title: Priporočilo Komisije z dne 29. maja 2008 o ukrepih za zmanjšanje tveganja za snovi: kadmij in kadmijev oksid (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2243) (Besedilo velja za EGP)

text:
               14.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 156/22

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 29. maja 2008
   o ukrepih za zmanjšanje tveganja za snovi: kadmij in kadmijev oksid
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2243)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2008/446/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 z dne 23. marca 1993 o oceni in nadzoru tveganja, ki ga predstavljajo obstoječe snovi (1), in zlasti člena 11(2) Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V Uredbi (EGS) št. 793/93 sta bili naslednji snovi opredeljeni kot prednostni snovi za oceno v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 143/97 z dne 27. januarja 1997 o tretjem seznamu prednostnih snovi, kakor ga predvideva Uredba Sveta (EGS) št. 793/93 (2):

                           —

                           kadmij,

                           —

                           kadmijev oksid.

                     Država članica, ki je bila v skladu z uredbama (EGS) št. 793/93 in (ES) št. 143/97 imenovana za poročevalko, je v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1488/94 z dne 28. junija 1994 o določitvi načel za ocenjevanje tveganja, ki ga obstoječe snovi predstavljajo za ljudi in okolje v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 793/93 (3), za navedene snovi dokončala ocenjevanje tveganja za ljudi in okolje ter predlagala strategijo za omejitev tveganja.

               (2)

               Opravljeno je bilo posvetovanje z Znanstvenim odborom za strupenost, strupenost za ekosisteme in okolje (SCTEE), ki je o ocenah tveganja, ki jih je pripravila poročevalka, izdal svoji mnenji. Mnenji sta objavljeni na spletni strani Znanstvenega odbora.

               (3)

               Rezultati ocene tveganja in nadaljnji rezultati strategij za omejitev tveganja so navedeni v ustreznem sporočilu Komisije (4).

               (4)

               Na podlagi navedene ocene je primerno priporočiti nekatere ukrepe za zmanjšanje tveganja za nekatere snovi.

               (5)

               Pri priporočenih ukrepih za zmanjšanje tveganja za delavce je treba upoštevati predpise o varstvu delavcev, saj ti zagotavljajo ustrezen in zadosten okvir za omejitev tveganja zaradi zadevnih snovi.

               (6)

               Ukrepi za zmanjšanje tveganja, predvideni s tem priporočilom, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega na podlagi člena 15(1) Uredbe (EGS) št. 793/93 –

         PRIPOROČA:
   ODDELEK 1
   KADMIJ

      (Št. CAS 7440-43-9; št. Einecs 231-152-8)

   Ukrepi za zmanjšanje tveganja za delavce (1) in okolje (2, 3, 4)

               1.

               Delodajalci, ki uporabljajo kadmij za namene, za katere je bila v oceni tveganja ugotovljena nevarnost, morajo upoštevati posebna navodila, pripravljena za posamezne panoge na nacionalni ravni, ki temeljijo na praktičnih nezavezujočih smernicah, ki jih sestavi Komisija v skladu s členom 12(2) Direktive Sveta 98/24/ES (5).

               2.

               V skladu z Direktivo 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6) morajo pristojni organi zadevnih držav članic v dovoljenjih, izdanih na podlagi Direktive 2008/1/ES, določiti pogoje, mejne vrednosti emisij ali enakovredne parametre ali tehnične ukrepe za kadmij, da bi zadevni obrati delovali v skladu z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami (v nadaljnjem besedilu „BAT“), pri čemer se upoštevajo tehnične lastnosti posameznega obrata, njegova umestitev v prostoru in krajevne razmere v okolju.

               3.

               Po potrebi morajo nadzorovanje krajevnih emisij v okolje urejati nacionalni predpisi, da se onemogoči nastanek tveganja za okolje.

               4.

               Pri določitvi okoljskih standardov kakovosti (v nadaljnjem besedilu „EQS“) v okviru Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES (7) je treba upoštevati vse razpoložljive podatke, tudi prihodnje podatke o mehki vodi.

         ODDELEK 2
   KADMIJEV OKSID

      (Št. CAS 1306-19-0; št. Einecs 215-146-2)

   Ukrepi za zmanjšanje tveganja za delavce (5) in okolje (6, 7, 8)

               5.

               Delodajalci, ki uporabljajo kadmijev oksid za namene, za katere je bila v oceni tveganja ugotovljena nevarnost, morajo upoštevati posebna navodila, pripravljena za posamezne panoge na nacionalni ravni, ki temeljijo na praktičnih nezavezujočih smernicah, ki jih sestavi Komisija v skladu s členom 12(2) Direktive 98/24/ES.

               6.

               V skladu z Direktivo 2008/1/ES morajo pristojni organi zadevnih držav članic v dovoljenjih, izdanih na podlagi Direktive 2008/1/ES, določiti pogoje, mejne vrednosti emisij ali enakovredne parametre ali tehnične ukrepe za kadmij, da bi zadevni obrati delovali v skladu z BAT, pri čemer se upoštevajo tehnične lastnosti posameznega obrata, njegova umestitev v prostoru in krajevne razmere v okolju.

               7.

               Po potrebi morajo nadzorovanje krajevnih emisij v okolje urejati nacionalni predpisi, da se onemogoči nastanek tveganja za okolje.

               8.

               Pri določitvi EQS v okviru Direktive 2000/60/ES je treba upoštevati vse razpoložljive podatke, tudi prihodnje podatke o mehki vodi.

         ODDELEK 3
   NASLOVNIKI

               9.

               To priporočilo je naslovljeno na vse panoge, ki uvažajo, proizvajajo, prevažajo ali skladiščijo navedene snovi, ki jih formulirajo v pripravke ali drugače predelujejo, ki jih uporabljajo, odstranjujejo ali ponovno pridobivajo s predelavo odpadnih snovi, in na države članice.

      V Bruslju, 29. maja 2008

            Za Komisijo

         Stavros DIMAS

            Član Komisije

      (1)  UL L 84, 5.4.1993, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

      (2)  UL L 25, 28.1.1997, str. 13.

      (3)  UL L 161, 29.6.1994, str. 3.

      (4)  UL C 149, 14.6.2008, str. 6.

      (5)  UL L 131, 5.5.1998, str. 11. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 165, 27.6.2007, str. 21).

      (6)  UL L 24, 29.1.2008, str. 8.

      (7)  UL L 327, 22.12.2000, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2008/32/ES (UL L 81, 20.3.2008, str. 60).


title: Priporočilo Sveta z dne 10. februarja 2009 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (sedmi ERS) za proračunsko leto 2007

text:
               11.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 40/35

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 10. februarja 2009
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (sedmi ERS) za proračunsko leto 2007
   (2009/112/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Četrte konvencije AKP-EGS, podpisane 15. decembra 1989 v Loméju (1), kakor je bila spremenjena s Sporazumom, podpisanim 4. novembra 1995 na Mauriciusu (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma 91/401/EGS o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru Četrte konvencije AKP-EGS (3) (v nadaljevanju „Notranji sporazum“), s katerim je bil med drugim ustanovljen sedmi Evropski razvojni sklad (sedmi ERS), in zlasti člena 32(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe 91/491/EGS z dne 29. julija 1991 o sodelovanju pri razvojnem financiranju v okviru Četrte konvencije AKP-EGS (4) in zlasti členov 69 do 77 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi sedmega ERS na dan 31. decembra 2007 ter poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2007, skupaj z odgovori Komisije (5),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje sedmega ERS v skladu s členom 32(3) Notranjega sporazuma.

               (2)

               Komisija je dejavnosti sedmega ERS v proračunskem letu 2007 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti sedmega ERS za proračunsko leto 2007.

      V Bruslju, 10. februarja 2009

            Za Svet

            Predsednik

         M. KALOUSEK

      (1)  UL L 229, 17.8.1991, str. 3.

      (2)  UL L 156, 29.5.1998, str. 3.

      (3)  UL L 229, 17.8.1991, str. 288.

      (4)  UL L 266, 21.9.1991, str. 1.

      (5)  UL C 286, 10.11.2008, str. 273.


title: Priporočilo št. S1 z dne 15. marca 2012 o finančnih vidikih čezmejnega darovanja organov živih darovalcev  Besedilo velja za EGP in za sporazum ES/Švica

text:
               10.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 240/3

         PRIPOROČILO št. S1
   z dne 15. marca 2012
   o finančnih vidikih čezmejnega darovanja organov živih darovalcev
   (Besedilo velja za EGP in za sporazum ES/Švica)
   2012/C 240/04
   UPRAVNA KOMISIJA ZA KOORDINACIJO SISTEMOV SOCIALNE VARNOSTI –
   ob upoštevanju člena 72(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1), v skladu s katerim je Upravna komisija pristojna za obravnavo vseh upravnih vprašanj in vprašanj v zvezi z razlago, ki izhajajo iz določb Uredbe (ES) št. 883/2004 in Uredbe (ES) št. 987/2009 (2),
   ob upoštevanju člena 168(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju člena 48 Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   v skladu s pogoji iz drugega pododstavka člena 71(2) Uredbe (ES) št. 883/2004,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Pri ukrepih Unije se upošteva odgovornost držav članic za opredelitev njihove zdravstvene politike ter za organizacijo in zagotavljanje zdravstvenih storitev in zdravstvene oskrbe.

               (2)

               Ukrepi Unije ne vplivajo na nacionalne določbe o darovanju ali uporabi organov ali krvi za namene zdravljenja.

