title: Priporočilo Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 27. maja 2020 o spremljanju vpliva moratorijev na dolgove ter javnih jamstvenih shem in drugih ukrepov fiskalne narave, sprejetih kot odziv na pandemijo bolezni COVID-19 za zaščito realnega gospodarstva, na finančno stabilnost (ESRB/2020/8) 2020/C 249/01

text:
               29.7.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 249/1

      PRIPOROČILO EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA
      z dne 27. maja 2020
      o spremljanju vpliva moratorijev na dolgove ter javnih jamstvenih shem in drugih ukrepov fiskalne narave, sprejetih kot odziv na pandemijo bolezni COVID-19 za zaščito realnega gospodarstva, na finančno stabilnost
      (ESRB/2020/8)
      (2020/C 249/01)
      SPLOŠNI ODBOR EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (1) ter zlasti člena 3(2)(b), (d) in (f) in členov 16 do 18 Uredbe,
      ob upoštevanju Sklepa ESRB/2011/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 20. januarja 2011 o sprejetju Poslovnika Evropskega odbora za sistemska tveganja (2) ter zlasti člena 15(3)(e) in členov 18 do 20 Sklepa,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Izbruh pandemije koronavirusne bolezni (COVID-19) ter posledično izvajanje ukrepov za njeno zajezitev predstavljata velik pretres za evropska gospodarstva. Države članice za zaščito nefinančnih družb in gospodinjstev pred posledicami pandemije uvajajo moratorije na dolgove ter javne jamstvene sheme in druge ukrepe fiskalne narave. Čeprav so ti ukrepi usmerjeni v nefinančni sektor, pa vseeno vplivajo na finančno stabilnost.

                  (2)

                  Učinkovitost teh ukrepov za ohranjanje finančne stabilnosti bo odvisna od njihovega obsega in zasnove. To je treba na nacionalni ravni pozorno spremljati zaradi pravočasnega prilagajanja z uporabo prožnosti, ki jo omogoča začasni okvir Unije za državne pomoči v podporo gospodarstvu ob izbruhu bolezni COVID-19 (3).

                  (3)

                  Različni ukrepi, ki jih izvaja posamezna država članica, bodo zaradi visoke stopnje povezanosti gospodarstev držav članic in prelivanja pozitivno ali negativno vplivali druge države članice. To prelivanje bi bilo treba upoštevati pri celoviti oceni vpliva ukrepov nacionalnih organov za zaščito realnega gospodarstva v odziv na pandemijo bolezni COVID-19 na finančno stabilnost v vsej Uniji.

                  (4)

                  Za učinkovitost nacionalnih ukrepov pri zagotavljanju finančne stabilnosti je potrebno natančno spremljanje nacionalnih makrobonitetnih organov in nacionalnih fiskalnih in nadzornih organov v skladu z njihovimi pristojnostmi ter sodelovanje med njimi. Evropski odbor za sistemska tveganja (ESRB) je 14. maja 2020 nacionalnim fiskalnim organom v Uniji poslal pismo, v katerem spodbuja k okrepljenemu dialogu med ustreznimi organi na nacionalni ravni že v zgodnji fazi (4).

                  (5)

                  ESRB je pristojen za makrobonitetni nadzor finančnega sistema v Uniji ter prispeva k blažitvi in preprečevanju sistemskih tveganj. Zato namerava ESRB spremljati in redno razpravljati o vplivu nacionalnih ukrepov za zaščito realnega gospodarstva v odziv na pandemijo bolezni COVID-19 na finančno stabilnost v vsej Uniji. ESRB se namerava osredotočiti zlasti na čezmejni in medsektorski vpliv. Tako spremljanje bi moralo trajati samo toliko časa, kolikor traja morebitni vpliv navedenih ukrepov na finančno stabilnost v Uniji.

                  (6)

                  Zaradi spremljanja vpliva takih ukrepov na finančno stabilnost v vsej Uniji bodo morali nacionalni makrobonitetni organi poročati ustrezne nacionalne informacije. ESRB bi moral, kadar zahteva ustrezne informacije od navedenih organov, upoštevati načelo sorazmernosti in se izogibati podvajanju zahtev za poročanje z osredotočanjem na informacije, ki jih ni mogoče pridobiti iz drugih virov.

                  (7)

                  ESRB namerava dopolniti in okrepiti spremljanje in ocenjevanje, ki se izvaja na nacionalni ravni. Cilj ESRB je spodbujati izmenjavo izkušenj ter zgodnje prepoznavanje čezmejne in medsektorske problematike. Pozneje bo sprejel tudi usklajeno stališče o pristopih h ukinjanju ukrepov. Zato namerava ESRB vzpostaviti kanal za sporočanje povratnih informacij, da bi omogočil izmenjavo informacij med poročevalskimi organi.

                  (8)

                  To priporočilo ne ustvarja novih zahtev za poročanje za panogo finančnih storitev. ESRB bi se moral pri pridobivanju informacij opreti na poročanje nacionalnih makrobonitetnih organov o informacijah, ki so jih zbrali zaradi nacionalnega spremljanja, ti pa bi se oprli na poročanje fiskalnih organov in državnih agencij, ki so vključeni v izvajanje ukrepov. ESRB bi se moral opreti tudi na podatke, ki jih zberejo institucije, ki so njegove članice, zlasti Evropski bančni organ, Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine, Evropska centralna banka in Enotni odbor za reševanje.

                  (9)

                  To priporočilo ne posega v pooblastila centralnih bank v Uniji v zvezi z denarno politiko.

                  (10)

                  Priporočila ESRB se objavijo potem, ko so o njih obveščeni naslovniki ter je splošni odbor obvestil Svet Evropske unije o nameri, da bo izdal priporočilo, in mu dal možnost, da se odzove –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      ODDELEK 1

         PRIPOROČILA

         Priporočilo A – nacionalno spremljanje vpliva ukrepov, ki so bili v odziv na pandemijo bolezni COVID-19 sprejeti za zaščito realnega gospodarstva, na finančno stabilnost

      Nacionalnim makrobonitetnim organom se priporoča, da spremljajo in ocenjujejo, kako na finančno stabilnost vplivajo ukrepi, ki so jih njihove države članice sprejele v povezavi z boleznijo COVID-19 za zaščito realnega gospodarstva, na primer moratoriji na dolgove, javne jamstvene sheme in drugi ukrepi fiskalne narave. Za ta namen se priporoča, da nacionalni makrobonitetni organi spremljajo zasnovo in uporabo teh ukrepov ter morebiten vpliv na finančno stabilnost z uporabo ključnih kazalnikov, kakršni so navedeni v nadaljevanju.

