisije 96/5/ES, Euratom z dne 16. februarja 1996 o žitnih kašicah ter živilih za dojenčke in majhne otroke (8).

               (8)

               Informacije o rezultatih programov spremljanja so zlasti primerne za obdelavo, shranjevanje in prenos z elektronskimi/informacijskimi metodami. Izdelani so bili obrazci za pošiljanje podatkov iz držav članic z elektronsko pošto. Zato morajo biti države članice sposobne pošiljati svoja poročila Komisiji na standardnem obrazcu. Nadaljnji razvoj takšnega standardnega obrazca je najučinkovitejši, če Komisija izdela smernice.

               (9)

               Ukrepi, predvideni s tem priporočilom, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali –

         PRIPOROČA:

               1.

               Države članice so pozvane, naj v letu 2006 jemljejo in analizirajo vzorce za kombinacije proizvod/ostanek pesticida, določene v Prilogi I, na podlagi števila vzorcev za vsak proizvod, ki jim je dodeljen v Prilogi II, in ki predstavlja ustrezni delež države, Skupnosti oziroma tretje države na trgu države članice.
               Postopek vzorčenja, vključno s številom enot, mora biti skladen z Direktivo 2002/63/ES.

               2.

               Za pesticide, ki predstavljajo akutno tveganje, tj. takrat, kadar je določen ARfD (npr. OP-estri, endosulfan in N-metilkarbamati), je treba vzorčenje opraviti tako, da dovoljuje izbiro dveh laboratorijskih vzorcev. Če prvi laboratorijski vzorec vsebuje zaznaven ostanek ciljnega pesticida, je treba primerke drugega vzorca posamično analizirati. To velja za naslednje proizvode:

                           —

                           jajčevce,

                           —

                           grozdje (9),

                           —

                           banane,

                           —

                           sladke paprike.

                     Primerno število vzorcev teh proizvodov mora biti dano v posebno analizo posameznih primerkov za drugi laboratorijski vzorec v primeru, da se takšni pesticidi odkrijejo v prvem vzorcu in zlasti, če gre za proizvod istega proizvajalca.

               3.

               Iz celotnega števila vzorcev, kot to določata prilogi I in II, mora vsaka država članica vzeti in analizirati:

                           (a)

                           vsaj deset vzorcev otroške hrane, pripravljene pretežno na podlagi zelenjave, sadja ali žit;

                           (b)

                           več vzorcev (najmanj en vzorec, kadar je na voljo) iz ekološko pridelanih kmetijskih proizvodov, ki odraža tržni delež ekološko pridelanih kmetijskih proizvodov v vsaki državi članici.

               4.

               Države članice so pozvane, da najpozneje do 31. avgusta 2007 poročajo o rezultatih analiz vzorcev, testiranih za kombinacije proizvod/ostanek pesticida, določene v Prilogi I, z navedbo:

                           (a)

                           uporabljenih analitskih metod in doseženih načinov poročanja, v skladu s postopki nadzora kakovosti, določenimi v Postopkih nadzora kakovosti za analizo ostankov pesticidov;

                           (b)

                           števila in vrste kršitev ter sprejetih ukrepov.

               5.

               Poročilo mora biti izdelano na obrazcu – vključno z elektronskim obrazcem – ki ustreza navodilom za države članice o izvajanju priporočil Komisije glede usklajenih programov spremljanja Skupnosti, ki jih je določil Stalni odbor za prehranjevalno verigo in zdravje živali.
               Rezultati vzorcev otroške hrane in vzorcev, odvzetih iz ekološko pridelanih kmetijskih proizvodov, morajo biti navedeni na posebnih obrazcih.

               6.

               Države članice so pozvane, da najpozneje do 31. avgusta 2006 Komisiji in drugim državam članicam pošljejo informacije, zahtevane v členu 7(3) Direktive 86/362/EGS in členu 4(3) Direktive 90/642/EGS v zvezi s programom spremljanja za leto 2005, da se vsaj z naključnim vzorčenjem zagotovi skladnost z najvišjimi mejnimi vrednostmi ostankov pesticidov, vključno z:

                           (a)

                           rezultati njihovih nacionalnih programov glede ostankov pesticidov;

                           (b)

                           informacijami o njihovih laboratorijskih postopkih nadzora kakovosti in zlasti informacijami v zvezi s smernicami o postopkih nadzora kakovosti za analize ostankov pesticidov, ki jih niso mogle uporabiti ali so imele težave pri njihovi uporabi;

                           (c)

                           informacijami o akreditaciji laboratorijev, ki izvajajo analize v skladu s členom 12 Uredbe (ES) št. 882/2004 (vključno z obsegom akreditacije, akreditacijskim organom in izvodom potrdila o akreditaciji);

                           (d)

                           informacijami o preskusih strokovnosti in primerljivosti, pri katerih je laboratorij sodeloval.

               7.