               (3)

               Uredba (ES) št. 883/2004 ne zagotavlja rešitve za povračilo zdravstvenih storitev živemu darovalcu, kadar zakonodaja, ki se uporablja za darovalca, izključuje ali ne določa povračila stroškov in zakonodaja, ki se uporablja za prejemnika organa, ne krije stroškov darovalca.

               (4)

               Priznava se, da gre pri presajanju organov za stroškovno učinkovito zdravljenje, ki bolnikom prinaša izjemne koristi, darovanje organov živih darovalcev pa mora biti opravljeno tako, da bo socialno tveganje posameznega darovalca čim manjše.

               (5)

               Če zakonodaja, ki se uporablja za darovalca organa, živim darovalcem organov ali za darovanje organov živih oseb nasploh ne zagotavlja povračila, bi moral pristojni nosilec prejemnika organa poiskati humanitarno priložnostno rešitev in povrniti storitve, potrebne pri čezmejnem darovanju organov živih darovalcev.

               (6)

               Živemu darovalcu mora biti omogočeno, da na podlagi vseh ustreznih informacij samostojno sprejme odločitev in bi moral biti vnaprej seznanjen s pogoji zdravstvenega zavarovanja, povračilom stroškov v zvezi s čezmejnim darovanjem organov in denarnim nadomestilom za čas bolezni ob morebitni izgubi dohodka –

         PRIPOROČA:

               1.

               pristojni organi prejemnika organa bi morali ob pripravi ali odobritvi darovanja organa živega darovalca, zavarovanega v drugi državi članici, proučiti dostop živega darovalca do sistema zdravstvenega zavarovanja pri problemih, povezanih s postopkom darovanja;

               2.

               pristojni organi prejemnika organa poiščejo humanitarno rešitev in darovalcu povrnejo storitve, potrebne pri čezmejnem darovanju, če zakonodaja darovalca temu ne zagotavlja upravičenosti do zdravstvenih storitev;

               3.

               pristojni organ darovalca v skladu z zakonodajo, ki jo uporablja, zagotovi denarno nadomestilo za bolezen, ne glede na to, v kateri državi članici je bil organ darovan ali kdo je bil prejemnik organa. Morebitno izgubo dohodka darovalca, povezano z donacijo, bi bilo treba obravnavati po pristojni veljavni zakonodaji darovalca enako kot vsako drugo nezmožnost za delo, saj ni razloga, da bi bila nezmožnost za delo, ki je posledica darovanja organa, obravnavana drugače kot druge vrste nezmožnosti za delo iz zdravstvenih razlogov.

            Predsednica Upravne komisije

         Karin MØHL LARSEN

      (1)  UL L 166, 30.4.2004, str. 1 (Popravek UL L 200, 7.6.2004, str. 1).

      (2)  Uredba (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, (UL L 284, 30.10.2009, str. 1).


title: 2012/127/EU: Priporočilo Sveta z dne 21. februarja 2012 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (osmi ERS) za proračunsko leto 2010

text:
               29.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 55/32

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 21. februarja 2012
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (osmi ERS) za proračunsko leto 2010
   (2012/127/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Četrte konvencije AKP-EGS, podpisane dne 15. decembra 1989 v Loméju (1), kot je bila spremenjena s Sporazumom, podpisanim dne 4. novembra 1995 na Mauriciusu (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru drugega finančnega protokola k Četrti konvenciji AKP-EGS (3) (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum), s katerim je bil med drugim ustanovljen osmi Evropski razvojni sklad (osmi ERS), in zlasti člena 33(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 16. junija 1998, ki se uporablja za sodelovanje pri razvojnem financiranju v okviru Četrte konvencije AKP-ES (4), in zlasti členov 66 do 74 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi osmega ERS na dan 31. decembra 2010 ter Letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada (ERS), za proračunsko leto 2010 z odgovori Komisije (5),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 33(3) Notranjega sporazuma, Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje osmega ERS.

               (2)

               Komisija je dejavnosti osmega ERS v proračunskem letu 2010 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti osmega ERS za proračunsko leto 2010.

      V Bruslju, 21. februarja 2012

            Za Svet

            Predsednica

         M. VESTAGER

      (1)  UL L 229, 17.8.1991, str. 3.

      (2)  UL L 156, 29.5.1998, str. 3.

      (3)  UL L 156, 29.5.1998, str. 108.

      (4)  UL L 191, 7.7.1998, str. 53.

      (5)  UL C 326, 10.11.2011, str. 251.


				|

		52011SC0818

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Bulgariaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Bulgaria, 2011-2014