                  (a)

                     Zasnova in uporaba ukrepov: zlasti obseg, vrste finančne pomoči (na primer moratoriji na dolgove, jamstva za posojila, subvencionirana posojila ali kapitalske udeležbe), upravičenci in pogoji za upravičenost, trajanje ter informacije o uporabi ukrepa (npr. obseg in število prejetih in odobrenih vlog).

                  (b)

                     Vpliv na finančno stabilnost: zlasti tok posojil v realno gospodarstvo, likvidnost, solventnost in zadolženost nefinančnega sektorja ter finančna trdnost finančnih institucij, vključno z ugotovljenimi in pričakovanimi trendi v zvezi z nedonosnimi posojili ter sposobnostjo izpolnjevanja likvidnostnih in kapitalskih zahtev.

         Priporočilo B – poročanje nacionalnih makrobonitetnih organov ESRB

      Nacionalnim makrobonitetnim organom se priporoča, da ESRB redno poročajo informacije, ki jih ESRB potrebuje za spremljanje in ocenjevanje vpliva nacionalnih ukrepov iz priporočila A na finančno stabilnost v Uniji. To bi moralo zajemati informacije, potrebne za spremljanje in ocenjevanje čezmejnih in medsektorskih vplivov, ki jih nacionalni makrobonitetni organi pridobijo v okviru obstoječih ureditev poročanja s finančnimi institucijami, ter vse dodatne informacije, ki jih dajo na voljo fiskalni organi in drugi državni organi ali agencije, ki so vključeni v izvajanje ukrepov.
      ODDELEK 2

         IZVAJANJE

      1.   Opredelitev pojmov

      V tem priporočilu se uporablja naslednja opredelitev pojma:

                  (a)

                  „nacionalni makrobonitetni organ“ pomeni nacionalni organ s cilji, ureditvami, nalogami, pooblastili, instrumenti, zahtevami glede odgovornosti in drugimi značilnostmi, ki so določene v Priporočilu ESRB/2011/3 Evropskega odbora za sistemska tveganja (5), ali – če takega organa ni – imenovani organ v skladu s poglavjem 4 naslova VII Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (6) ali členom 458(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (7).

            2.   Merila za izvajanje

                  1.

                  Za izvajanje priporočil A in B se uporablja naslednje merilo:

                              (a)

                              treba je upoštevati načelo sorazmernosti, ob upoštevanju cilja in vsebine posameznega priporočila.

                  2.

                  Za izvajanje priporočila B se uporablja naslednje merilo:

                              (a)

                              prvo poročilo je treba predložiti do 31. julija 2020.

            3.   Obrazci za poročanje

      ESRB bo zaradi zagotovitve usklajenega poročanja v skladu s priporočilom B do 30. junija 2020 objavil ustrezne obrazce.
      4.   Časovni okvir za nadaljnje ukrepanje

      V skladu s členom 17(1) Uredbe (EU) št. 1092/2010 morajo naslovniki Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in ESRB sporočiti, katere ukrepe so sprejeli na podlagi tega priporočila, ali utemeljiti vsako neukrepanje. Obvestila je treba poslati v skladu z naslednjimi roki.
      1.   Priporočilo A

      Do 31. julija 2020 morajo naslovniki Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in ESRB predložiti obrazec iz Priloge o izvajanju priporočila A.
      2.   Priporočilo B

      Do 31. decembra 2020 morajo naslovniki Evropskemu parlamentu, Svetu, Komisiji in ESRB predložiti obrazec iz Priloge o izvajanju priporočila B.
      5.   Spremembe priporočila

      Splošni odbor odloči, kdaj je treba to priporočilo spremeniti. Spremembe zajemajo zlasti trajanje spremljanja in poročanja iz priporočil A in B.
      6.   Spremljanje in ocenjevanje

                  1.

                  Splošni odbor oceni ukrepe in utemeljitve, ki jih sporočijo naslovniki, ter lahko, kjer je primerno, presodi, da to priporočilo ni bilo upoštevano in naslovnik ni ustrezno utemeljil, zakaj ni ukrepal.

                  2.

                  Metodologija, določena v priročniku za ocenjevanje skladnosti s priporočili ESRB (8), ki opisuje postopek za ocenjevanje skladnosti s priporočili ESRB, se ne uporablja.

         V Frankfurtu na Majni, 27. maja 2020

               Vodja sekretariata ESRB

               v imenu splošnega odbora ESRB

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  UL L 331, 15.12.2010, str. 1
         .

         (2)  UL C 58, 24.2.2011, str. 4
         .

         (3)  Sporočilo Komisije, Začasni okvir za ukrepe državne pomoči v podporo gospodarstvu ob izbruhu COVID-19 (2020/C 91 I/01) (UL C 91 I, 20.3.2020, str. 1), ter povezani dokumenti v zvezi s pravili o državnih pomočeh in koronavirusom, ki so dostopni na naslovu https://ec.europa.eu/competition/state_aid/what_is_new/covid_19.html.

         (4)  Glej pismo predsednika ESRB predsedniku in članom Sveta za gospodarske in finančne zadeve z dne 14. maja 2020, dostopno na naslovu:
      https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/other/esrb.letter200514_ESRB_work_on_implications_to_protect_the_real_economy~e67a9f48ca.en.pdf.

         (5)  Priporočilo ESRB/2011/3 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 22. decembra 2011 o makrobonitetnem mandatu nacionalnih organov (UL C 41, 14.2.2012, str. 1).

         (6)  Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338).

         (7)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).

         (8)  Handbook on the assessment of compliance with ESRB recommendations, april 2016, dostopno na naslovu: https://www.esrb.europa.eu/pub/pdf/recommendations/160502_handbook.en.pdf.

         PRILOGA

            Obveščanje o ukrepih, sprejetih na podlagi priporočila

         1.   Podatki o naslovniku

                     Priporočilo

                     Država naslovnika

                     Institucija

                     Ime in kontaktni podatki osebe, ki odgovarja

                     Datum obvestila

               2.   Obveščanje o ukrepih

                     Priporočilo

                     Ste skladni? (da/ne/ni relevantno)

                     Opis ukrepov za zagotavljanje skladnosti

                     Utemeljitev delne skladnosti ali neskladnosti

                     Priporočilo A

                     Priporočilo B

               3.   Opombe

                     1.

                     Ta obrazec se uporablja za obveščanje na podlagi člena 17(1) Uredbe (EU) št. 1092/2010.

                     2.

                     Vsak naslovnik mora izpolnjen obrazec predložiti ESRB prek sekretariata ESRB elektronsko v ustrezno mapo v sistemu DARWIN ali po elektronski pošti na naslov notifications@esrb.europa.eu. (Sekretariat ESRB bo poskrbel za posredovanje obvestil v zbirni obliki Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji.)

                     3.