               Države članice so pozvane, da najpozneje do 30. septembra 2006 Komisiji pošljejo svoje nacionalne programe spremljanja najvišjih mejnih vrednosti ostankov pesticidov, določene z direktivama 90/642/EGS in 86/362/EGS za leto 2007, vključno z informacijami o:

                           (a)

                           merilih, uporabljenih pri določanju števila vzorcev, ki jih je treba odvzeti, in analiz, ki jih je treba opraviti;

                           (b)

                           uporabljenih načinih poročanja in merilih, po katerih so bili določeni načini poročanja; in

                           (c)

                           v sklazdu z Uredbo (ES) št. 882/2004 podrobne podatke o akreditaciji laboratorijev, ki izvajajo analize.

      V Bruslju, 18. januarja 2006

            Za Komisijo

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  UL L 221, 7.8.1986, str. 37. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2005/76/ES (UL L 293, 9.11.2005, str. 14).

      (2)  UL L 350, 14.12.1990, str. 71. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2005/76/ES. 42).

      (3)  Codex Alimentarius, Ostanki pesticidov v živilih, Rim 1994, ISBN 92-5-203271-1; zv. 2, str. 372.

      (4)  Dokument SANCO/10476/2003, http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf

      (5)  UL L 187, 16.7.2002, str. 30.

      (6)  UL L 165, 30.4.2004, str. 1.

      (7)  UL L 175, 4.7.1991, str. 35. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2003/14/ES (UL L 41, 14.2.2003, str. 37).

      (8)  UL L 49, 28.2.1996, str. 17. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2003/13/ES (UL L 41, 14.2.2003, str. 33).

      (9)  Za grozdje se upošteva, da ima primerek (tj. standardni šop) okoli 500 g.

      PRILOGA I
      KOMBINACIJE PESTICID/PROIZVOD, KI JIH JE TREBA SPREMLJATI

                  Ostanek pesticida, ki se ugotavlja z analizo

                  2006

                  2007 (1)

                  2008 (1)

                  Acefat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Acetamiprid

                  (c)

                  (a)

                  Aldikarb

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Azinfos-metil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Azoksistrobin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Benomil skupina

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Bifentrin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Bromopropilat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Bupirimat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Buprofezin

                  (c)

                  (a)

                  Kaptan + folpet
                  Kaptan
                  Folpet

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Karbaril

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Klormekvat (2)

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Klorotalonil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Klorprofam

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Klorpirifos

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Klorpirifos-metil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Cipermetrin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Ciprodinil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Deltametrin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Diazinon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Diklofluanid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Diklorvos

                  (c)

                  (a)

                  Dikofol

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Dimetoat + ometoat
                  Dimetoat
                  Ometoat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Difenilamin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Endosulfan

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Fenheksamid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Fenitrotion

                  (c)

                  (a)

                  Fludioksonil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Heksitiazoks

                  (c)

                  (a)

                  Imazalil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Imidakloprid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Inoksakarb

                  (c)

                  (a)

                  Iprodion

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Iprovalikarb

                  (c)

                  (a)

                  Krezoksim-metil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Lambda-cihalotrin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Malation

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Maneb skupina

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Mepanipirim

                  (c)

                  (a)

                  Metalaksil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Metamidofos

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Metidation

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Metiokarb

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Metomil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Miklobutanil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Oksidemeton-metil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Paration

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Penkonazol

                  (c)

                  (a)

                  Fosalon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pirimikarb

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pirimifos-metil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Prokloraz

                  (c)

                  (a)

                  Procimidon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Profenofos

                  (c)

                  (a)

                  Propargit

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Piretrini

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pirimetanil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Piriproksifen

                  (c)

                  (a)

                  Kvenoksifen

                  (c)

                  (a)

                  Spiroksamin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tebukonazol

                  (c)

                  (a)

                  Tebufenozid

                  (c)

                  (a)

                  Tiabendazol

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tolkloflos-metil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tolilfluanid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Triademefon + triadimenol
                  Triademefon
                  Triadimenol

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Vinklozolin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                              (a)

                              Fižol (svež ali zamrznjen), korenje, kumare, pomaranče ali mandarine, hruške, krompir, riž, špinača (sveža ali zamrznjena).

                              (b)

                              Jajčevci, banane, cvetača, grozdje, pomarančni sok (), grah (svež/zamrznjen, brez strokov), sladke paprike, pšenica.

                              (c)

                              Jabolka, glavnato zelje, por, solata, paradižnik, breskve, vključno z nektarinami in podobnimi hibridi; rž ali oves, jagode.

         (1)  Okvirni podatki za leti 2007 in 2008, ob upoštevanju programov, ki bodo priporočeni za ti dve leti.

         (2)  Prisotnost klormekvata je treba analizirati v žitu, korenju, plodovkah in hruškah.

         (3)  Za pomarančni sok morajo države članice navesti vir (koncentrati ali sveže sadje).

      PRILOGA II
      Število vzorcev vsakega proizvoda, ki jih vzame in analizira vsaka država članica

                  Oznaka države

                  Vzorci

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                     Skupno najmanjše število vzorcev: 613

         (1)  Najmanjše število vzorcev pri vsaki uporabljeni metodi za posamezni ostanek.