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Bolgarije za leto 2011
ter mnenje Sveta
o dopolnitvi konvergenčnega programa Bolgarije za obdobje 2011–2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 9(3) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in
rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter bo osredotočena na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast
in konkurenčnost.
(2)
Svet je 13. julija 2010 sprejel
priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
zaposlovalne politike držav članic[3], ki
sta združena v „integriranih smernicah“. Države članice so bile pozvane,
naj integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih in
zaposlovalnih politikah.
(3)
Komisija je 12. januarja 2011 sprejela
prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega
upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega
usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.
(4)
Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil
prednostne naloge fiskalne konsolidacije in strukturnih reform (v skladu s
sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi
letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po
prednostnem obravnavanju ponovne vzpostavitve trdnih proračunov in
fiskalne vzdržnost, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter
novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da
te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v
svoje programe stabilnosti oziroma konvergenčne programe in nacionalne
reformne programe.
(5)
Evropski svet je 25. marca 2011 države
članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, tudi pozval, naj
pravočasno predložijo svoje zaveze, da jih bodo lahko vključile v
programe stabilnosti oziroma konvergenčne programe in nacionalne reformne
programe.
(6)
Bolgarija je 15. aprila 2011 predložila
dopolnitev konvergenčnega programa za leto 2011, ki zajema
obdobje 2011–2014, in nacionalni reformni program za leto 2011.
Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne
povezave.
(7)
Gospodarska kriza je prekinila obdobje dobre
gospodarske rasti, ki so jo pospeševali znatni prilivi tujih neposrednih naložb
in rast posojil. BDP je ponovno začel rasti v drugem četrtletju
leta 2010, potem ko se je z najvišje na najnižjo točko skupno
zmanjšal za 7,1 %, zaradi česar je realni BDP v letu 2010
kot celoti ostal domala nespremenjen. Močan porast izvoza in obnova zalog
sta bila najpomembnejša dejavnika rasti. Javnofinančni saldo se je iz
presežka pred krizo leta 2009 oziroma 2010 spremenil v primanjkljaj v višini 4,7 %
oziroma 3,3 % BDP. Medtem ko sta se proizvodnja in zaposlenost v izvozno
naravnanih dejavnostih povečali, je omejena dejavnost na področju
gradbeništva, nepremičnin in prodaje na drobno v lanskem letu zavirala
okrevanje. Prilagoditev proizvodnje je najbolj prizadela zaposlene, pri
čemer je v primerjavi z najvišjim številom zaposlenih leta 2008 delo
izgubilo približno 358 000 oseb. Zaradi tega se je brezposelnost
leta 2010 povečala za nekaj odstotnih točk na 10,2 %, za
zaposlenost pa se ne pričakuje, da bi se srednjeročno vrnila na raven
izpred krize.
(8)
Na podlagi ocene dopolnitve konvergenčnega
programa v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je
makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo fiskalne napovedi, osnovan na
ugodnejših projekcijah rasti od tistih v napovedi služb Komisije. Po znatni
začetni prilagoditvi proračuna v strukturnem smislu za več kot 2 odstotni
točki v letu 2010 je fiskalni napor v letu 2011 precej manjši od
priporočene prilagoditve v višini vsaj 0,75 % BDP. Kljub temu
dopolnitev konvergenčnega programa predvideva zmanjšanje čezmernega
javnofinančnega primanjkljaja v letu 2011 v skladu s
priporočilom Sveta in pozneje nadaljnja zmanjšanja. Vendar dopolnitev ne
navaja zadostnih podrobnosti o načrtovanih proračunskih ukrepih za
doseganje fiskalnih ciljev v obdobju 2012–2014. Navzdol popravljeni
srednjeročni cilj za strukturni primanjkljaj v višini 0,6 % BDP,
načrtovan za leto 2014, je še vedno ambicioznejši od minimalne
zahtevane ravni. Odraža cilje Pakta za stabilnost in rast ter naj bi bil
dosežen do konca programskega obdobja (2014). Vendar pa je predvideni
letni povprečni strukturni fiskalni napor v obdobju 2012–2014 po
načrtovanem zmanjšanju čezmernega primanjkljaja v letu 2011
precej pod priporočenim minimalnim letnim strukturnim izboljšanjem v
višini 0,5 % BDP. Glede na postopno izboljševanje gospodarskih napovedi bi
moral biti cilj programa hitrejši napredek pri doseganju srednjeročnega
cilja. Ocena načrtovane rasti proračunskih izdatkov v letih 2012–2013
se zdi ob upoštevanju razumne ocene srednjeročne potencialne rasti
proizvodnje nekoliko optimistična, kar srednjeročno pomeni tveganje
za strukturni fiskalni položaj.
(9)
Zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, kot je
bilo predvideno, do konca leta 2011 bo pomagalo ponovno pridobiti zaupanje
in okrepiti verodostojnost vladnih politik. Srednjeročno je doseganje
cilja majhnega strukturnega primanjkljaja v višini 0,6 % BDP pomembno, da
se zagotovi, da fiskalna politika podpira veljavni monetarni sistem. Vendar
fiskalno konsolidacijo zavirajo neučinkovitosti v javnem sektorju, kar
lahko povzroči znaten pritisk na izdatke, pri čemer bodo
proračunski prihodki verjetno strukturno nižji kot v letih razcveta pred
krizo. Potrebne so torej ambiciozne reforme javnih financ za izvedbo nujne
fiskalne prilagoditve in pomoč pri zagotavljanju sredstev za izvedbo
nujnih strukturnih reform, vključno s potrebnim sofinanciranjem projektov,
ki jih podpira EU.
(10)
Bolgarski fiskalni položaj je bil v ugodnem
gospodarskem okolju pred krizo razmeroma pozitiven. Fiskalni cilji so bili
vedno znova doseženi in ustvarjene so bile precejšnje fiskalne rezerve.
Leta 2009 je imel proračun zaradi učinka gospodarske krize
prvič po mnogih letih primanjkljaj, pravilo o ohranjanju uravnoteženega
proračuna oziroma presežka in javne porabe pod 40 % BDP pa je bilo prekršeno.
To je bilo delno povezano s pomanjkljivostmi pri načrtovanju izdatkov in
nadzoru nad njimi. Poleg tega je odražalo dejstvo, da so se izredni prihodki,
ki so bili posledica cvetoče gospodarske dejavnosti pred krizo,
uporabljali za financiranje razmeroma visokih nenačrtovanih zviševanj
izdatkov in nižanj stopenj prispevkov za socialno varnost. Da bi obvladali
navedene težave, so organi sprejeli več pobud za izboljšanje nadzora nad
porabo ter sistemov spremljanja in poročanja, vključno s sprejetjem
obsežnega zakonodajnega svežnja, ki krepi fiskalna pravila in srednjeročni
proračunski okvir. Zanj se pričakuje, da bo okrepil fiskalno
disciplino in predvidljivost politik, zmanjšal makroekonomsko nestabilnost in
zagotovil manj prociklično fiskalno politiko.
(11)
Leta razcveta pred krizo so zaznamovali znatni
primanjkljaj na trgu dela in visoka rast plač, ki je bila hitrejša od
rasti produktivnosti. Največja rast plač na letni ravni je bila
skoraj 20 %, in sicer v četrtem četrtletju leta 2007. Po
poslabšanju razmer so se plače pričele umirjati, vendar je njihova
rast ostala razmeroma visoka, tj. skoraj 10 % v letu 2010 za
zaposlene s pogodbami o zaposlitvi (ti predstavljajo približno 65 %
delovne sile). Uskladitev rasti plač z rastjo produktivnosti bo
omogočila notranje prestrukturiranje gospodarstva v smeri produktivnih in
izvozno naravnanih sektorjev.
(12)
Ovire za sodelovanje na trgu dela odražajo delno
pomanjkanje skrbno usmerjenih in prilagojenih aktivnih politik na zadevnem
trgu, kot tudi neučinkovite in nezadostno financirane javne službe za
zaposlovanje. Kakovost javnih storitev pri vključevanju, pomoči pri
iskanju zaposlitve in prekvalifikaciji je majhna, tako kot tudi javna poraba.
Doseg aktivnih politik na trgu dela je prav tako omejen, pri čemer je
zgolj 12 % iskalcev zaposlitve udeleženih v ukrepih vključevanja.
Vzpostavitev več programov zaposlovanja na regionalni ravni in obsežni
programi usposabljanja evropskih strukturnih skladov bodo kratkoročno
imeli pozitiven učinek. Vendar šibka zmogljivost za nadzor in oceno
rezultatov programa ovira oblikovanje politik. Kot je izpostavljeno v nedavnem
poročilu, ki ga je naročila javna služba za zaposlovanje („Ocena neto
učinka aktivnih politik na trgu dela v Bolgariji“), bi bolj
individualizirane in kakovostnejše storitve, prav tako pa tudi boljša
infrastruktura pisarn službe za zaposlovanje, nudile brezposelnim
učinkovitejšo podporo pri iskanju zaposlitve.
(13)
Gospodarska kriza še naprej vpliva na trg dela.
Stopnja brezposelnosti se je s 5,4 % leta 2008 povečala na 10,2 %
leta 2010, pri čemer je pri mladih (starih od 15–24 let)
leta 2010 dosegla 23,2 %. Kriza je prizadela zlasti manj
kvalificirane osebe (vključno z velikim delom romske manjšine), ki
predstavljajo skoraj 70 % brezposelnih. Delež dolgotrajne brezposelnosti (46 %
leta 2010) je višji od povprečja EU (40 % leta 2010) in
lahko pride do tveganja, da postane strukturna. Stopnja aktivnosti mladih je
bila stalno pod dvema tretjinama povprečja EU (2009: 29,5 %, EU: 43,8 %).
Leta 2009 je bila stopnja zaposlenosti mladih 24,8-odstotna (EU: 35,2 %).
Bolgarija ima tudi največji delež mladih, ki se ne izobražujejo in niso
zaposleni (19,5 % oseb, starih od 15–24 let). Ena glavnih ovir za
sodelovanje mladih na trgu dela je pomanjkanje možnosti za združevanje
izobraževanja in dela, zlasti s praksami in pripravništvi na področju