                     Od naslovnikov se pričakuje, da predložijo vse ustrezne informacije v zvezi z izvajanjem priporočila in merili za izvajanje, vključno z informacijami o vsebini in časovnem okviru sprejetih ukrepov.

                     4.

                     Če je naslovnik usklajen samo delno, mora predložiti celovito obrazložitev obsega neskladnosti ter druge podrobnosti o delni usklajenosti. V obrazložitvi je treba jasno navesti ustrezne dele priporočila, s katerimi naslovniki niso usklajeni.


title: Priporočilo Sveta (EU) 2021/119 z dne 1. februarja 2021 o spremembi Priporočila (EU) 2020/1475 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19 (Besedilo velja za EGP)

text:
               2.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               LI 36/1

      PRIPOROČILO SVETA (EU) 2021/119
      z dne 1. februarja 2021
      o spremembi Priporočila (EU) 2020/1475 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19
      (Besedilo velja za EGP)
      SVET EVROPSKE UNIJE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 21(2), člena 168(6) ter prvega in drugega stavka člena 292 Pogodbe,
      ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Svet je 13. oktobra 2020 sprejel Priporočilo Sveta (EU) 2020/1475 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19 (1). V priporočilu je bil vzpostavljen usklajen pristop glede naslednjih ključnih točk: uporaba skupnih meril in pragov pri odločanju, ali naj se uvedejo omejitve prostega gibanja, kartiranje tveganja za prenos COVID-19 na podlagi dogovorjenih barvnih oznak in usklajen pristop k morebitnim ukrepom, ki se lahko ustrezno uporabljajo za osebe, ki potujejo med območji, odvisno od stopnje tveganja za prenos na teh območjih.

                  (2)

                  Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni z uporabo meril in pragov iz navedenega priporočila enkrat tedensko objavlja zemljevid držav članic, razčlenjen po regijah, da bi državam članicam pomagal pri odločanju (2).

                  (3)

                  Kot je navedeno v uvodni izjavi 15 navedenega priporočila, bi morala Komisija glede na spreminjajoče se epidemiološko stanje ob pomoči Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni redno ocenjevati merila, potrebe po podatkih in pragove iz navedenega priporočila, vključno s tem, ali bi bilo treba upoštevati druga merila ali prilagoditi pragove, ter svoje ugotovitve poslati Svetu v preučitev, skupaj s predlogom za spremembo uredbe.

                  (4)

                  Na trenutni razvoj pandemije vplivata dva dejavnika. Po eni strani se v začetku leta 2021 začenja množično cepljenje, milijoni Evropejcev pa so že bili cepljeni proti COVID-19. Vendar, kot je navedeno v Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu o enotnem pristopu k boju proti COVID-19 (3), bodo, dokler se okužbe še naprej povečujejo in dokler cepljenje ne bo izvedeno v obsegu, potrebnem za preobrat v poteku pandemije, še naprej potrebni pazljivost, zajezitveni ukrepi in nadzor nad javnim zdravjem. EU in države članice morajo ukrepati zdaj, da se omeji tveganje za morebiten še hujši naslednji val okužb, ki bi ga lahko povzročile bolj prenosljive nove različice virusa SARS-CoV-2, ki so že prisotne po vsej Evropi.

                  (5)

                  Nedavni pojav novih različic virusa je resen razlog za zaskrbljenost. Čeprav trenutno ni dokazov, da te različice povzročajo hujše oblike bolezni, kaže, da so približno od 50 do 70 % bolj prenosljive (4). To pomeni, da se lahko virus širi hitreje in lažje, kar še povečuje breme za že tako preobremenjene zdravstvene sisteme. To je eden od verjetnih vzrokov za znatno povečanje števila primerov v večini držav članic v zadnjih tednih.

                  (6)

                  Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni je v svoji zadnji oceni tveganja širjenja različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, v EU/EGP (5) navedel, da se je tveganje, povezano z vnosom in širjenjem različic znotraj skupnosti, povečalo na visoko/zelo visoko.

                  (7)

                  Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni kot eno od možnosti za odziv na to tveganje priporoča izogibanje nenujnim potovanjem za upočasnitev vnosa in širjenja različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost. Poleg priporočil glede nenujnih potovanj in omejitev potovanj za okužene osebe bi bilo treba ohraniti potovalne ukrepe, kot sta testiranje in karantena potnikov, zlasti za potnike z območij z višjo incidenco novih različic. Če sekvenciranje še vedno ni zadostno, da bi se izključila možnost višje incidence novih različic, kot je navedeno v smernicah Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni o genomskem sekvenciranju, bi bilo treba razmisliti tudi o sorazmernih ukrepih za potovanja z območij, na katerih ostaja raven prenosa znotraj skupnosti visoka.

                  (8)

                  Glede na priporočila Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni bi bilo treba ustrezno spremeniti Priporočilo (EU) 2020/1475.

                  (9)

                  Da bi upoštevali zelo visoko raven prenosa v skupnosti, ki bi lahko bila povezana s povečano prenosljivostjo novih različic, ki vzbujajo zaskrbljenost, bi bilo treba na zemljevid, ki ga tedensko objavlja Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni, dodati novo barvo, temno rdečo. Ta barva bi morala nakazovati območja, kjer je incidenca virusa zelo visoka, tudi zaradi bolj nalezljivih različic, ki vzbujajo zaskrbljenost.

                  (10)

                  Države članice bi morale upoštevati tudi prevalenco novih različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, istočasno pa tudi raven sekvenciranja genoma, ki ga izvajajo druge države članice. V sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu o enotnem pristopu k boju proti COVID-19 je poudarjeno, da morajo države članice nujno povečati obseg sekvenciranja genoma na 5–10 % pozitivnih rezultatov testov, pri čemer bi po potrebi za to lahko uporabile zmogljivosti Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni, da bi ugotovile, kako različice napredujejo, ali odkrile nove.

                  (11)

                  Visoka stopnja prenosljivosti znotraj skupnosti v večini držav članic pomeni, da bodo potovanja še naprej predstavljala poseben izziv. Vsa nenujna potovanja, zlasti na območja z visokim tveganjem in z njih, bi bilo treba močno odsvetovati, dokler se epidemiološko stanje občutno ne izboljša, zlasti v luči izbruha novih različic virusa. Glede na to, da je tveganje okužbe ali prenosa podobno tako pri domačih kot čezmejnih potovanjih, bi morale države članice poskrbeti, da so ukrepi, ki se uporabljajo za obe vrsti nenujnih potovanj, usklajeni.