         (2)  Najmanjše število vzorcev pri vsaki uporabljeni metodi za večkratni ostanek.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0069

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o programu stabilnosti Slovenije, 2006–2009  /* SEK/2007/0069 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 23.1.2007SEC(2007) 69 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o programu stabilnosti Slovenije, 2006–2009(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM1. SPLOšNO OZADJEPakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Slovenije je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 5. julija 2004. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.2. OZADJE OCENE NOVEGA PROGRAMAKomisija je preučila prvi program stabilnosti Slovenije[2], predložen 7. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti) in3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.2.1. Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostZadnjih deset let je bilo slovensko gospodarstvo precej stabilno. Večjih neravnovesij ni bilo, kar priča o trdnosti gospodarstva in moči za odzivanje na gospodarske krize. Toda uvedba evra bo postavila prožnost trgov na preizkušnjo. Zmanjšala se je zlasti inflacija, toda razvoj cen je potrebno natančno spremljati, čeprav se pričakuje, da bodo pritiski glede plač ostali omejeni zaradi nedavnega plačnega sporazuma za zasebni in javni sektor. Razvoj na trgu dela je bil na splošno pozitiven, ostaja nekaj strukturnih pomanjkljivosti, kar se zlasti kaže z nizko zaposlenostjo starejših delavcev. Nadaljnji ukrepi bi lahko koristili ustvarjanju novih delovnih mest, da bi se izboljšalo delovno okolje, spodbudilo dejavnosti raziskav in razvoja ter pospešilo strategijo dejavnega staranja.2.2. Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. februarja 2006 sprejel mnenje o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa, ki zajema obdobje 2004–2008. Svet je menil, da je „program usmerjen v vzdrževanje ravni inflacije na stopnji povprečja EU, obenem pa napoveduje postopno proračunsko prilagajanje“. Svet je pozval Slovenijo, da „naj hitreje napreduje k doseganju srednjeročnega programskega cilja, zlasti z uvedbo ukrepov za načrtovano zmanjšanje ravni odhodkov kot tudi z osredotočenjem prizadevanj za prilagajanje na začetek obdobja“ in da „sprejme ukrepe za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ, zlasti kar zadeva pokojninski sistem“.2.3. Ocena Komisije o nacionalnem programu reform oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Slovenije, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 16. oktobra 2006. Slovenski nacionalni program reform usmerja politiko v doseganje petih ključnih ciljev: konkurenčno gospodarstvo in hitrejšo gospodarsko rast, na znanju temelječo družb, učinkovito državo, sodobno socialno državo in večjo zaposlenost ter trajnostni razvoj.Ocena Komisije o dopolnitvi tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku [3] z decembra 2006) je pokazala, da Slovenija dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform. Slovenija je izkoristila relativno ugodne makroekonomske pogoje in je sprejela ustrezne ukrepe na nekaterih ključnih področjih, kot so podjetništvo in boljše sprejemanje zakonov, ter je začela z več bistvenimi reformami na področju zaposlovanja. Toda napredek pri uvajanju strategije dejavnega staranja in odstranjevanju ovir za zaposlovanje mladih do zdaj ni bil dovolj hiter. Na mikroekonomskem področju bi bili potrebni korenitejši ukrepi, ki bi pospešili inovacije in konkurenco. Prav tako bi bila potrebna večja prizadevanja na področju prestrukturiranja javnih odhodkov.Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Sloveniji priporoča, da sprejme ukrepe na področju: dolgoročne vzdržnosti javnih financ, zlasti v zvezi z utrjevanjem pokojninskega sistema in povečanjem zaposlovanja starejših delavcev, kot tudi na področju storitev zaposlovanja s prožnimi pogodbenimi sporazumi in večjim pogojevanjem ugodnosti.Okvir: Glavne točke za oceno Kot določa člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali je potek prilagajanja za njegovo dosego ustrezen; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje tega poteka prilagajanja, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni poteka prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[4]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[5], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o programu stabilnosti Slovenije, 2006–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[6] in zlasti člena 5(1) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Dne [27. februarja 2007] je Svet proučil prvi program stabilnosti Slovenije, ki obravnava obdobje 2006–2009.5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realni BDP stalno povečeval nad 4 % skozi programsko obdobje. Zdi se, da ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Videti je, da so v programu tudi napovedi glede inflacije realistične.6.  