njihovega študija, ki olajšajo prehod na trg dela.
(14)
Navkljub nadpovprečnim izobraževalnim dosežkom
ima v Bolgariji prek 40 % učencev težave s pismenostjo in
računanjem. Navedeno nakazuje, da je izobraževalni sistem mogoče
izboljšati in uskladiti s potrebami na trga dela. Na podlagi pozitivnih
rezultatov nedavne reforme za decentralizacijo šol se pričakuje, da bo
načrtovani zakon o predšolskem in šolskem izobraževanju prinesel nekatere rešitve,
ki jih bo mogoče še izboljšati (na primer glede finančne
neodvisnosti, deleža udeležbe v predšolskem izobraževanju in zunanjega
ocenjevanja) ter hkrati zagotovil preglednost. Delež zgodnjega opuščanja
šolanja (14,7 % leta 2009) je blizu povprečju EU, vendar je zlasti
visok pri Romih (leta 2008 je bil ocenjena na 43 %). Delež
izobraževanja na visokošolski ravni (27,9 % v letu 2009) ostaja pod
povprečjem EU (32,2 %). Bolgarija pomembno zaostaja z reformo višjega
šolstva. Novi zakon o višjem šolstvu, vložen že leta 2010 in kasneje
umaknjen, bi bil lahko uporabljen za obravnavo reformnih potreb.
(15)
Pokojninska reforma, ki je bila sprejeta leta 2010,
ni povezana s pričakovano življenjsko dobo ali stanjem sistema zdravstva
in dolgotrajne nege. Obdobje izvajanja traja od leta 2011 do leta 2026,
pri čemer bo večina ukrepov pričela učinkovati v drugi
polovici tega obdobja, kar bi lahko ogrozilo izvajanje in vzdržnost prvega
stebra pokojninskega sistema.
(16)
Bolgarski državljani so v primerjavi s
povprečjem EU izpostavljeni večji stopnji revščine (41,9 %
prebivalcev doživlja hudo materialno pomanjkanje v primerjavi z 8,1 % v
EU). Približno 66 % starejših ogroža revščina, kar je znatno več
od povprečja EU. V zadnjih dveh letih je bilo več znakov poslabšanja
življenjskih pogojev. Glede na demografski položaj je doseganje ciljev
nacionalnega reformnega programa za znižanje revščine v veliki meri
odvisno od ustreznega oblikovanja politik za starejše delavce in prikrajšane
ljudi kot tudi od primernosti socialnih transferjev. Nacionalni reformni
program napoveduje pripravo operativne strategije za vključevanje Romov
(ocenjuje se, da predstavljajo 10 % prebivalcev), da bi številne ovire, s
katerimi se srečujejo pri zaposlovanju, izobraževanju, zdravju in bivanju,
odpravili z enim samim celostnim načrtom.
(17)
Rast še vedno ovira nizka učinkovitost javnih
služb. Navkljub nedavni racionalizaciji se reforma javne uprave ni dotaknila
izboljševanja kakovosti zaposlenih ali ključnih nalog. Bolgarija ima zelo
majhno pokritost s fiksnimi širokopasovnimi povezavami, tj. 14,9 %, kar je
druga najnižja pokritost v EU, zaradi česar je omejena tudi vzpostavitev
vseh elektronskih storitev.
(18)
Delež nepravilnosti pri javnem naročanju
dosega 60 % vseh preverjenih postopkov in je še višji pri velikih
projektih javne infrastrukture, pri katerih morajo organi izvesti predhodni
nadzor. Zmogljivost Agencije za nadzor javnih financ se je znatno zmanjšala,
zaradi česar je agencija naknadni nadzor izvedla za samo 12 % vseh
postopkov javnega naročanja v letu 2009.
(19)
Energetska intenzivnost bolgarskega gospodarstva je
ena najvišjih v EU. Izstopajoč primer je ogrevanje gospodinjstev, pri
katerih največji del problema predstavljajo slabo vzdrževane
večstanovanjske stavbe. Nedavne spremembe pravil glede upravičenosti
omogočajo, da se lahko za naložbe v energetsko učinkovitost
uporabljajo tudi strukturna sredstva EU. Izvedenih je bilo le malo naložb,
medtem ko so se prihodki od davkov na energijo in promet v primerjavi z BDP in
davki na delo, ki so precej nad povprečjem v EU, znižali. Dostop do
energetskega trga ovirajo zmanjšana konkurenca in zapleteni mehanizmi za
določanje cen.
(20)
Bolgarija je v okviru pakta „euro plus“ sprejela
številne zaveze[4]. Na
fiskalnem področju se je zavezala, da bo vzdržnost javnih financ temeljila
na ukrepih pokojninske reforme, ukrepih za zagotovitev plač na podlagi
uspešnosti v javnem sektorju z zamrznitvijo pokojnin in plač do leta 2013
in okrepitvijo domačega fiskalnega okvira s sprejetjem pakta za
finančno stabilnost z zavezujočimi številčnimi fiskalnimi pravili.
Za spodbujanje zaposlovanja bodo sprejeti ukrepi za zmanjšanje deleža
neprijavljenih zaposlitev in povečanje udeležbe na trgu dela. Ukrepi za
konkurenčnost so osredotočeni na zmanjševanje upravnih bremen in
povečevanje e-upravljanja, izboljšanje dostopa do izobrazbe ter
povečanje uspešnosti izobraževalnega sistema. Navedene zaveze se nanašajo
na tri od štirih področij pakta, pri čemer ne zadevajo
finančnega sektorja. Predstavljajo nadaljevanje obsežnejšega načrta
reform, opisanega v konvergenčnem programu in nacionalnem reformnem
programu, ter pospešujejo trenutne reformne projekte na področjih
fiskalnega upravljanja, javne uprave in izobraževanja. Zaveze v okviru pakta
„euro plus“ so bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.
(21)
Komisija je ocenila konvergenčni program in
nacionalni reformni program ter zaveze v okviru pakta „euro plus“[5]. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje
nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno
fiskalno in socialno-gospodarsko politiko v Bolgariji, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Meni, da bi morali biti po znatni začetni
prilagoditvi proračuna v letu 2010 načrti za fiskalno
konsolidacijo za leto 2011 izvedeni v skladu z napovedmi ter da bi bilo
treba primanjkljaj ponovno zmanjšati pod 3-odstotno referenčno vrednost v
skladu s priporočilom Sveta. Dopolnitev programa ne navaja zadostnih
podrobnosti o načrtovanih proračunskih ukrepih za doseganje fiskalnih
ciljev v obdobju 2012–2014, prav tako bi bilo možno zagotoviti hitrejši
napredek pri doseganju srednjeročnega cilja. Krepitev domačega
fiskalnega okvira bo utrdila fiskalno disciplino ter srednjeročno
zagotovila predvidljivost in verodostojnost vladne politike. Nadalje bi bilo
treba okrepiti tudi konkurenčnost, pomoč posameznikom pri iskanju
zaposlitve, zaščito najbolj ogroženih skupin, ki se srečujejo s
številnimi ovirami, izboljšati zmogljivost javne uprave in nadzornih organov,
povečati učinkovitost virov ter ustvariti več priložnosti za
naložbe in rast.
(22)
Glede na to oceno in ob upoštevanju
priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju
Evropske unije z dne 2. junija 2010 je Svet proučil dopolnitev
konvergenčnega programa Bolgarije za leto 2011, njegovo mnenje[6] pa je zlasti odraženo v njegovih
priporočilih v točkah (1) in (2) v nadaljevanju. Ob upoštevanju
sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet preučil
nacionalni reformni program Bolgarije –
PRIPOROČA, naj Bolgarija v obdobju
2011–2012 sprejme naslednje ukrepe:
(1)
nadaljuje z učinkovitim izvajanjem
proračuna, da bi v letu 2011 zmanjšala čezmerni primanjkljaj;
natančno opredeli ukrepe, ki bodo tvorili temelj proračunske
strategije za obdobje 2012–2014, in izkoristi trenutno gospodarsko
okrevanje za pospešitev fiskalne prilagoditve v smeri srednjeročnega
proračunskega cilja, zlasti z ohranjanjem rasti izdatkov v skladu s
srednjeročno potencialno rastjo ter istočasnim večanjem deleža
izdatkov, ki krepijo rast;
(2)
Izboljša predvidljivost načrtovanja in izvajanja
proračuna, zlasti s krepitvijo fiskalnega upravljanja; V ta namen pripravi
in uvede zavezujoča fiskalna pravila ter dobro opredeljen
srednjeročni proračunski okvir, ki zagotavlja preglednost na vseh
ravneh vlade; uvede ukrepe za proračunsko poročanje po
obračunskem načelu;
(3)
Pospeši trenutno reformo pokojninskega sistema in
okrepi ukrepe, da bi lahko starejši delavci dlje ostali v delovnem razmerju;
(4)
ob posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu
z nacionalnimi praksami spodbuja politike, da bi zagotovila, da bo rast
plač bolje odražala razvoj na področju produktivnosti dela in
podpirala konkurenčnost;
(5)
Rešuje izzive, povezane z bojem proti
revščini, in spodbuja socialno vključenost, zlasti za ogrožene
skupine, ki se srečujejo s številnimi ovirami, tako da: razvije trg za zasebne agencije za zaposlovanje, posodobi javne službe za zaposlovanje, da se okrepi
njihova zmogljivost za povezovanje kvalifikacij z zahtevami na trgu dela, in
osredotoči podporo na manj kvalificirane mlade; nadaljuje z reformo
izobraževanja s sprejetjem zakona o predšolskem in šolskem izobraževanju ter
novega predpisa o višjem šolstvu do sredine leta 2012;
(6)
okrepi prizadevanja za izboljšanje upravne
zmogljivosti pri ključnih nalogah vlade in nadzornih organih, da bi javne
službe postale učinkovitejše pri odzivanju na potrebe državljanov in
podjetij; uvede ukrepe za preverjanje javnih naročil na podlagi ocen
tveganja in okrepi zmogljivost organov za preprečevanje in kaznovanje
nepravilnosti, da bi izboljšala kakovost in učinkovitost porabe javnih
sredstev;
(7)
odpravi ovire za vstop, dogovore o zagotovljenih
dobičkih in nadzor cen ter zagotovi popolno neodvisnost bolgarskega
nadzornega organa za energetiko, da bi trga električne energije in plina
odprla večji konkurenci; uvede spodbude za izboljšanje energetske
učinkovitosti stavb.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL C , str. .
[3]               Ohranjene za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU
z dne 19. maja 2011.
[4]               Več podrobnosti o zavezah v okviru pakta „euro plus“
je na voljo v SEC(2011) 711.
[5]               SEC(2011) 711.
[6]               Predvideno v členu 9(3) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