                  (12)

                  Predsednik Evropskega sveta je v ustnih sklepih, sprejetih po videoseji članov Evropskega sveta 21. januarja 2021 (6), povzel, da morajo meje ostati odprte, da se zagotovi delovanje enotnega trga, vključno s pretokom osnovnih dobrin in storitev. Prepovedi potovanj nikakor ne smejo biti neselektivne. Vendar bodo za zajezitev širjenja virusa morda potrebni ukrepi, ki omejujejo nenujna potovanja v EU. Svet bo ob upoštevanju svojih načel morda moral pregledati svoja priporočila o potovanjih znotraj EU in nenujnih potovanjih v EU z vidika tveganj, ki jih predstavljajo nove različice virusa.

                  (13)

                  Cilj usklajenega pristopa je preprečiti ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah. Zapiranje meja ali vsesplošne prepovedi potovanj, začasna prekinitev letov ter prehajanja meja po kopnem in morju niso upravičeni, saj imajo bolj ciljno usmerjeni ukrepi, kot sta obvezna karantena ali testiranje, zadosten učinek in povzročajo manj motenj. Sistem „zelenih voznih pasov“ (7) naj bi omogočal nemoten pretok prometa, zlasti za zagotavljanje prostega pretoka blaga in storitev, da se preprečijo motnje v dobavni verigi.

                  (14)

                  Vse omejitve prostega gibanja oseb je treba še naprej uporabljati v skladu s splošnimi načeli prava Unije, zlasti z načeloma sorazmernosti in nediskriminacije, tudi na podlagi državljanstva. Sprejeti ukrepi tako ne bi smeli presegati tistega, kar je nujno potrebno za varovanje javnega zdravja. Jasno, pravočasno in celovito obveščanje javnosti je še vedno ključnega pomena za zagotovitev predvidljivosti, pravne varnosti in upoštevanja predpisov s strani državljanov. Omejitve bi bilo treba ustrezno izvrševati, vse uvedene sankcije pa bi morale biti učinkovite in sorazmerne.

                  (15)

                  Odbor za zdravstveno varnost se je 11. januarja 2021 dogovoril o priporočilih za skupni pristop EU glede ukrepov za izolacijo bolnikov s COVID-19 ter karantenskih ukrepov za osebe, ki so bile v stiku z njimi, in potnike. Države članice bi morale pri uvajanju karantene za potnike upoštevati priporočila Odbora za zdravstveno varnost (8) glede karantenskih ukrepov za potnike. Zlasti kadar se karantena odredi za potovanje z območja z visokim tveganjem, bi bilo treba razmisliti o skrajšanju trajanja odrejene karantene, če potnik pridobi negativen test po 5 do 7 dneh od vstopa, razen če se pri potniku pojavijo simptomi.

                  (16)

                  Glede na povečanje zmogljivosti testiranja na COVID-19 bi bilo treba Priporočilo (EU) 2020/1475 spremeniti tako, da bi se državam članicam omogočilo, da od potnikov, ki prihajajo z območij, ki niso opredeljena kot „zelena“, zahtevajo, da pred odhodom opravijo test.

                  (17)

                  Glede na visoko raven prenosa znotraj skupnosti na območjih, ki se opredelijo kot „temno rdeča“, bi bilo treba od oseb, ki iz takih območij potujejo iz nenujnih razlogov, zahtevati, da pred odhodom opravijo test in gredo v skladu s priporočili Odbora za zdravstveno varnost po prihodu v namembni kraj v karanteno. Kadar potniki niso v karanteni v svojem prebivališču, bi bilo treba zagotoviti ustrezne fizične pogoje za karantenske objekte ter varstvo in skrb za otroke v karantenskih pogojih v skladu s smernicami Svetovne zdravstvene organizacije (9).

                  (18)

                  Kadar osebe, ki se vračajo v državo članico prebivališča, pred odhodom niso mogle opraviti testa, bi jim bilo treba dovoliti, da test opravijo po prihodu, da se jim ne bi preprečila vrnitev domov.

                  (19)

                  Zaradi visoke ravni okužb na „temno rdečih“ območjih bi morali tudi potniki, ki potujejo iz nujnih razlogov, opraviti test na okužbo s COVID-19 in iti v karanteno, če to ne učinkuje nesorazmerno na opravljanje njihove nujne funkcije ali njihovo nujno potrebo po potovanju, na primer kadar je izpostavljenost potnika splošnemu prebivalstvu v namembnem kraju zelo omejena. Če država članica ob upoštevanju posebnega epidemiološkega stanja kljub temu zahteva teste za delavce v prevozništvu in izvajalce prevoznih storitev, zaradi tega ne bi smelo prihajati do motenj v prevozu (10). Da bi se ohranile dobavne verige, se karantena ne bi smela zahtevati za osebje v prevozništvu med opravljanjem te nujne funkcije.

                  (20)

                  Omejitve v zvezi s čezmejnimi potovanji so zlasti moteče za osebe, ki dnevno ali pogosto prečkajo mejo, da odidejo na delo ali v šolo, obiščejo bližnje sorodnike, poiščejo zdravstveno oskrbo ali skrbijo za bližnje. Za take osebe pri prehajanju meja iz teh nujnih razlogov ne bi smela veljati zahteva po karanteni, saj to močno ovira življenje in možnosti preživljanja ljudi ter gospodarstvo kot celoto. Dokler je epidemiološko stanje na obeh straneh meje primerljivo, se zahteva po pogostem testiranju takih oseb zgolj zato, ker prečkajo mejo, ne zdi potrebna. Še naprej bo zlasti pomembno tesno usklajevanje med državami članicami in čezmejnimi regijami.

                  (21)

                  Glede na spreminjajoče se epidemiološko stanje bi morala Komisija ob pomoči Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni še naprej redno ocenjevati merila, potrebe po podatkih in pragove iz tega priporočila, vključno s tem, ali bi bilo treba upoštevati druga merila ali prilagoditi pragove, ter svoje ugotovitve posredovati Svetu v preučitev, po potrebi skupaj s predlogom za spremembo tega priporočila –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:Priporočilo Sveta (EU) 2020/1475 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19 se spremeni:
                  1.

                  v točki 10 se točka (c) nadomesti z naslednjim:

                              „(c)

                              rdečo, če je stopnja skupno sporočenih primerov COVID-19 v 14-dnevnem obdobju med 50 in 150 in stopnja pozitivnih testov na COVID-19 4 % ali višja, oziroma če je stopnja skupno sporočenih primerov COVID-19 v 14-dnevnem obdobju višja od 150, vendar nižja od 500;“;

                  2.

                  v točki 10 se vstavi naslednja točka (ca):

                              „(ca)

                              temno rdečo, če je stopnja skupno sporočenih primerov COVID-19 v 14-dnevnem obdobju 500 ali višja;“;

                  3.

                  v točki 13 se točka (a) nadomesti z naslednjim:

                              „(a)

                              bi morale države članice upoštevati razlike v epidemiološkem stanju med območji, ki so opredeljena kot ‚oranžna‘, ‚rdeča‘ in ‚temno rdeča‘, ter ravnati sorazmerno;“;

                  4.

                  v točki 13 se točka (d) nadomesti z naslednjim:

                              „(d)

                              države članice bi morale upoštevati strategije testiranja in posebno pozornost nameniti razmeram na območjih z visokimi stopnjami testiranja;“;

                  5.

                  v točki 13 se vstavi naslednja točka (e):

                              „(e)

                              države članice bi morale upoštevati prevalenco novih različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, zlasti različic, ki povečujejo prenosljivost in smrtnost, ter raven izvajanja sekvenciranja genoma, ne glede na to, kako je zadevno območje razvrščeno.“;

                  6.

                  za naslovom „Skupni okvir glede možnih ukrepov za potnike, ki prihajajo z območij z višjim tveganjem“ se vstavi naslednja točka 16a:

                              „16.

                              Države članice bi morale močno odsvetovati vsa nenujna potovanja na območja, ki so v skladu s točko 10 opredeljena kot ‚temno rdeča‘, ter odsvetovati vsa nenujna potovanja na območja, ki so v skladu z navedeno točko opredeljena kot ‚rdeča‘, ter z njih.
                              Hkrati bi si morale države članice prizadevati za preprečitev motenj nujnih potovanj, ohranitev nemotenega pretoka prometa v skladu s sistemom ‚zelenih voznih pasov‘ ter za preprečitev motenj v dobavnih verigah ter gibanju delavcev in samozaposlenih, ki potujejo iz poklicnih ali poslovnih razlogov.“;

                  7.

                  v točki 17 se točki (a) in (b) nadomestita z naslednjim:

                              „(a)

                              gredo v karanteno/samoizolacijo, kot priporoča Odbor za zdravstveno varnost (11), in/ali

                              (b)

                              pred prihodom in/ali po njem opravijo test na okužbo s COVID-19. Pri tem gre lahko za test RT-PCR ali hitri antigenski test s skupnega in posodobljenega seznama hitrih antigenskih testov na COVID-19, pripravljenega na podlagi Priporočila Sveta z dne 21. januarja 2021 o skupnem okviru za uporabo in validacijo hitrih antigenskih testov ter vzajemno priznavanje rezultatov testov na COVID-19 v EU (12), kakor določijo nacionalni zdravstveni organi.“;

                  8.

                  v točki 17 se črta naslednji pododstavek:
                  „Države članice lahko potnikom ponudijo možnost, da namesto testa iz točke (b) test na COVID-19 opravijo pred prihodom.“;

                  9.

                  v točki 17 se doda naslednji pododstavek:
                  „Države članice bi morale zagotavljati zadostne zmogljivosti za testiranje ter sprejeti digitalna potrdila o testiranju, pri čemer bi morale poskrbeti, da to ne bo negativno vplivalo na zagotavljanje osnovnih storitev javnega zdravstva, zlasti kar zadeva laboratorijske zmogljivosti.“;

                  10.

                  vstavi se naslednja točka 17a:

                              „17a.

                              Države članice bi morale za osebe, ki potujejo z območja, ki je opredeljeno kot ‚temno rdeče‘ na podlagi točke 10(ca), zahtevati, da pred prihodom opravijo test na okužbo s COVID-19 in gredo v karanteno/samoizolacijo, kot priporoča Odbor za zdravstveno varnost. Podobni ukrepi bi se lahko uporabljali za območja z visoko razširjenostjo različic, ki vzbujajo zaskrbljenost.
                              Države članice bi morale sprejeti, ohraniti ali okrepiti blažilne ukrepe v zunajbolnišničnem okolju, zlasti na območjih, ki so opredeljena kot ‚temno rdeča‘, okrepiti prizadevanja za testiranje in iskanje stikov ter povišati raven spremljanja in sekvenciranja reprezentativnega vzorca primerov COVID-19 v skupnosti, da se obvlada širjenje in vpliv novih, bolj prenosljivih različic SARS-CoV-2.“;

                  11.

                  vstavi se naslednja točka 17b:

                              „17b.

                              Države članice bi morale osebam, ki prebivajo na njihovem ozemlju, poleg obstoječih zahtev glede karantene/samoizolacije ponuditi možnost, da namesto testa pred prihodom iz točk 17(b) in 17a opravijo test na okužbo s COVID-19 po prihodu.“;

                  12.

                  vstavi se naslednja točka 19a:

                              „19a.

                              V skladu s točko 17a bi morale osebe z nujno funkcijo ali nujno potrebo po potovanju, ki potujejo s ‚temno rdečega‘ območja, opraviti test in iti v karanteno/samoizolacijo, če to ne učinkuje nesorazmerno na opravljanje njihove funkcije ali na njihovo potrebo po potovanju.
                              Z odstopanjem od navedenega se od delavcev v prevozništvu in izvajalcev prevoznih storitev v skladu s točko 19(b) načeloma ne bi smelo zahtevati, da opravijo test na okužbo s COVID-19 v skladu s točkama 17(b) in 17a. Kadar država članica od delavcev v prevozništvu in izvajalcev prevoznih storitev zahteva, da opravijo test na okužbo s COVID-19, bi bilo treba uporabiti hitre antigenske teste, zaradi tega pa ne bi smelo prihajati do motenj v prevozu. Če pride do motenj v prevozu ali dobavni verigi, bi morale države članice nemudoma odpraviti ali razveljaviti take zahteve po sistematičnem testiranju, da se ohrani delovanje ‚zelenih voznih pasov‘. Od delavcev v prevozništvu in izvajalcev prevoznih storitev se ne bi smelo zahtevati, da gredo med opravljanjem svoje nujne funkcije v karanteno v skladu s točkama 17(a) in 17a.“;

                  13.

                  vstavi se naslednja točka 19b:

                              „19b.

                              Poleg izjem iz točke 19a države članice osebam, ki živijo v obmejnih regijah in potujejo čez mejo vsak dan ali pogosto za namene dela, poslovanja, izobraževanja, družine, zdravstvene oskrbe ali nege, ne bi smele odrediti testiranja ali karantene/samoizolacije, kar zlasti velja za osebe, ki opravljajo kritične funkcije ali so nepogrešljive za kritično infrastrukturo. Če se v teh regijah uvede zahteva po testiranju pri čezmejnih potovanjih, bi morala biti pogostost testov pri takih osebah sorazmerna. Če je epidemiološko stanje na obeh straneh meje primerljivo, se ne bi smela uvesti nobena zahteva glede testiranja v zvezi s potovanji. Od oseb, ki zatrjujejo položaj s področja uporabe te točke, se lahko zahteva, da predložijo dokumentarna dokazila ali izjavo o tem.“;

                  14.

                  točka 21 se nadomesti z naslednjim:

                              „21.