Za leto 2006 je bil javnofinančni primanjkljaj v jesenski napovedi služb Komisije leta 2006 ocenjen na 1,6 % BDP, pri čemer je bila napoved iz dopolnitve konvergenčnega programa za leto 2005 1,7 % BDP. Zdi se, da je bilo načrtovano zmanjšanje ravni odhodkov doseženo, toda ocenjuje se, da bo kljub cikličnemu izboljšanju gospodarstva primanjkljaj prihodkov večji, kot je bilo predvideno v proračunu, in javnofinančni primanjkljaj nekaj večji od tistega iz leta 2005.7.  Proračunska strategija programa je usmerjena v doseganje srednjeročnega cilja za proračunsko stanje, kot je mišljeno v Paktu stabilnosti in rasti do leta 2009, in sicer s konsolidacijo, ki bo potekala ob koncu programskega obdobja. Glede na davčno reformo in številne ukrepe za prihranek pri izdatkih bodo prihodki in odhodki kot odstotek BDP v programskem obdobju sunkovito upadli. Do leta 2008, ko se bodo zadevne stopnje zmanjšale na enak način, bi se moral javnofinančni primanjkljaj obdržati okrog 1,5 % GDP. Leta 2009 se bo javnofinančni primanjkljaj zmanjšal na 1 %, saj bo zmanjšanje odhodkov uravnotežilo izgubo prihodkov. Primarni saldo bo v začetku padel z 0,1 % BDP v letu 2006 na -0,3 % BDP v letu 2008, preden se bo popravil na 0,3 % BDP v letu 2009. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo konvergenčnega programa pa program stabilnosti za eno leto odlaga cilj doseči nominalni primanjkljaj v višini 1 % BDP v okviru ugodnejšega makroekonomskega scenarija.8.  Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, izboljšal za okoli 0,25 % BDP. Kot v prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa iz decembra 2005, je srednjeročni cilj za proračunsko stanje v programu stabilnosti strukturni primanjkljaj 1% BDP, ki naj bi se dosegel do leta 2009, kar je eno leto kasneje, kot je bilo določeno v prejšnjem programu. V programu se zamuda pripisuje večjemu železniškemu projektu, katerega stroški so ocenjeni na 0,4 % BDP v letu 2007, 0,5 % BDP v letu 2008 in 0,2 % BDP v letu 2009. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno potencialno rast.9.  Tveganja za proračunske napovedi v programu se zdijo precej uravnotežena za leti 2007 in 2008, toda za leto 2009 je lahko proračunski rezultat slabši od napovedanega v programu. Po eni strani se predvidevanja glede prihodkov od rasti in davkov zdijo verjetna. Poleg tega je Slovenija v zadnjih letih redno dosegala proračunske rezultate, ki so bili boljši od predvidenih in ki jih podpira tudi učinkovit proračunski mehanizem za omejevanje javnofinančnih odhodkov v primeru nepričakovanega primanjkljaja prihodkov. Po drugi strani pa je delež obveznih odhodkov še zmeraj visok kljub prizadevanjem za prestrukturiranje javnofinančnih odhodkov. Ukrepi, ki podpirajo znatno zmanjšanje primarnih odhodkov glede na odstotek BDP, kot je napovedano za 2009, so zelo natančno opisani.10.  Glede na to oceno tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se bo do leta 2009 dosegel srednjeročni cilj, kot je predviden v programu. Toda zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se v programskem obdobju prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih. Ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa ni zadosten in ga je treba pospešiti, da bo skladen s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora za države članice euroobmočja in MDT II merilo za letno izboljšanje strukturnega salda znašati 0,5 % BDP ter da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in bi lahko bila nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer. Pričakuje se, da se bodo ugodne gospodarske razmere pojavljale skozi vse programsko obdobje, toda ni načrtovano, da bi se strukturni saldo vidno izboljšal pred zadnjim letom programa. Toda za leto 2009 obstaja tveganje, da bodo rezultati slabši od pričakovanih.11.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 28,5 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 0,8 odstotne točke.12.