				|

		52014DC0420

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nizozemske za leto 2014 in mnenje Sveta o nizozemskem programu stabilnosti za leto 2014 /* COM/2014/0420 final */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Nizozemske za leto 2014
in mnenje Sveta o nizozemskem programu stabilnosti za leto 2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti
člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in
odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2],
zlasti člena 6(1) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so
29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo
vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir
za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013 sprejel
priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nizozemske za
leto 2013 in dal mnenje o dopolnitvi nizozemskega programa stabilnosti za
obdobje 2012–2017. Komisija je 15. novembra 2013 v skladu z Uredbo (EU)
št. 473/2013[5] predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Nizozemske
za leto 2014[6].

(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[7],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[8],
v katerem je Nizozemsko opredelila kot eno od držav članic, za katere je
treba opraviti poglobljen pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni
vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate
poglobljenega pregleda za Nizozemsko[9],
ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na
podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Nizozemskem še naprej
obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je potrebno spremljanje
in ukrepanje politike. Pozornost si zaslužijo predvsem makroekonomska gibanja
na področju zadolženosti in razdolževanja v zasebnem sektorju ter še
neodpravljene neučinkovitosti nepremičninskega trga. Čeprav
velik presežek na tekočem računu ne predstavlja tveganj, ki bi bila
primerljiva s tveganji, povezanimi z velikimi primanjkljaji, in je deloma
povezan s potrebo po razdolževanju, bo Komisija spremljala gibanja
tekočega računa na Nizozemskem v okviru evropskega semestra.
(8)
Nizozemska je 29. aprila 2014 predložila nacionalni
reformni program za leto 2014, 30. aprila 2014 pa še program stabilnosti za
leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna
medsebojna povezanost.
(9)
Cilj proračunske strategije iz programa
stabilnosti za leto 2014 je, da se zagotovi vzdržna odprava čezmernega
primanjkljaja v letu 2013 in se do leta 2015 doseže proračunsko stanje, ki
približno ustreza srednjeročnemu cilju. Srednjeročni cilj je
strukturni primanjkljaj v višini največ 0,5 % BDP, kar je v skladu z
zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Izvedeni so bili znatni dodatni fiskalni
ukrepi, vendar pa se načrtuje, da bo (preračunani) strukturni saldo v
letu 2014 v primerjavi z letom 2013 ostal nespremenjen, kar kaže na pomembno
odstopanje od zahtevane najmanjše prilagoditve v višini 0,5 % BDP.
Načrtuje se, da se bo v letu 2015 (preračunani) strukturni saldo
izboljšal za 0,3 odstotne točke BDP. V letu 2014 in 2015 se bodo odhodki
povečevali v skladu z referenčno vrednostjo za odhodke. Po splošni
oceni nizozemske proračunske strategije je potek prilagajanja za doseganje
srednjeročnega cilja deloma v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in
rast. V skladu s programom stabilnosti se bo bruto dolg sektorja država leta
2015 stabiliziral, nato pa se bo zmanjševal. Makroekonomski scenarij, ki je
podlaga za proračunske napovedi v programu in ga je pripravil neodvisni
nizozemski urad za analizo ekonomske politike, je verjeten. Zdi se, da so
tveganja za neizpolnitev proračunskih ciljev znatna, vendar na splošno
uravnotežena. V skladu z napovedjo Komisije iz pomladi 2014 se pričakuje
stabilizacija strukturnega salda v letu 2014 in izboljšanje za 0,5 % BDP v
letu 2015. V skladu z napovedjo Komisije bi Nizozemska dosegla referenčno
vrednost za odhodke v letu 2014, v letu 2015 pa ne. Za okrepitev potenciala za
rast na Nizozemskem je bistvenega pomena, da pri zahtevani konsolidaciji
ohranijo odhodki, ki spodbujajo rast, kot so na primer odhodki za inovacije in
raziskave, vključno s temeljnimi raziskavami, izobraževanjem in
usposabljanjem.  Na podlagi ocene programa in napovedi Komisije v skladu z
Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je Nizozemska vzdržno
zmanjšala svoj javnofinančni primanjkljaj, in sicer pod 3 % BDP v
letu 2013, vendar od leta 2014 dalje obstaja tveganje znatnega odstopanja od
zahtev iz preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast.
(10)
Eden ključnih izzivov predstavlja trg
stanovanjskih nepremičnin, na katerem so se v zadnjih desetletjih
nakopičile togosti in izkrivljajoče spodbude, ki so oblikovale vzorce
stanovanjskega financiranja in varčevanja v tem sektorju. Dejstvo, da
gospodinjstva povečujejo bruto hipotekarni dolg na podlagi stanovanjskega
premoženja, je večinoma posledica dolgoletnih fiskalnih spodbud, zlasti stoodstotne
davčne olajšave za hipotekarne obresti. Od aprila 2012 je bila izvedena
vrsta ukrepov, da bi se vprašanje teh spodbud deloma razrešilo. Nekateri od
njih so bili namenjeni prilagajanju davčne obravnave stanovanjskega
financiranja. Postopno omejevanje davčne olajšave za hipotekarne obresti
in povečevanje spodbud za odplačevanje je vsekakor upravičeno,
vendar se ta ukrep uvaja prepočasi, da bi lahko znatno vplival na dinamiko
odplačevanja. Razmerje med posojilom in vrednostjo zastavljenih
nepremičnin, ki naj bi leta 2018 znašalo 100 %, je še vedno visoko.
Trg najemnih stanovanj omejujeta množica predpisov in obsežen sektor socialnih
stanovanj, za katerega so hkrati značilne dolge čakalne liste. V tem
sektorju je nedavna uvedba različnih najemnin glede na dohodek
gospodinjstva dobrodošel ukrep, vendar je njegov učinek omejen. Podjetjem,
ki upravljajo socialna stanovanja, je še vedno dovoljena gradnja stanovanj, za
katera mesečna najemnina presega zgornjo mejo socialne najemnine.
Čeprav so priporočila iz leta 2013 pozivala k temu, da se
prizadevanja osredotočijo na podporo gospodinjstvom, ki jo najbolj
potrebujejo, do te preusmeritve ni prišlo. Predlagani ukrepi tako pomenijo
korak v pravo smer, vendar reforme pri obravnavanju temeljnih težav na splošno
napredujejo počasi in jih je torej treba pospešiti, hkrati pa je treba še
naprej zagotavljati, da bodo socialna stanovanja dostopna prikrajšanim
državljanom, ki stanovanj ne morejo najeti po tržnih pogojih, tudi na
lokacijah, na katerih je povpraševanje veliko. V priporočilih iz leta 2013
je bilo predlagano, naj se ukrepi za trg nepremičnin okrepijo na podlagi
splošnega gospodarskega razvoja. Ker se pričakuje, da bosta gospodarstvo
in trg nepremičnin še naprej okrevala, bi bilo treba razmisliti o
pospešitvi reform.
(11)
Dolgoročna vzdržnost pokojninskega sistema je
bila izboljšana s postopnim zvišanjem zakonsko določene upokojitvene
starosti s 65 let v letu 2012 na 67 let v letu 2023. Nizozemska je začela
izvajati obsežne reforme stebrov pokojninskega sistema, ki se financirajo z zasebnimi
in javnimi sredstvi, ter sistema dolgotrajne oskrbe. Te reforme so dopolnjene z
reformami, ki spodbujajo starejše delavce, da delajo dlje, ter reformami za
povečanje mobilnost na trgu dela. Z reformami dolgotrajne oskrbe se je
odgovornost prenesla na občine, pri čemer so se zmanjšali skupni
odhodki, poudarek pa je na večji učinkovitosti. Te obsežne reforme še
niso v celoti sprejete. Med drugim še vedno predstavlja izziv primerna znotraj-
in medgeneracijska porazdelitev stroškov in tveganj, kakovost in dostopnost
dolgotrajne oskrbe pa je treba spremljati. Izvedba načrtov za reformo na
področju dolgotrajne oskrbe bi prispevala k zajezitvi hitro rastočih
stroškov, ki so posledica staranja prebivalstva, in s tem podprla vzdržnost
javnih financ. Pri tem bi bilo treba ohranjati ustrezno raven kakovosti in
dostopnosti dolgotrajne oskrbe.
(12)
Reforme trga dela, ki jih je predlagala vlada, so
namenjene povečanju udeležbe in mobilnosti na trgu dela. Namen zakona o
udeležbi na trgu dela je povečati udeležbo  na trgu dela. Vendar te
reforme še niso uzakonjene. Poleg tega so potrebni dodatni ukrepi za zmanjšanje
fiskalnih ukrepov, ki odvračajo od iskanja zaposlitve in za povečanje
zaposljivosti ljudi z obrobja trga dela, vključno z ženskami, osebami s
priseljenskim ozadjem, invalidi in starejšimi. Nizozemska je napovedala reforme
sistema nadomestil za brezposelnost in svoje razmeroma stroge delovnopravne
zakonodaje, vključno z davčno spodbudo za povečanje udeležbe na
trgu dela. Navedeni ukrepi so korak v pravo smer, vendar pa bo celovita ocena
njihove uspešnosti mogoča šele po njihovi izvedbi. Hitrejše odpravljanje
preostalih dejavnikov, ki prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu
odvračajo od opravljanja večjega števila delovnih ur, bi lahko še
dodatno omililo pomanjkanje delovne sile v prihodnosti. Obstoječo prožnost
institucionalnega okvira bi bilo mogoče bolje izrabiti za večjo
diferenciacijo pri rasti plač, kar bi okrepilo skupne dohodke
gospodinjstev in s tem domače povpraševanje, ne da bi bila prizadeta
konkurenčnost.
(13)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo nizozemske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti
in nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje
nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno
fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Nizozemskem, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 4 v
nadaljevanju.
(14)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil
nizozemski program stabilnosti, njegovo mnenje[10]
pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke (1) v nadaljevanju.
(15)
Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki
ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program
in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6
Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 2 in 4 v
nadaljevanju.
(16)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te
analize je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih
valuta je euro. Nizozemska bi morala ta priporočila izvesti
pravočasno in v celoti –
PRIPOROČA, da Nizozemska v obdobju
2014–2015 ukrepa tako, da:
1.           Po
odpravi čezmernega primanjkljaja okrepi proračunske ukrepe za leto
2014 zaradi nastajajoče vrzeli v višini 0,5 % BDP, predvidene
v skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2014 in ki kaže na nevarnost
znatnega odstopanja od zahtev Pakta za stabilnost in rast. Bistveno okrepi
proračunsko strategijo v letu 2015 za doseganje in ohranjanje
srednjeročnega cilja in zagotovi spoštovanje pravila glede višine dolga za
vzdržno zmanjševanje deleža javnega dolga. Zaščiti odhodke na področjih,
ki neposredno vplivajo na rast, kot so na primer izobraževanje, inovacije in
raziskave.
2.           Okrepi prizadevanja za
reformo trga nepremičnin s pospešitvijo zmanjšanja davčne olajšave za
hipotekarne obresti, tako da uvede bolj tržno naravnan mehanizem za
določanje višine najemnin na trgu najemnih stanovanj in z dodatnim
vezanjem višine najemnin za socialna stanovanja na višino dohodkov
gospodinjstev. Spremlja učinke reform v zvezi s socialnimi stanovanji v
smislu dostopnosti in cenovne dostopnosti teh stanovanj za gospodinjstva z
nizkimi dohodki. Si še naprej prizadeva, da se politike v zvezi s socialnimi
stanovanji preoblikujejo z namenom, da se podpora zagotovi gospodinjstvom, ki
jo najbolj potrebujejo.
3.           Izvede reforme drugega stebra
pokojninskega sistema, da se zagotovi primerna znotraj- in medgeneracijska
porazdelitev stroškov in tveganj. Postopno zviševanje zakonsko določene
upokojitvene starosti podkrepi z ukrepi za povečanje zaposljivosti
starejših delavcev. Izvede predvideno reformo na področju dolgotrajne
oskrbe, da se zagotovi vzdržnost, hkrati pa pravičen dostop in kakovost
storitev, ter spremlja učinke te reforme.
4.           Sprejme nadaljnje ukrepe za
krepitev udeležbe na trgu dela, zlasti ljudi na obrobju trga dela, in zmanjša
odvračilne davčne ukrepe na trgu dela. Izvede reforme delavnopravne
zakonodaje in sistema nadomestil za brezposelnost ter nadalje zmanjša togosti
na trgu dela. V posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi
praksami omogoči večjo diferenciacijo pri rasti plač, tako da v
celoti izkoristi obstoječi institucionalni okvir.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 420 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[5]               UL L 140, 27.5.2013, str. 11.
[6]               C(2013) 8008 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 87 final.
[10]             V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 22. aprila 2013 o vzpostavitvi jamstva za mladino

text:
               26.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 22. aprila 2013
   o vzpostavitvi jamstva za mladino
   2013/C 120/01
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Današnje naložbe v človeški kapital mladih Evropejcev bodo prinesle dolgoročne koristi in prispevale k trajnostni in vključujoči gospodarski rasti. Unija bo lahko v celoti izkoristila prednosti aktivne, inovativne in usposobljene delovne sile, pri čemer se bo izognila zelo visokim stroškom, ki nastanejo, če mladi niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje (trenutno ti stroški znašajo 1,2 % BDP).