                              Ukrepi, ki se uporabljajo za osebe, ki prihajajo z območja, ki je opredeljeno kot ‚temno rdeče‘, ‚rdeče‘, ‚oranžno‘ ali ‚sivo‘ na podlagi točke 10, ne smejo biti diskriminatorni, kar pomeni, da bi se morali v enaki meri uporabljati za vračajoče se državljane zadevne države članice.“.

         V Bruslju, 1. februarja 2021

               Za Svet

               Predsednica

            A. P. ZACARIAS

         (1)  UL L 337, 14.10.2020, str. 3.

         (2)  Na voljo na: https://www.ecdc.europa.eu/en/covid-19/situation-updates/weekly-maps-coordinated-restriction-free-movement.

         (3)  COM(2021) 35 final.

         (4)  ECDC Risk Assessment: Risk related to spread of new SARS-CoV-2 variants of concern in the EU/EEA (Ocena tveganja ECDC: tveganje, povezano s širjenjem različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, v EU/EGP), na voljo na strani: https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/covid-19-risk-assessment-spread-new-sars-cov-2-variants-eueea.

         (5)  Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni. Risk related to spread of new SARS-CoV-2 variants of concern in the EU/EEA (Ocena tveganja ECDC: tveganje, povezano s širjenjem različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, v EU/EGP), prva posodobitev – 21. januar 2021. ECDC: Stockholm; 2021. Na voljo na: https://www.ecdc.europa.eu/sites/default/files/documents/COVID-19-risk-related-to-spread-of-new-SARS-CoV-2-variants-EU-EEA-first-update.pdf.

         (6)  Ustni sklepi predsednika Charlesa Michela po videokonferenci članov Evropskega sveta 21. januarja 2021 so na voljo na: https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2021/01/21/oral-conclusions-by-president-charles-michel-following-the-video-conference-of-the-members-of-the-european-council-on-21-january-2021/.

         (7)  Sporočilo Komisije o posodobitvi zelenih pasov za ohranitev delovanja gospodarstva v času ponovnega izbruha pandemije COVID-19, COM(2020) 685 final, ter Priporočilo Komisije (EU) 2020/2243 z dne 22. decembra 2020 o usklajenem pristopu k potovanju in prometu v odziv na različico virusa SARS-COV-2, odkrito v Združenem kraljestvu (UL L 436, 28.12.2020, str. 72).

         (8)  Priporočila za skupni pristop EU glede izolacije bolnikov s COVID-19 ter karantene za osebe, ki so bile v stiku z njimi, in potnike, o katerih se je 11. januarja 2021 dogovoril Odbor za zdravstveno varnost, https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/preparedness_response/docs/hsc_quarantine-isolation_recomm_en.pdf.

         (9)  Referenčna številka Svetovne zdravstvene organizacije: WHO/2019-nCoV/IHR_Quarantine/2020,3. Na voljo na: https://www.who.int/publications/i/item/considerations-for-quarantine-of-individuals-in-the-context-of-containment-for-coronavirus-disease-(covid-19).

         (10)  Glej Priporočilo Komisije (EU) 2020/2243 z dne 22. decembra 2020 o usklajenem pristopu k potovanju in prometu v odziv na različico virusa SARS-COV-2, odkrito v Združenem kraljestvu, UL L 436, 28.12.2020, str. 72.

         (11)  Priporočila za skupni pristop EU glede izolacije bolnikov s COVID-19 ter karantene za osebe, ki so bile v stiku z njimi, in potnike, o katerih se je 11. januarja 2021 dogovoril Odbor za zdravstveno varnost, https://ec.europa.eu/health/sites/health/files/preparedness_response/docs/hsc_quarantine-isolation_recomm_en.pdf.

         (12)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-5451-2021-INIT/sl/pdf


title: Priporočilo Sveta (EU) 2021/132 z dne 2. februarja 2021 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve

text:
               4.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 41/1

      PRIPOROČILO SVETA (EU) 2021/132
      z dne 2. februarja 2021
      o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve
      SVET EVROPSKE UNIJE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 77(2)(b) in (e) ter prvega in drugega stavka člena 292(e) Pogodbe,
      ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Svet je 30. junija 2020 sprejel Priporočilo (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (1).

                  (2)

                  Merila iz Priporočila Sveta (EU) 2020/912 se nanašajo na povprečno stopnjo sporočenih primerov v EU v 14-dnevnem obdobju z dne 15. junija 2020. Priporočilo Sveta o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19, sprejeto 13. oktobra 2020, uporablja dodatna merila, ki upoštevajo najnovejša znanstvena mnenja (2).
                  Nove različice virusa SARS COV-2 so resen razlog za zaskrbljenost. Kaže, da so različice približno od 50 do 70 % bolj prenosljive (3), kar povečuje obremenitev sistemov zdravstvenega varstva.
                  Merila in pragove iz Priporočila (EU) 2020/912 bi bilo zato treba posodobiti.

                  (3)

                  Komisija se je 22. decembra 2020 na pojav ene od takih različic odzvala s sprejetjem Priporočila o usklajenem pristopu k potovanju in prometu v odziv na različico virusa SARS-COV-2, odkrito v Združenem kraljestvu (4).

                  (4)

                  Komisija je 19. januarja 2021 v svojem sporočilu o enotnem pristopu k boju proti COVID-19 pozvala k nujnim ukrepom za omejitev tveganja za potencialno še hujši tretji val okužb.

                  (5)

                  V istem sporočilu je Komisija poudarila tudi, da bi bilo treba vsa nenujna potovanja, zlasti na območja z visokim tveganjem in z njih, močno odsvetovati, dokler se epidemiološko stanje bistveno ne izboljša.

                  (6)

                  Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni je 21. januarja 2021 objavil svojo zadnjo oceno tveganja o širjenju novih različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, v EU/EGP (5), v kateri priporoča sprejetje strožjih ukrepov in smernic o izogibanju nenujnim potovanjem, vključno za namene zmanjšanja uvoza in širjenja novih različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost. Poleg priporočil za izogibanje nenujnim potovanjem in omejitev potovanj za okužene osebe bi bilo treba ohraniti potovalne ukrepe, kot sta testiranje in karantena potnikov, zlasti za potnike z območij z večjo incidenco novih različic. Če sekvenciranje še vedno ne bo zadostovalo za izključitev možnosti večje incidence novih različic v skladu s smernicami ECDC o genomskem sekvenciranju, bi bilo treba razmisliti tudi o sorazmernih potovalnih ukrepih z območij, na katerih je stopnja prenosa v skupnosti stalno visoka.