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva v Sloveniji je med največjimi v EU, nanj vpliva znatno povečanje odhodkov za pokojnine v odstotkih BDP. Medtem ko se nekateri ukrepi že izvajajo, pa bi uvedba nadaljnjih reformnih ukrepov za omejitev večjega porasta odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, prispevala, kot ugotavljajo oblasti, k zmanjšanju tveganja glede vzdržnosti javnih financ. Čeprav začetno proračunsko stanje prispeva k stabilizaciji javnega dolga v srednjeročnem obdobju, pa majhno strukturno izboljšanje v programskem obdobju ne bo dovolj za omejitev pričakovanega vpliva staranja prebivalstva na proračun. Na splošno je Slovenija izpostavljena večjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ.13.  Program stabilnosti vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka slovenskega nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja nekatere informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, toda proračunske napovedi iz programa ne upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Program stabilnosti zlasti navaja podrobnosti glede davčne reforme, ki je napovedana v nacionalnem programu reform, in dopolnjuje ukrepe, predvidene v nacionalnem programu reform, z ukrepi glede odhodkov.14.  Proračunska strategija v programu je delno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Potek prilagoditve srednjeročnemu cilju je zlasti nezadosten in ga je treba pospešiti.15.  Kar zadeva zahtevo po podatkih, določeno v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program nekatere pomanjkljivosti glede obveznih in neobveznih podatkov[7].Splošni zaključek je ta, da se v programu priznava, da sta omejitev inflacijskih pritiskov in stalna fiskalna konsolidacija potrebna za ohranjanje prožnosti gospodarstva, vendar pa program ne predvideva zadostnega napredka k srednjeročnemu cilju kljub optimističnim pričakovanjem glede gospodarske rasti. Ob upoštevanju zgornje ocene se Slovenijo poziva, da:(i) izkoristi ugodne gospodarske pogoje ter pospeši doseganje srednjeročnega cilja z osredotočenjem prizadevanj glede prilagajanja na začetek obdobja in(ii) ob upoštevanju napovedanega povečanja odhodkov v zvezi s staranjem prebivalstva izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ s pospeševanjem pokojninske reforme z dodatnimi ukrepi, ki so posebej usmerjeni v povečanje stopnje zaposlenosti starejših delavcev in spodbujanje razvoja zasebnih pokojninskih varčevalnih shem.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2006 | 4,0 | 4,7 | 4,3 | 4,2 | 4,1 |COM nov. 2006 | 4,0 | 4,8 | 4,2 | 4,5 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | PS dec. 2006 | 2,5 | 2,7 | 2,7 | 2,5 | 2,2 |COM nov. 2006 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20061 | -1,2 | -0,5 | -0,3 | -0,1 | 0,3 |COM nov. 20065 | -1,1 | -0,3 | 0,0 | 0,4 | ni podatkov |KP dec. 20051 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2006 | -1,4 | -1,6 | -1,5 | -1,6 | -1,0 |COM nov. 2006 | -1,4 | -1,6 | -1,6 | -1,5 | ni podatkov |KP dec. 2005 | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2006 | 0,4 | 0,1 | -0,1 | -0,3 | 0,3 |COM nov. 2006 | 0,3 | -0,1 | -0,2 | -0,3 | ni podatkov |KP dec. 2005 | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS dec. 20061 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |COM nov. 2006 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | ni podatkov |KP dec. 20051 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS dec. 20063 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |COM nov. 20064 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | ni podatkov |KP dec. 2005 | -0,4 | -1,4 | -1,4 | -1,0 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2006 | 28,0 | 28,5 | 28,2 | 28,3 | 27,7 |COM nov. 2006 | 28,0 | 28,4 | 28,0 | 27,6 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5Na podlagi ocenjene potencilane rasti 3,8 % v 2005 in 4 % v 2006-2008. Vir: Konvergenčni program/program stabilnosti (KP/PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Člen 4 Uredbe Sveta (ES) 1466/97 določa, „da država članica, ki sprejme skupno valuto kasneje (tj. po 1. januarju 1999, ko so prve države članice EU sprejele skupno valuto), predloži program stabilnosti v šestih mesecih od sklepa Sveta o njenem sodelovanju v evroobmočju“. 11. julija 2006 je Svet sprejel sklep v skladu s členom 122(2) Pogodbe (Sklep Sveta 2006/495/ES, UL L 195, 15.7. 2006, str. 25) o uvedbi skupne valute v Sloveniji s 1. januarjem 2007.[3] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[4] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[5] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[6] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Zlasti niso opredeljeni neto zunanji saldi za 2006–2007, določeni neobvezni podatki glede sektorskih saldov, razvoj na trgu dela, javnofinančni odhodkov po namenu in razvoj deleža dolga.