               (2)

               Mlade je kriza še posebej močno prizadela. Ranljivi so iz več razlogov: so v prehodnem življenjskem obdobju, nimajo delovnih izkušenj, njihova izobrazba ali usposobljenost včasih ne zadostuje, pogosto imajo zagotovljeno le omejeno socialno varnost, imajo omejen dostop do finančnih sredstev, njihovi delovni pogoji pa so negotovi. Slabo plačilo in negotova zaposlitev pogosteje prizadevata mlade ženske, za mlade starše, zlasti mlade matere, pa niso zagotovljeni ustrezni ukrepi za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja. Poleg tega so nekateri mladi še zlasti prikrajšani ali izpostavljeni tveganju diskriminacije. Zato so potrebni ustrezni podporni ukrepi, hkrati pa se priznava posamezna odgovornost mladih, da najdejo pot v gospodarsko dejavnost.

               (3)

               V Uniji je 7,5 milijona mladih, ki niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje, kar je 12,9 % mladih Evropejcev (med 15. in 24. letom). Mnogi od njih imajo največ nižjo sekundarno izobrazbo ter so kmalu prenehali z izobraževanjem in usposabljanjem. Poleg tega prihajajo iz migrantskih ali prikrajšanih okolij. Pojem „mladi, ki niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje,“ zajema različne podskupine mladih z različnimi potrebami.

               (4)

               Od brezposelnih oseb pod 25. letom starosti v Uniji jih je 30,1 % brezposelnih več kot 12 mesecev. Poleg tega vedno več mladih ne išče aktivno zaposlitve, zaradi česar lahko ostanejo brez strukturne podpore, namenjene vračanju na trg dela. Raziskave kažejo, da ima lahko brezposelnost mladih trajne posledice, kot so povečano tveganje za brezposelnost v prihodnosti, nižja raven prihodnjega zaslužka, izguba človeškega kapitala, medgeneracijski prenos revščine ali manjša motivacija za ustvarjanje družine, kar prispeva k negativnim demografskim gibanjem.

               (5)

               Izraz „jamstvo za mlade“ se nanaša na situacijo, v kateri mladi prejmejo kakovostno ponudbo za zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo v štirih mesecih po tem, ko postanejo brezposelni ali prenehajo z izobraževanjem. Ponudba nadaljnjega izobraževanja bi lahko vključevala tudi kakovostne programe usposabljanja, ki bi se zaključili s priznano poklicno kvalifikacijo.

               (6)

               Jamstvo za mlade bi prispevalo k trem ciljem strategije Evropa 2020, in sicer, da bi moralo biti 75 % oseb med 20. in 64. letom zaposlenih, da bi morale biti stopnje osipa v šolah pod 10 % in da bi bilo treba vsaj 20 milijonov ljudi rešiti iz revščine in socialne izključenosti.

               (7)

               Smernice za politike zaposlovanja držav članic, ki jih je sprejel Svet v svojem Skleu 2010/707/EU (1) z dne 21. oktobra, zlasti smernici 7 in 8, pozivajo države članice, naj spodbujajo vključevanje mladih na trg dela in zlasti tistim, ki niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje, skupaj s socialnimi partnerji pomagajo poiskati prvo zaposlitev in nabrati delovne izkušnje ali priložnosti za nadaljnje izobraževanje ali usposabljanje, vključno z vajeništvi, ter se hitro odzovejo, ko mladi postanejo brezposelni.

               (8)

               Že leta 2005 se je Svet ob sprejetju smernic za politike zaposlovanja držav članic s Sklepom 2005/600/ES (2) z dne 12. julija 2005, dogovoril, da „bi bilo treba vsaki brezposelni osebi omogočiti nov začetek, in sicer za mlade v roku 6 mesecev po nastopu brezposelnosti“. Z Odločbo 2008/618/ES z dne 15. julija 2008 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3) je Svet je to obdobje skrajšal na „največ štiri mesece“ za mlade osipnike.

               (9)

               V resoluciji z dne 6. julija 2010 o „spodbujanju dostopa mladih na trg dela z okrepitvijo statusa med pripravništvom, delovno prakso in vajeništvom“ (4), je Evropski parlament pozval Komisijo in Svet, da predstavijo evropsko jamstvo za mlade, „tako da bi vsi mladi v Uniji imeli pravico, da v največ štirih mesecih potem, ko postanejo brezposelni, prejmejo ponudbo za zaposlitev, vajeništvo, dodatno usposabljanje ali kombinacijo dela in usposabljanja“.

               (10)

               V svojem sporočilu „Mladi in mobilnost“ z dne 15. septembra 2010 je Komisija države članice spodbudila, naj uvedejo jamstva za mlade, vendar so se do zdaj izvajala v zelo omejenem obsegu. To priporočilo bi moralo ponovno poudariti, da si morajo države članice prizadevati za dosego navedenega cilja in pomagati pri oblikovanju, izvajanju in ocenjevanju takih programov jamstva za mlade.

               (11)

               Svet je v svojih sklepih z dne 17.junija 2011 o spodbujanju zaposlovanja mladih za uresničitev ciljev strategije Evropa 2020 pozval države članice k hitremu ukrepanju z zagotavljanjem ukrepov na področju nadaljnjega izobraževanja, (pre)usposabljanja in aktiviranja mladih, ki niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje, pri čemer so zajeti tudi osipniki. S tem bi dosegle cilj, da se navedene osebe v najkrajšem možnem obdobju vrnejo v izobraževanje, usposabljanje ali na trg dela ter da se zmanjša tveganje revščine in socialne izključenosti. Svet je priznal, da ima lahko segmentacija trgov dela negativne učinke na mladino, in pozval države članice, naj se s to segmentacijo spopadejo.

               (12)

               Priporočilo Sveta z dne 28.junija 2011 o politikah za zmanjševanje osipa (5) se osredotoča na razvoj z dejstvi podprtih, celovitih in medsektorskih politik, ki zajemajo ukrepe za ponovno vključevanje ljudi, ki so opustili izobraževanje, in krepitev povezave med sistemi izobraževanja in usposabljanja ter sektorjem zaposlovanja. Pri pripravi proračuna za leto 2012 je Evropski parlament podprl navedeni pristop in Komisijo pozval, naj začne izvajati pripravljalni ukrep za podporo vzpostavitvi jamstva za mlade v državah članicah.

               (13)

               V svežnju za zaposlovanje „K okrevanju s številnimi novimi delovnimi mesti“, ki ga je Komisija predlagala v svojem sporočilu z dne 18. aprila 2012, v katerem je pozvala k aktivni mobilizaciji držav članic, socialnih partnerjev in drugih zainteresiranih strani pri odzivanju na trenutne izzive Unije na področju zaposlovanja, zlasti brezposelnosti mladih. Komisija je poudarila velik potencial zelenega gospodarstva, zdravstva in socialnega varstva ter sektorjev informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT) za ustvarjanje delovnih mest in v ta namen izdala tri spremne akcijske načrte za nadaljnje ukrepanje. Po tem je Komisija v svojem sporočilu z dne 10. oktobra 2012 o močnejši evropski industriji za rast in oživitev gospodarstva izpostavila tudi šest obetavnih prednostnih področij za industrijske inovacije, ki prispevajo k prehodu na nizkoogljično in z viri gospodarno gospodarstvo. V svežnju za zaposlovanje je Komisija poudarila tudi, da imajo pomembno vlogo, tudi za mlade, spodbujanje podjetniškega mišljenja, večja razpoložljivost podpornih storitev in mikrofinanc za ustanovitev podjetja ter sheme za pretvorbo nadomestil za brezposelnost v subvencije za ustanovitev podjetja. Poleg tega je v svežnju za zaposlovanje predlagana uporaba subvencij za plače za spodbujanje neto novega zaposlovanja in usmerjeno znižanje davčne obremenitve (zlasti prispevkov delodajalcev za socialno varnost) za povečanje zaposlovanja ter spodbujanje uravnoteženih reform nad področju zakonodaje o varstvu zaposlitve, da bi se mladim zagotovil dostop do kakovostnih zaposlitev.