                  (7)

                  Predsednik Evropskega sveta je v ustnih sklepih po videokonferenci članov Evropskega sveta 21. januarja 2021 ugotovil, da bodo za zajezitev širjenja virusa morda potrebni ukrepi za omejitev nenujnih potovanj v EU in znotraj nje, ter pozval Svet, naj pregleda priporočila o potovanjih znotraj EU in nenujnih potovanjih v EU glede na tveganja, ki jih predstavljajo nove različice virusa.

                  (8)

                  V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega priporočila, ki zato zanjo ni zavezujoče ali se v njej ne uporablja. Ker to priporočilo nadgrajuje schengenski pravni red, se mora Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to priporočilo, odločiti, ali ga bo prenesla v svoje nacionalno pravo.

                  (9)

                  To priporočilo predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerem Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES (6) ne sodeluje; Irska torej ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč ali se v njej ne uporablja.

                  (10)

                  To priporočilo za Islandijo in Norveško predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES (7).

                  (11)

                  To priporočilo za Švico predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa 1999/437/ES (8) v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES (9).

                  (12)

                  To priporočilo za Lihtenštajn predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa 1999/437/ES (10) v povezavi s členom 3 Sklepa 2011/350/EU (11) –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:Priporočilo (EU) 2020/912 se spremeni:
                  1.

                  drugi odstavek točke 1 se nadomesti z naslednjim:
                  „Za določitev tretjih držav, za katere bi bilo treba odpraviti sedanjo omejitev nenujnih potovanj v EU, bi bilo treba upoštevati epidemiološko stanje v zadevnih tretjih državah in dodatna merila iz tega priporočila.“;

                  2.

                  točka 2 se nadomesti z naslednjim:
                  „V zvezi z epidemiološkim stanjem bi bilo treba uporabiti naslednja merila:

                              —

                              ‚stopnjo skupno sporočenih primerov COVID-19 v 14-dnevnem obdobju‘, tj. skupno število na novo sporočenih primerov COVID-19 na 100 000 prebivalcev v predhodnih 14 dneh;

                              —

                              trend gibanja stopnje novih primerov v istem obdobju v primerjavi s predhodnimi 14 dnevi je stabilen ali se zmanjšuje;

                              —

                              ‚stopnjo testiranja‘, tj. število testov na okužbo s COVID-19 na 100 000 prebivalcev, opravljenih v predhodnih sedmih dneh;

                              —

                              ‚stopnjo pozitivnih testov‘, tj. odstotni delež pozitivnih testov v skupnem številu testov na okužbo s COVID-19, opravljenih v predhodnih sedmih dneh;

                              —

                              naravo virusa, prisotnega v državi, zlasti ali so bile odkrite različice virusa, ki vzbujajo zaskrbljenost. Različice, ki vzbujajo zaskrbljenost, kot take oceni Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) na podlagi ključnih lastnosti virusa, kot so prenosljivost, resnost in zmožnost, da ne sproži imunskega odziva.

                        Tretje države bi morale za vključitev v Prilogo I izpolnjevati naslednje pragove: stopnja skupno sporočenih primerov COVID-19 v 14-dnevnem obdobju ni večja od 25, stopnja testiranja je nad 300, stopnja pozitivnih testov pa ni več kot 4 %. Poleg tega se lahko upošteva splošni odziv na COVID-19, zlasti razpoložljive informacije o vidikih, kot so nadzor, sledenje stikom, zajezitev širjenja, zdravljenje in poročanje ter zanesljivost razpoložljivih informacij in virov podatkov in po potrebi skupna povprečna ocena za vse zmogljivosti iz Mednarodnega zdravstvenega pravilnika (MZP).
                  Podatke v zvezi s ‚stopnjo testiranja‘ in ‚stopnjo pozitivnih testov‘ bi moral zagotoviti Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni (ECDC) na podlagi informacij, ki so mu na voljo. Te podatke bi bilo mogoče dopolniti z informacijami, ki bi jih zagotovile delegacije EU, ko bi bile na voljo, tudi na podlagi kontrolnega seznama, priloženega sporočilu z dne 11. junija 2020.“;

                  3.

                  točka 4 se spremeni:

                              (a)

                              drugi odstavek se nadomesti z naslednjim:
                              „Omejitve potovanj se v skladu s spremembami nekaterih navedenih pogojev in posledično spremembo ocene epidemiološkega stanja lahko v celoti ali delno odpravijo ali ponovno uvedejo za določeno tretjo državo, ki je že navedena v Prilogi I.“;

                              (b)

                              dodata se nova odstavka:
                              „Kadar se epidemiološke razmere hitro poslabšajo in zlasti kadar se odkrije velika incidenca različic virusa, ki vzbujajo zaskrbljenost, se lahko hitro ponovno uvedejo omejitve nenujnih potovanj za tretje države, ki so že navedene v Prilogi I.
                              Za odpravo začasne omejitve nenujnih potovanj v EU za tretje države iz Priloge I bi bilo treba za vsak primer posebej upoštevati vzajemnost, ki je zagotovljena za območje EU+.“;

                  4.

                  za točko 4 se vstavi naslednja točka:
                  „Države članice bi morale močno odsvetovati nenujna potovanja z območja EU+ v države, ki niso navedene v Prilogi I.“;
                  naslednje točke se ustrezno preštevilčijo;

                  5.

                  nova točka 6 se spremeni:

                              (a)

                              drugi odstavek se črta;

                              (b)

                              za črtanim drugim odstavkom se vstavi naslednji odstavek:
                              „Kadar se epidemiološke razmere hitro poslabšajo in zlasti kadar se odkrije velika incidenca različic virusa, ki vzbujajo zaskrbljenost, lahko države članice začasno omejijo kategorije potnikov, ki so navedene v Prilogi II. Še naprej bi bilo treba dovoliti potovanja iz nujnih razlogov.“;

                              (c)

                              zadnji odstavek se nadomesti z naslednjim:
                              „Svet lahko na podlagi navedene metodologije, meril in informacij na predlog Komisije pregleda seznam posebnih kategorij potnikov, ki opravljajo nujno funkcijo ali morajo nujno potovati, iz Priloge II, ob upoštevanju socialnih in ekonomskih vidikov ter splošne ocene razvoja epidemiološkega stanja.“;

                  6.

