title: Priporočilo Komisije (EU) 2019/1665 z dne 30. septembra 2019 o ukrepih za preprečevanje in obvladovanje kriz v skladu s točko (d) prvega pododstavka člena 33(3) Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (vzajemni skladi)

text:
               3.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 253/1

      PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2019/1665
      z dne 30. septembra 2019
      o ukrepih za preprečevanje in obvladovanje kriz v skladu s točko (d) prvega pododstavka člena 33(3) Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (vzajemni skladi)
      EVROPSKA KOMISIJA JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  To priporočilo se nanaša na uporabo točke (d) prvega pododstavka člena 33(3) Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) (uredbe o vzpostavitvi skupne ureditve trgov, v nadaljnjem besedilu: uredba o SUT) in člena 40 Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/891 (2).

                  (2)

                  Podpiranje preprečevanja in obvladovanja kriz v kmetijstvu je eden od šestih ciljev politike Unije za sadje in zelenjavo vse od njenega začetka leta 1996. Glede na to so vzajemni skladi pomembno orodje za preprečevanje kriz za organizacije proizvajalcev v okviru njihovih operativnih programov.

                  (3)

                  V tem okviru točka (d) prvega pododstavka člena 33(3) uredbe o SUT, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2017/2393 Evropskega parlamenta in Sveta (3), dopušča možnost pridobivanja finančnih prispevkov prek operativnih programov organizacij proizvajalcev v sektorju sadja in zelenjave za dopolnitev vzajemnih skladov, in sicer po izplačilu nadomestila članom takih organizacij proizvajalcev, ki se jim zaradi neugodnih tržnih razmer izredno zmanjša dohodek.

                  (4)

                  V skladu s členom 40 Delegirane uredbe (EU) 2017/891 morajo države članice zagotoviti posebne pogoje za dodelitev podpore v okviru navedenega ukrepa. Pri tem morajo zagotoviti enako obravnavo kmetov po vsej Uniji ter skladnost s pravili Unije na področju konkurence in mednarodnimi obveznostmi Unije (kot so sporazumi STO).

                  (5)

                  Namen tega priporočila je državam članicam in gospodarskim subjektom pojasniti, kako organizacije proizvajalcev izvajajo ukrep podpore za vzajemne sklade, da bi se povečala uporaba tega orodja za preprečevanje kriz med organizacijami proizvajalcev po vsej Uniji.

                  (6)

                  Pri pripravi tega priporočila so se upoštevala tudi pravila o vzajemnih skladih, opredeljena v členih 36 do 39a Uredbe (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), in sicer v obsegu, v katerem so navedena pravila združljiva z uredbo o SUT in Delegirano uredbo (EU) 2017/891 –

            SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

         UTEMELJITEV UKREPA PODPORE ZA VZAJEMNE SKLADE

                  1.

                  Kmetje so izpostavljeni gospodarskim (npr. nihanju višine vhodnih stroškov), okoljskim, sanitarnim (npr. zdravje živali in rastlin) ali podnebnim (npr. ekstremni vremenski dogodki, podnebne spremembe) tveganjem, ki lahko močno vplivajo na dohodek kmetov ter zavrejo dolgoročno načrtovanje in naložbe. Velika negotovost glede prihodnosti zato pomeni, da je lahko ogrožena konkurenčnost kmetov. S tem lahko nastanejo velika nihanja dohodkov, zaradi česar lahko že en uničujoči dogodek tudi tiste kmete, ki so v normalnih letih konkurenčni, prisili k prenehanju izvajanja dejavnosti.

                  2.

                  Čeprav je vpliv na dohodek kmetov navsezadnje odvisen od številnih prepletenih dejavnikov, vključno s svetovnim trgom in podporo politike, lahko tveganje neuspešne proizvodnje pripelje do vse bolj nestabilnega gospodarskega položaja kmetov.

                  3.