				|

		52014DC0406

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nemčije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Nemčije za leto 2014 /* COM/2014/0406 final */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Nemčije za leto 2014
in mnenje Sveta o programu stabilnosti Nemčije za leto 2014

SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti
člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in
odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2],
zlasti člena 6(1) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so
29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo
vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir
za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013 sprejel
priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nemčije za leto
2013 in dal mnenje o posodobljenem programu stabilnosti Nemčije za obdobje
2012–2017. Komisija je 15. novembra 2013 v skladu z Uredbo (EU)
št. 473/2013[5] predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta
Nemčije za leto 2014[6].
(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[7],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[8],
v katerem je Nemčijo opredelila kot eno od držav članic, za katere je
treba opraviti poglobljen pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, vrnitvi k
normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate
poglobljenega pregleda za Nemčijo[9],
ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na
podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Nemčiji obstajajo
čezmerna makroekonomska neravnotežja, ki zahtevajo spremljanje in ukrepe
politike. Zlasti je tekoči račun vztrajno beležil zelo visok
presežek, kar odraža pozitivne učinke močne konkurenčnosti, pri
čemer se velik del prihrankov vlaga v tujini. To tudi kaže, da je
domača rast ostala šibka in da gospodarski viri morda niso bili učinkovito
dodeljeni. Čeprav presežki tekočega računa ne pomenijo podobnega
tveganja kot veliki primanjkljaji, si velikost in vztrajnost presežka
tekočega računa v Nemčiji zaslužita posebno pozornost. Zaradi
velikosti nemškega gospodarstva je ukrepanje, da se zmanjša nevarnost
škodljivih učinkov na delovanje domačega gospodarstva in
euroobmočja, še posebej pomembno.
(8)
Nemčija je 14. aprila 2014 predložila
nacionalni reformni program za leto 2014 in 8. aprila 2014 program
stabilnosti za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi
se upoštevala njuna medsebojna povezanost.
(9)
Cilj proračunske strategije, opisane v
programu stabilnosti za leto 2014, je zagotoviti doseganje
srednjeročnega proračunskega cilja tudi v prihodnosti. Program
stabilnosti potrjuje srednjeročni cilj v višini –0,5 % BDP, kar je v
skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. V skladu s programom
stabilnosti bo (preračunani) strukturni saldo v letu 2014 in v obdobju po
njem ostal pozitiven, bruto dolg pa naj bi se v letu 2014 znižal na 76 %
BDP in se nato še naprej zadovoljivo zmanjševal. Proračunska strategija iz
programa je torej skladna z zahtevami Pakta za stabilnost in rast.
Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije v
programu, ki ga ni uradno potrdil neodvisni subjekt, je verjeten, saj je na
splošno skladen z napovedjo Komisije iz pomladi 2014. Svet na podlagi
ocene programa stabilnosti in napovedi Komisije v skladu z Uredbo Sveta (ES)
št. 1466/97 meni, da so javne finance v Nemčiji še vedno na splošno
zdrave, saj bo srednjeročni cilj po napovedih še naprej izpolnjen in
pravilo o zadolževanju spoštovano.
(10)
Nemčija je pri izboljšanju stroškovne
učinkovitosti javne porabe za zdravstvo in dolgotrajno oskrbo dosegla le
omejen napredek, vendar so bile napovedane nove pobude. Čeprav je njihov
namen izboljšanje stroškovne učinkovitosti zdravstvenega varstva, ti
načrti morda ne bodo zadostovali za obvladovanje pričakovanih
prihodnjih povečevanj stroškov. Nedavno sprejeta pokojninska reforma je
namenjena izboljšanju pogojev predčasnega upokojevanja („Rente mit 63“)
in ravni pokojnin za določene skupine, pri čemer slednje
vključuje tudi pokojninski dodatek za tiste, ki so vzgajali otroke, rojene
pred letom 1992 („Mütterrente“). Reforma pomeni dodaten pritisk na vzdržnost
javnega pokojninskega sistema in bo predvidoma financirana z višjo stopnjo
pokojninskih prispevkov, kar bo negativno vplivalo na razpoložljivi dohodek
aktivne delovne sile. Reforma bi lahko tudi negativno vplivala na uvajanje
dopolnilnih drugega in tretjega pokojninskega stebra. Nemčija je dosegla
omejen napredek pri povečanju porabe za izobraževanje in določen
napredek v zvezi z višjo porabo za raziskave. Zdi se, da bodo za doseganje
cilja glede skupne javne in zasebne porabe za izobraževanje in raziskave v
višini 10 % BDP do leta 2015 potrebna dodatna prizadevanja na vseh ravneh
upravljanja, da bi dohitela najbolj inovativna gospodarstva, pa bi morali biti
naslednji cilji še ambicioznejši. Naložbe v infrastrukturo so se v Nemčiji
v zadnjih letih povečale in naj bi se v skladu z načrti še okrepile,
vendar se zdi, da so potrebna dodatna prizadevanja.
(11)
Na splošno je Nemčija dosegla omejen napredek
pri izboljšanju učinkovitosti davčnega sistema in njegove