                  točka 7 se nadomesti z naslednjim:
                  „Države članice bi morale zahtevati, da imajo osebe, ki potujejo iz katerega koli nujnega ali nenujnega razloga, funkcije ali potrebe, razen delavcev v prevozništvu in obmejnih delavcev, negativne teste na COVID-19 na podlagi testa verižne reakcije s polimerazo (PCR), opravljenega ne prej kot 72 ur pred odhodom, in da predložijo ustrezno dokazilo o takem rezultatu testa v obliki, ki jo določijo organi.
                  Če testi ob odhodu niso mogoči, bi morale imeti osebe iz točke 6(a) in (b) možnost, da opravijo test po prihodu v skladu z nacionalnimi postopki. To ne posega v nobeno obveznost, da se po prihodu izvedejo nadaljnji ukrepi, vključno s karanteno.
                  Poleg tega lahko države članice zahtevajo samoosamitev, karanteno in sledenje stikov za obdobje do 14 dni ter po potrebi nadaljnje testiranje na COVID-19 znotraj istega obdobja, če pri potovanju iz iste tretje države uvedejo enake zahteve za svoje državljane. Države članice bi morale uvesti take zahteve za potnike, ki prihajajo iz tretje države, v kateri je bila odkrita različica virusa, ki vzbuja zaskrbljenost, zlasti karanteno ob prihodu ter dodatno testiranje ob prihodu ali po njem.
                  V zvezi s potovanjem za potnike, ki opravljajo nujno funkcijo ali morajo nujno potovati, kot je določeno v Prilogi II, velja:

                              —

                              države članice se lahko na usklajen način odločijo, da bodo opustile nekatere ali vse navedene ukrepe v primerih, ko bi tak ukrep oviral sam namen potovanja;

                              —

                              za osebje v prevozništvu, pomorščake in obmejne delavce države članice za vstop na območje EU+ ne bi smele zahtevati nič drugega kot negativen hitri antigenski test ob prihodu. V posebnem primeru osebja v prevozništvu, ki prihaja iz države, v kateri je odkrita velika incidenca različic virusa, ki vzbujajo zaskrbljenost, lahko države članice pred odhodom zahtevajo negativni hitri antigenski test;

                              —

                              letalsko osebje bi moralo biti izvzeto iz kakršnega koli testiranja, če je bilo njihovo bivanje v tretji državi krajše od 12 ur, razen če pridejo iz tretje države, v kateri je bila odkrita različica, ki vzbuja zaskrbljenost; v tem primeru bi bilo treba opraviti sorazmerno testiranje.

                        To ne posega v splošne zahteve javnozdravstvenega varstva, ki jih lahko uvedejo države članice, kot sta omejevanje fizičnih stikov in zahteva po nošenju maske.“;

                  7.

                  za novo točko 7 se vstavi nova točka:
                  „Države članice bi morale pripraviti obrazec za lokalizacijo potnika in zahtevati, da osebe, ki vstopajo v EU, ta obrazec predložijo v skladu z veljavnimi zahtevami glede varstva podatkov. Pripravlja se skupni evropski obrazec za lokalizacijo potnika, ki bi ga lahko uporabljale države članice. Kjer je to mogoče, bi bilo treba uporabiti digitalno možnost za informacije o lokalizaciji potnika, da bi poenostavili obdelavo in pospešili sledenje stikov, hkrati pa zagotovili enak dostop za vse državljane tretjih držav.“;

                  8.

                  naslednje točke se ustrezno preštevilčijo.

         V Bruslju, 2. februarja 2021

               Za Svet

               Predsednica

            A. P. ZACARIAS

         (1)  Priporočilo Sveta (EU) 2020/912 z dne 30. junija 2020 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (UL L 208 I, 1.7.2020, str. 1).

         (2)  Priporočilo Sveta (EU) 2020/1475 z dne 13. oktobra 2020 o usklajenem pristopu k omejevanju prostega gibanja v odziv na pandemijo COVID-19 (UL L 337, 14.10.2020, str. 3).

         (3)  Ocena tveganja ECDC: tveganje, povezano s širjenjem novih različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, v EU/EGP, na voljo na strani: https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/covid-19-risk-assessment-spread-new-sars-cov-2-variants-eueea

         (4)  Dok. C(2020) 9607 final.

         (5)  Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni. Tveganje, povezano s širjenjem novih različic SARS-CoV-2, ki vzbujajo zaskrbljenost, v EU/EGP, prva posodobitev z dne 21. januarja 2021. ECDC: Stockholm, 2021. Na voljo na strani: https://www.ecdc.europa.eu/sites/default/files/documents/COVID-19-risk-related-to-spread-of-new-SARS-CoV-2-variants-EU-EEA-first-update.pdf.

         (6)  Sklep Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (UL L 64, 7.3.2002, str. 20).

         (7)  UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

         (8)  UL L 53, 27.2.2008, str. 52.

         (9)  Sklep Sveta 2008/146/ES z dne 28. januarja 2008 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda v imenu Evropske skupnosti (UL L 53, 27.2.2008, str. 1).

         (10)  UL L 160, 18.6.2011, str. 21.

         (11)  Sklep Sveta 2011/350/EU z dne 7. marca 2011 o sklenitvi Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, v zvezi z odpravo kontrol na notranjih mejah in prostim gibanjem oseb, v imenu Evropske unije (UL L 160, 18.6.2011, str. 19).


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 4. februarja 2021 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Deutsche Bundesbank (ECB/2021/4) 2021/C 47/01

text:
               10.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 47/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 4. februarja 2021
      Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Deutsche Bundesbank
      (ECB/2021/4)
      (2021/C 47/01)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

                  (2)

                  Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Deutsche Bundesbank, družbe KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft, je potekel po reviziji za poslovno leto 2020. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2021.

                  (3)

                  Deutsche Bundesbank je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2021 do 2026, z možnostjo podaljšanja mandata do poslovnega leta 2027, izbrala družbo Baker Tilly GmbH & Co. KG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      Priporoči se, da se družba Baker Tilly GmbH & Co. KG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Deutsche Bundesbank za poslovna leta 2021 do 2026 z možnostjo podaljšanja mandata do poslovnega leta 2027.

         V Frankfurtu na Majni, 4. februarja 2021

               Predsednica ECB

            Christine LAGARDE


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 4. februarja 2021 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Eesti Pank (ECB/2021/5) 2021/C 47/02

text:
               10.2.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 47/2

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 4. februarja 2021
      Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Eesti Pank
      (ECB/2021/5)
      (2021/C 47/02)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

                  (2)

                  Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Eesti Pank, družbe KPMG Baltics OÜ, je potekel po reviziji za poslovno leto 2020. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2021.

                  (3)

                  Eesti Pank je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2021 do 2025 izbrala družbo Ernst & Young Baltic AS –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      Priporoči se, da se družba Ernst & Young Baltic AS imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Eesti Pank za poslovna leta 2021 do 2025.

         V Frankfurtu na Majni, 4. februarja 2021

               Predsednica ECB

            Christine LAGARDE