               (14)

               Evropski parlament je dne 24. maja 2012 v svoji resoluciji o pobudi za priložnosti za mlade pozval države članice k hitremu in konkretnemu ukrepanju na nacionalni ravni, da se zagotovi, da se mladim v štirih mesecih potem, ko prenehajo z izobraževanjem, zagotovi dostojna zaposlitev, izobraževanje ali (pre)usposabljanje. Evropski parlament je poudaril, da mora jamstvo za mlade učinkovito izboljšati položaj mladih, ki niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje, ter postopoma premagati težave z brezposelnostjo mladih v Uniji.

               (15)

               Evropski svet je 29. junija 2012 v svojih sklepi pozval države članice k močnejšim prizadevanjem za izboljšanje zaposlovanja mladih z „namenom, da mladi v nekaj mesecih po tem, ko zapustijo šolo, prejmejo kakovostno ponudbo za zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo.“ Poleg tega je sklenil, da navedeni ukrepi lahko dobijo podporo Evropskega socialnega sklada (ESS) in da bi morale države članice izkoristiti možnost financiranja subvencij za začasno zaposlovanje iz tega sklada.

               (16)

               V sporočilu Komisije z 20. novembra 2012 z naslovom „Ponovni razmislek o izobraževanju: naložbe v spretnosti za boljše socialno-ekonomske rezultate je opisan prispevek Unije k temu prizadevanju na področju izobraževanja. Opredeljena so glavna vprašanja, povezana z reformo in učinkovitostjo sistemov izobraževanja in usposabljanja; uskladitev ponujenih spretnosti trenutnim in prihodnjim potrebam trga dela, spodbujanje odprtih in prožnih načinov učenja in povečanje skupnih prizadevanj vseh zainteresiranimi strani, tudi na področju financiranja.

               (17)

               Svet je v svojem priporočilu Sveta z dne 20. decembra 2012 o priznavanju priložnostnega in neformalnega učenja (6) priporočil, da bi imele države članice najpozneje do leta 2018 vzpostavljen režim za priznavanje neformalnega in priložnostnega učenja v skladu z nacionalnimi okoliščinami in posebnostmi in kot se jim zdi primerno.

               (18)

               Komisija je v svojem sporočilu z dne 28. novembra 2012 o letnem pregledu rasti za leto 2013) poudarila, da bi morale države članice zagotoviti prehajanje mladih od izobraževanja k zaposlitvi ter vzpostaviti in izvajati programe jamstva za mlade, s katerimi bi zagotovile, da vsi mladi pod 25. letom v štirih mesecih po tem, ko prenehajo z izobraževanjem ali postanejo brezposelni, prejmejo ponudbo za zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo.

               (19)

               Evropski svet je 8. februarja 2013 v svojih sklepih o večletnem finančnem okviru sklenil ustanoviti pobudo za zaposlovanje mladih v višini 6 milijard EUR za obdobje 2014–2020, da bi se podprli ukrepi iz svežnja o zaposlovanju mladih, ki ga je Komisija predlagala dne 5. decembra 2012, in zlasti za podporo jamstva za mlade.

               (20)

               Jamstvo za mlade bi se moralo izvajati s programom podpornih ukrepov in bi moralo biti prilagojeno nacionalnim, regionalnim in lokalnim razmeram. Ti ukrepi bi morali temeljiti na šestih sklopih: krepitev partnerskih pristopov, zgodnje posredovanje in aktiviranje, podporni ukrepi za pomoč pri vključevanju na trg dela, uporaba skladov Unije, ocenjevanje in stalno izboljševanje programa ter hitro izvajanje programa. Njihov cilj je preprečevanje osipa, spodbujanje zaposljivosti in odpravljanje praktičnih ovir za zaposlovanje. Podpirati jih je mogoče s skladi Unije in jih je treba stalno spremljati in izboljševati.

               (21)

               Učinkovito usklajevanje in partnerstva na različnih področjih politike (zaposlovanje, izobraževanje, mladi, socialne zadeve itd.) so bistvenega pomena za povečanje kakovostnih možnosti za zaposlitev, vajeništvo in pripravništvo.

               (22)

               Programi jamstva za mlade bi morali upoštevati raznovrstnost držav članic in njihova različna izhodišča glede stopnje brezposelnosti mladih, institucionalne ureditve in zmogljivosti različnih akterjev na trgu dela. Upoštevati bi morali tudi razlike v javnih proračunih in finančnih omejitvah glede dodeljevanja. V letnem pregledu rasti za leto 2013 Komisija ugotavlja, da bi bilo treba, če je to mogoče, okrepiti in dati prednost naložbam v izobraževanje, ob tem pa zagotoviti učinkovitost in uspešnost porabe. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti tudi vzdrževanju ali krepitvi obsega in učinkovitosti zavodov za zaposlovanje ter aktivnih politik trga dela, kot so usposabljanje za brezposelne in programi jamstva za mlade. Vzpostavitev takih programov je pomembna na dolgi rok, vendar je za preprečevanje dramatičnih učinkov gospodarske krize na trg dela potreben tudi kratkoročen odziv –

         PRIPOROČA, DA DRŽAVE ČLANICE:

               1.

               Zagotovijo, da vsi mladi, mlajši od 25. let, v obdobju štirih mesecev po tem, ko postanejo brezposelni ali prenehajo s formalnim izobraževanjem, prejmejo kakovostno ponudbo za zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo.
               Pri načrtovanju takega programa jamstva za mlade bi morale države članice upoštevati splošne vidike, npr. dejstvo, da mladi niso homogena skupina s podobnimi socialnimi razmerami, ter načela vzajemne obveznosti in potrebo po odpravljanju tveganja ciklov neaktivnosti.
               Izhodišče za izročitev jamstva za mlade mladi osebi bi morala biti prijava na zavodu za zaposlovanje, za tiste mlade, ki niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje, in niso prijavljeni na nobenem zavodu za zaposlovanje, pa bi morale države članice opredeliti ustrezno izhodišče za izročitev jamstva za mlade v istem štirimesečnem obdobju.
               Programi jamstva za mlade bi morali temeljiti na naslednjih smernicah, v skladu z nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi razmerami, ter upoštevati spol in raznolikosti mladih, ki so jim programi namenjeni:

      Krepitev partnerskih pristopov

               2.

               Opredelijo ustrezne javne organe, zadolžene za vzpostavitev in upravljanje programov jamstva za mlade ter usklajevanje partnerstev na vseh ravneh in v vseh sektorjih. Kjer zaradi ustavnih razlogov ni mogoče, da bi država članica opredelila samo en javni organ, se opredelijo zadevni javni organi, s tem da je njihovo število čim manjše, opredeli pa se ena sama kontaktna točka, ki bo komunicirala s Komisijo o izvajanju jamstva za mlade.

               3.

               S krepitvijo sodelovanja med zavodi za zaposlovanje, ponudniki poklicnega usmerjanja, ustanovami za izobraževanje in usposabljanje in službami za pomoč mladim ter z učinkovito uporabo vseh ustreznih informacijskih kanalov zagotovijo, da imajo mladi popoln dostop do vseh podatkov o razpoložljivih storitvah in podpori.

               4.

               Okrepijo partnerstva med delodajalci in zadevnimi akterji na trgu dela (zavodi za zaposlovanje, različne upravne ravni, sindikati in zavodi za mlade) za spodbujanje zaposlovanja, vajeništva in pripravništva za mlade.

               5.

               Vzpostavijo partnerstva med javnimi zavodi in zasebnimi agencijami za zaposlovanje, ustanovami za izobraževanje in usposabljanje, službami za poklicno usmerjanje in drugimi specializiranimi zavodi za mlade (nevladne organizacije, mladinski centri in združenja), ki bodo pomagala olajšati prehod od brezposelnosti, neaktivnosti ali izobraževanja k zaposlitvi.

               6.

               Zagotovijo dejavno sodelovanje socialnih partnerjev na vseh ravneh pri oblikovanju in izvajanju politik, namenjenih mladim in spodbujajo sinergije med pobudami za vzpostavitev programov vajeništva in pripravništva.

               7.

               Zagotovijo posvetovanje z mladimi in/ali mladinskimi organizacijami ter njihovo udeležbo pri oblikovanju in nadaljnjem razvoju jamstva za mlade, da bi se storitve bolj prilagodile potrebam upravičencev in da bi se jim omogočila vloga v razširjanju ozaveščanja.

      Zgodnje posredovanje in aktiviranje

               8.

               Razvijejo učinkovite strategije obveščanja, vključno s kampanjami za obveščanje in ozaveščanje, da se mlade spodbudi k prijavi na zavode za zaposlovanje, pri tem pa se osredotočijo na ranljive mlade, ki se soočajo z več ovirami (npr. socialno izključenostjo, revščino ali diskriminacijo), in mlade, ki niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje, ter upoštevajo njihova različna okolja (zlasti revščino, invalidnost, nizko stopnjo izobrazbe ali pripadnost etnični manjši/migrantski skupini).

               9.

               Za boljšo podporo mladim in izboljšanje morebitne premajhne ozaveščenosti o obstoječih ponudbah razmislijo o vzpostavitvi skupnih „informacijskih točk“, tj. organizacij, ki bi zagotavljale usklajevanje med zadevnimi ustanovami in organizacijami, zlasti z javnim organom, pristojnim za upravljanje programa jamstva za mlade, da se zagotovi izmenjava informacij o mladih, ki prenehajo z izobraževanjem, zlasti tistih, pri katerih obstaja tveganje, da ne bodo dobili zaposlitve oziroma nadaljevali z izobraževanjem ali usposabljanjem.

               10.