naklonjenosti rasti ter zmanjšanju visoke davčne obremenitve dela.
Pomembnejši ukrepi za preusmeritev na rasti prijaznejše vire prihodkov niso
predvideni. Uporaba nižje stopnje davka na dodano vrednost (DDV, trenutno
7 %) bi se lahko bolj omejila, uporaba splošne osnove za DDV pa razširila.
Razmeroma nizki prihodki iz periodičnih davkov na nepremičnine
kažejo, da obstajajo možnosti za povečanje, razporeditev davčne
obremenitve pa bi lahko bila pravičnejša, če bi bila ponovno
proučena davčna osnova za občinski davek na nepremičnine (Grundsteuer).
Pogoje za naložbe v Nemčiji bi bilo mogoče dodatno izboljšati z
reformo obrtnega davka (Gewerbesteuer), zmanjšanjem upravnega bremena,
povezanega s pobiranjem davkov, in zmanjšanjem davčnih olajšav za
financiranje dolga za podjetja.
(12)
Fiskalni okvir je bil dopolnjen z nacionalnim
pravilom o uravnoteženem proračunu in ustanovitvijo neodvisnega
svetovalnega odbora. Videti je, da so v več zveznih deželah (Länder)
še vedno potrebni posebni izvedbeni predpisi za ustavno pravilo o uravnoteženem
proračunu („omejitev zadolževanja“), ki bi zagotovili učinkovito
uporabo omejitve zadolževanja v letnem proračunskem ciklu. Načrtovani
pregled fiskalnih odnosov med federacijo, zveznimi deželami in občinami bi
bilo treba uporabiti za okrepitev fiskalne pristojnosti in odgovornosti.
(13)
Plače so se v zadnjih letih po daljšem obdobju
omejevanja njihove rasti povečale, vendar je bila rast realnih plač v
letu 2013 manjša kot v letu 2012. Za leto 2015 načrtuje Nemčija uvedbo
splošne minimalne plače v višini 8,50 EUR/uro, ki se bo v celoti
začela uporabljati z letom 2017. Uvedba načrtovane splošne minimalne
plače, ki je namenjena zagotavljanju primernega minimalnega dohodka za
delavce, zahteva pozorno spremljanje njenega vpliva, zlasti na zaposlovanje.
Dosežen je bil omejen napredek za zmanjšanje visoke davčne obremenitve,
zlasti za tiste z nizkimi dohodki. Sprejeta pokojninska reforma in sedanji
načrti za reforme na področju dolgotrajne oskrbe, ki vključujejo
zvišanje stopnje prispevkov za socialno zavarovanje, bi lahko dodatno
povečali davčno obremenitev. Nemčija je dosegla nekaj napredka
pri izboljšanju stopnje izobrazbe prikrajšanih oseb, vendar pa je povezava med
stopnjo izobrazbe in socialno-ekonomskim ozadjem še vedno močna ter
prisotna tekom celotnega poklicnega življenja. Navkljub določenemu
napredku v zvezi z ustreznimi ukrepi za aktiviranje in vključevanje ostaja
dolgotrajna brezposelnost zaskrbljujoča, kar kaže na potrebo po dodatnih
ukrepih. Pri sprejemanju ukrepov za spodbujanje prehoda iz malega dela v oblike
zaposlitve, za katere so v celoti obvezni prispevki za socialno varnost, je bil
dosežen le omejen napredek. Pri zmanjšanju negativnih fiskalnih spodbud za
zaposlitev za drugega prejemnika dohodka v gospodinjstvu ni bilo napredka.
Nemčija je dosegla določen napredek v zvezi z večjo
razpoložljivostjo celodnevne predšolske vzgoje in varstva, napredek v zvezi z razširitvijo
celodnevnih šol pa je bil omejen. Obenem na področju otroškega varstva in
celodnevnih šol še vedno obstajajo težave glede kakovosti in regionalne
razlike.
(14)
Cilj predloga vlade za revizijo zakona o
obnovljivih virih energije je upočasniti rast skupnih stroškov za
energijo, te stroške bolj enakomerno porazdeliti med potrošnike, nadzorovati
širitev obnovljivih virov in spodbujati integracijo trga. V okviru izvajanje
reforme je treba skrbno spremljati njen učinek na stroškovno
učinkovitost podpornega sistema. Potrebna so nadaljnja prizadevanja v
zvezi z razširitvijo omrežja in glede usklajevanja s sosednjimi državami.
(15)
Politično ukrepanje za nadaljnje spodbujanje
konkurence v storitvenih sektorjih je bilo omejeno, čeprav so bile v
določenih poklicih in regijah sprejete izolirane reforme, na primer glede
dovoljenj in komercialnih sporočil v gradbenem sektorju. Medtem ko je rast
produktivnosti v storitvenih sektorjih strukturno nižja kot v industriji, je v določenih
storitvenih sektorjih še posebej nizka, predvsem na področju poklicnih
storitev. Še vedno obstajajo ovire za vstop na trg in opravljanje poklicnih
storitev. Te vključujejo omejitve glede pravne oblike in strukture
lastništva ter zahteve glede poklicnih kvalifikacij. Raznolikost regulativnih ureditev
za poklicne storitve v zveznih deželah kaže, da obstajajo možnosti za
določitev najmanj obremenjujočih regulativnih pristopov in njihovo
razširitev po vsej državi. Vrednost
naročil, ki jih nemški organi objavijo v skladu z zakonodajo EU na
področju javnih naročil, ostaja med najnižjimi v EU. Celovit prehod
na pregleden trg e-javnih naročil bi lahko povečal konkurenco. V
maloprodajnem sektorju predpisi o prostorskem načrtovanju v določenih
zveznih deželah še vedno omejujejo vstop novih podjetij na trg. Napredek pri
izboljšanju konkurenčnosti železniških trgov je bil omejen.
(16)
Nemčija je dosegla omejen napredek pri ukrepih
za konsolidacijo bančnega sektorja, zlasti z izboljšanjem okvira
upravljanja. Sklepi Komisije o državni pomoči so veliko pripomogli k
prestrukturiranju deželnih bank v zadnjih letih, pri čemer je ta sektor še
vedno razdrobljen. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za odpravo strukturnih in
upravnih ovir, ki onemogočajo tržno usmerjeno konsolidacijo, kar bi tudi
izboljšalo splošno učinkovitost finančnega sektorja. Pregled pravnega
okvira drugega bančnega stebra bi lahko dodatno pripomogel h konsolidaciji
v javnem bančnem sektorju.
(17)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo nemške ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in
nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje
nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno
fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Nemčiji, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 4 v
nadaljevanju.
(18)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil nemški
program stabilnosti, njegovo mnenje[10]
pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.
(19)
Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki
ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program
in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe
(EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 1 do 4 v
nadaljevanju.
(20)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te
analize je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih
valuta je euro. Nemčija bi morala ta priporočila izvesti
pravočasno in v celoti –
PRIPOROČA, da Nemčija v
obdobju 2014–2015 ukrepa tako, da:
1.           Si
prizadeva za rasti prijazno fiskalno politiko in ohrani trden fiskalni položaj
ter tako zagotovi izpolnjevanje srednjeročnega proračunskega cilja v
celotnem obdobju, ki je zajeto s programom stabilnosti, ter nadaljnje vzdržno
zmanjševanje deleža dolga sektorja država. Zlasti uporabi manevrski prostor za
večje in učinkovitejše javne naložbe v infrastrukturo, izobraževanje
in raziskave. Izboljša učinkovitost davčnega sistema, predvsem z
razširitvijo davčne osnove, zlasti na potrošnjo, s ponovno
proučitvijo občinskega davka na nepremičnine, z izboljšanjem
davčne uprave in s pregledom obrtnega davka, tudi z namenom spodbujanja
zasebnih naložb. Si dodatno prizadeva za povečanje stroškovne
učinkovitosti javne porabe na področju zdravstva in dolgotrajne
oskrbe. Zagotovi vzdržnost javnega pokojninskega sistema, in sicer (i) s
spremembo financiranja novih prejemkov, ki ne temeljijo na zavarovanju („Mütterrente“),
v financiranje iz davčnih prihodkov, tudi z namenom, da bi se izognili
nadaljnjemu povečanju prispevkov za socialno varnost, (ii) s
povečanjem spodbud za poznejše upokojevanje ter (iii) s povečanjem
kritja v okviru shem drugega in tretjega pokojninskega stebra. Dokonča
dosledno uvajanje omejitve zadolževanja v vseh zveznih deželah (Länder),
pri čemer zagotovi pravočasne in ustrezne postopke spremljanja in
korekcijske mehanizme. Izboljša zasnovo fiskalnih odnosov med federacijo,
zveznimi deželami in občinami, tudi z namenom zagotavljanja zadostnih
javnih naložb na vseh upravnih ravneh.
2.           Izboljša pogoje za dodatno
podporo domačemu povpraševanju, med drugim z znižanjem visokih davkov in
prispevkov za socialno varnost, zlasti za tiste z nizkimi dohodki. Pri uvedbi
splošne minimalne plače spremlja njen učinek na zaposlovanje.
Izboljša zaposljivost delavcev z nadaljnjim izboljšanjem uspešnosti
prikrajšanih oseb na področju izobraževanja ter z izvajanjem bolj ambicioznih
ukrepov za aktiviranje in vključevanje na trg dela, še posebej za
dolgotrajno brezposelne. Sprejme ukrepe za zmanjšanje negativnih fiskalnih
spodbud za zaposlitev, zlasti za drugega prejemnika dohodka v gospodinjstvu, in
spodbujanje prehoda iz malega dela v oblike zaposlitve, za katere so v celoti
obvezni prispevki za socialno varnost. Odpravi regionalne primanjkljaje v zvezi
z razpoložljivostjo otroškega varstva za poln delovni čas in celodnevnih
šol, pri tem pa izboljša njihovo splošno kakovost izobraževanja.
3.           Čim bolj omeji skupne
stroške preoblikovanja energetskega sistema. Zlasti spremlja vpliv reforme
zakona o obnovljivih virih energije na stroškovno učinkovitost podpornega
sistema za obnovljive vire energije. Poveča prizadevanja za hitrejšo
širitev nacionalnega in čezmejnih električnih in plinskih omrežij.
Okrepi tesno usklajevanje glede energetske politike s sosednjimi državami.
4.           Sprejme bolj ambiciozne
ukrepe za nadaljnje spodbujanje konkurence v storitvenem sektorju,
vključno z nekaterimi poklicnimi storitvami, tudi s pregledom
obstoječih regulativnih pristopov in prizadevanjem za uporabo najboljših
praks v vseh zveznih deželah. Opredeli razloge za nizko vrednost javnih
naročil, ki so objavljena v skladu z zakonodajo EU. Poveča prizadevanja
za odpravo obstoječih predpisov o prostorskem načrtovanju, ki
omejujejo vstop novih akterjev v maloprodajnem sektorju. Sprejme ukrepe za
odpravo preostalih ovir za konkurenco na železniških trgih. Si prizadeva za
konsolidacijo bančnega sektorja na deželni ravni (Landesbanken),
vključno z izboljšanjem okvira upravljanja.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 406 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[5]               UL L 140, 27.5.2013, str. 11.
[6]               C(2013) 8001 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 78 final.
[10]             V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.