               Zavodom za zaposlovanje in drugim partnerjem za pomoč mladim omogočijo, da čim prej zagotovijo individualno usmerjanje in načrtovanje ukrepov, vključno s prilagojenimi individualnimi programi podpore, ki temeljijo na načelu vzajemne obveznosti, ter stalno nadaljnje spremljanje, da bi se preprečil osip in zagotovilo pot proti izobraževanju in usposabljanju ali zaposlitvi.

      Podporni ukrepi za vključevanje na trg dela

      Krepitev spretnosti

               11.

               Osipnikom in nizkousposobljenim mladim ponudijo programe za nadaljevanje izobraževanja in usposabljanja ali prekvalificiranje, ki bodo zagotovili učno okolje, ki bo ustrezalo njihovim potrebam in jim omogočilo pridobitev manjkajočih kvalifikacij.

               12.

               Zagotovijo, da ukrepi v okviru programa jamstva za mlade, namenjeni izboljšanju spretnosti in kompetenc, pomagajo odpraviti obstoječo neskladnost med ponudbo in povpraševanjem po spretnostih ter zadovoljiti potrebo po delovni sili.

               13.

               Zagotovijo, da bodo prizadevanja za izboljšanje spretnosti in kompetenc vključevala znanja s področja IKT in digitalne spretnosti, izboljšajo status strokovnega znanja in kompetenc tako, da zagotovijo, da so učni programi in certifikacije na področju IKT skladni s standardi in mednarodno primerljivi.

               14.

               Spodbujajo šole, vključno s centri za poklicno usposabljanje, in zavode za zaposlovanje, da mladim stalno zagotavljajo usmerjanje na področju podjetništva in samozaposlitve, tudi s tečaji podjetništva.

               15.

               Izvajajo Priporočilo z dne 20. decembra 2012 o priznavanju neformalnega in priložnostnega učenja.

      Ukrepi, povezani s trgom dela

               16.

               Kjer je ustrezno, zmanjšajo stroške dela, ki ne sodijo v plačo, da se izboljšajo obeti glede zaposlovanja mladih.

               17.

               V skladu z veljavnimi pravili o državni pomoči uporabijo ciljno usmerjene in dobro zasnovane subvencije za plače in zaposlovanje ter s tem spodbujajo delodajalce, da mladim ponudijo nove priložnosti, npr. z vajeništvom, pripravništvom ali delovno prakso, zlasti za tiste, ki so najtežje zaposljivi.

               18.

               Spodbujajo mobilnost delovne sile z ozaveščanjem mladih o ponudbah za zaposlitev, pripravništva in vajeništva ter podpori na različnih področjih v različnih regijah in državah, na primer s službami in programi, ki mlade spodbujajo k mobilnosti in delu znotraj Unije; zagotovijo, da je mladim, ki najdejo zaposlitev na drugem območju ali v drugi državi članici, na voljo ustrezna podpora pri prilagajanju na novo okolje.

               19.

               Zagotovijo večjo razpoložljivost podpornih storitev za ustanovitev podjetij ter povečajo ozaveščenost o možnostih in perspektivah v zvezi s samozaposlitvijo, tudi s tesnejšim sodelovanjem med zavodi za zaposlovanje ter ponudniki podpornih storitev za podjetja in (mikro)financiranja.

               20.

               Okrepijo mehanizme za ponovno aktiviranje mladih, ki opustijo programe aktiviranja in nimajo več dostopa do koristi iz teh programov.

      Uporaba skladov Unije

               21.

               V naslednjem obdobju 2014–2020 čim bolje uporabijo finančne instrumente kohezijske politike za podpiranje vzpostavljanja programov jamstva za mlade, kjer je to ustrezno za nacionalne okoliščine. V ta namen zagotovijo, da se prednost in ustrezna sredstva namenijo podpiranju vzpostavljanja in izvajanja ukrepov v zvezi z vzpostavljanjem programov jamstva za mlade, vključno z možnostmi financiranja usmerjenih subvencij za začasno zaposlovanje iz Evropskega socialnega sklada. Poleg tega, kolikor je mogoče, izrabijo razpoložljiva sredstva iz programskega obdobja 2007–2013.

               22.

               V pogodbi o partnerstvu v okviru priprav na obdobje 2014–2020 potrebno pozornost namenijo posebnim ciljem, povezanim z izvajanjem programov jamstva za mlade, kjer je to ustrezno za nacionalne okoliščine, in v operacijskih programih opišejo ukrepe, ki jih bodo podpirale v okviru ustreznih prednostnih naložb Evropskega socialnega sklada, zlasti tiste na področju trajnostne vključitve na trg dela mladih, ki niso niti zaposleni niti vključeni v izobraževanje ali usposabljanje, ter podporne ukrepe za mlade podjetnike in socialna podjetja skupaj z njihovim prispevkom k posebnim ciljem.

               23.

               Kjer je upravičeno, za izvajanje jamstva za mlade v celoti in optimalno izkoristiti pobudo za zaposlovanje mladih.

      Ocenjevanje in stalno izboljševanje programov

               24.

               Spremljajo in ocenijo vse ukrepe iz programov jamstva za mlade, da bi oblikovali več z dejstvi podprtih politik in posredovanj na podlagi tega, kaj se je kje in zakaj obneslo, ter tako zagotovijo učinkovito uporabo virov in dobro donosnost naložb; stalno nadzirajo višino dodeljenih sredstev za vzpostavitev in izvajanje jamstva za mlade, zlasti v okviru operativnih programov kohezijske politike.

               25.

               Na nacionalni, regionalni in lokalni ravni spodbujajo dejavnosti vzajemnega učenja vseh strani, vključenih v odpravljanje brezposelnosti mladih, da se izboljša oblikovanje in izvedba prihodnjih programov jamstva za mlade. Kjer je ustrezno, v celoti uporabijo rezultate projektov, podprtih v okviru pripravljalnega ukrepa za programe jamstva za mlade.

               26.

               Okrepijo zmogljivosti vseh zainteresiranih strani, tudi zadevnih zavodov za zaposlovanje, vključenih v načrtovanje, izvajanje in ocenjevanje programov jamstva za mlade, da se odpravijo vse notranje in zunanje ovire, povezane s politiko in načinom razvijanja navedenih programov.

      Izvajanje programov jamstva za mlade

               27.

               Čim prej izvedejo programe jamstva za mlade. Za tiste države članice, ki imajo najhujše proračunske težave in visoke stopnje mladih „NEET“ ali brezposelne mladine, bi se lahko preučila možnost postopnega izvajanja.

               28.

               Zagotovijo, da se programi jamstva za mlade ustrezno vključijo v prihodnje programe, ki jih sofinancira EU, po možnosti od začetka večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020. Pri izvajanju programov jamstva za mlade lahko države članice izkoristijo pobudo za zaposlovanje mladih.

         PRIPOROČA, DA KOMISIJA:

      Financiranje

               1.

               Spodbuja države članice, da kar najbolje izkoristijo Evropski socialni sklad, in sicer v skladu z ustreznimi prednostnimi naložbami Evropskega socialnega sklada za programsko obdobje 2014–2020 ter pobudo za zaposlovanje mladih, kjer je to ustrezno, v podporo vzpostavitvi in izvajanju programov jamstva za mlade kot instrumenta politike za odpravljanje in preprečevanje brezposelnosti mladih in socialne izključenosti.

               2.

               Podpira načrtovanje dejavnosti v okviru skladov skupnega strateškega okvira Unije (Evropski socialni sklad, Evropski sklad za regionalni razvoj, Kohezijski sklad, Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja, Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo), vključno z vzajemnim učenjem, dejavnostmi mreženja in tehnično pomočjo.

      Dobre prakse

               3.

               V celoti izkoristi možnosti novega program za socialne spremembe in inovacije, da bo zbrala primere dobre prakse izvajanja programov jamstva za mlade na nacionalni, regionalni in lokalni ravni.

               4.

               Uporabi program „vzajemno učenje“ evropske strategije zaposlovanja, da bo države članice spodbudila k izmenjavi izkušenj in dobrih praks.

      Spremljanje

               5.

               Še naprej spremlja in v okviru letnega delovnega programa evropske mreže javnih zavodov za zaposlovanje redno poroča o napredku v zvezi z načrtovanjem, izvajanjem in rezultati programov jamstva za mlade. Zagotovi, da je o tem obveščen Odbor za zaposlovanje.

               6.

               Spremlja izvajanje jamstva za mlade na podlagi tega priporočila prek večstranskega nadzora, ki ga zagotavlja Odbor za zaposlovanje, v okviru evropskega semestra, ter analizira učinek sprejetih politik in posameznim državam članicam po potrebi izdaja priporočila na podlagi smernic za politike držav članic na področju zaposlovanja.

      Ozaveščanje

               7.

               Podpira dejavnosti ozaveščanja o vzpostavitvi jamstva za mlade v državah članicah ter pri tem uporabi evropski mladinski portal in zlasti sodeluje v informacijskih kampanjah tega portala.

      V Luxembourgu, 22. aprila 2013

            Za Svet

            Predsednik

         S. COVENEY

      (1)  UL L 308, 24.11.2010, str. 46.

      (2)  UL L 205, 6.8.2005, str. 21.

      (3)  UL L 198, 26.6.2008, str. 51.

      (4)  UL C 351 E, 2.12.2011, str. 29.

      (5)  UL C 191, 1.7.2011, str. 1.

      (6)  UL C 398, 22.12.2012, str. 1.