                  Ob upoštevanju navedenega mora biti učinkovito obvladovanje tveganj celovito (vključevati mora preprečevanje, odzivanje in načrtovanje), a še vedno prilagojeno specifičnemu položaju posameznih kmetov. Zaradi raznolikosti tveganj in kmetijskih struktur po vsej Uniji ima prednost bolj decentraliziran pristop k uporabi instrumentov, kot so vzajemni skladi, ki je najbolje prilagojen za obravnavanje specifičnih potreb zadevnih regij in sektorjev. Namesto uporabe pristopa, ki je enak za vse, je bolje, da se državam članicam zagotovi prožnost pri obravnavanju tveganj, s katerimi se spopadajo kmetje, da bi se tako našla najustreznejša rešitev.

                  4.

                  Zato zdajšnje besedilo točke (d) prvega pododstavka člena 33(3) uredbe o SUT predvideva boljše možnosti za podporo vzajemnim skladom prek operativnih programov organizacij proizvajalcev.

         PODROČJE UPORABE, VRSTA IN RAVEN PODPORE

                  5.

                  Čeprav pravila o vzajemnih skladih, opredeljena v Uredbi (EU) št. 1305/2013, niso zavezujoča za ukrep podpore za vzajemne sklade na podlagi uredbe o SUT, so koristna podlaga, na kateri lahko države članice oblikujejo pravila o vzajemnih skladih v okviru uredbe o SUT v obsegu, v katerem so ta pravila skladna z navedeno uredbo.

                  6.

                  Države članice morajo opredeliti, kaj sestavlja vzajemne sklade, in podrobno opredeliti nekatere druge pogoje iz točke (d) prvega pododstavka člena 33(3) uredbe o SUT:

                              (a)

                              „vzajemni sklad“ je vključen v določbe Uredbe (EU) št. 1305/2013 in uredbe o SUT. V členu 36(3) Uredbe (EU) št. 1305/2013 je opredeljen kot shema, ki jo akreditira država članica ter v okviru katere se vključeni kmetje zavarujejo in prejmejo nadomestila za ekonomske izgube, nastale zaradi slabih vremenskih razmer, izbruha bolezni živali ali rastlin, napada škodljivcev ali okoljske nesreče ali zaradi izrednega zmanjšanja dohodka.
                              V primerjavi z vzajemnimi skladi na podlagi Uredbe (EU) št. 1305/2013 uredba o SUT ne zahteva akreditacije vzajemnih skladov. Akreditacija je lahko koristna tudi za vzajemne sklade na podlagi uredbe o SUT, saj lahko med drugim pomaga zmanjšati tveganje dvojnega financiranja;

                              (b)

                              „izredno zmanjšanje dohodka“ – države članice bi lahko za približek dohodka uporabile vrednost tržne proizvodnje organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev, kadar del članov proizvajalcev ali vsi člani proizvajalci ali člani združenja organizacij proizvajalcev utrpijo izredno zmanjšanje dohodka. Vrednost tržne proizvodnje se v ta namen lahko izračuna na podlagi cen franko organizacija proizvajalcev in za vsak proizvod. Vendar to ne pomeni, da bi bilo treba pri določanju podrobnih pravil o podpori za vzajemne sklade zanemariti zmanjšanje dohodka proizvajalca.
                              Pozornost je treba nameniti zlasti primerom, v katerih izredno zmanjšanje dohodka utrpi samo del proizvajalcev, ki so člani organizacije proizvajalcev, ali članov združenja organizacij proizvajalcev, ker na primer neugodne tržne razmere zadevajo samo del proizvodov, za katere je priznana organizacija proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev. V teh okoliščinah izplačila iz vzajemnega sklada tistim, ki niso utrpeli izrednega zmanjšanja dohodka zaradi neugodnih tržnih razmer, ne bi bila upravičena do finančne pomoči Unije na podlagi točke (d) prvega pododstavka člena 33(3) uredbe o SUT.
                              Nasprotno, upravičenost izplačil iz vzajemnih skladov tistim, ki so utrpeli izredno zmanjšanje dohodka zaradi neugodnih tržnih razmer, se ne bi smela zavrniti le zato, ker se celotna vrednost tržne proizvodnje organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev ni zmanjšala ali se ni dovolj zmanjšala. Oceno je treba opraviti za vsak primer posebej ob upoštevanju posameznih okoliščin organizacij proizvajalcev, združenj organizacij proizvajalcev in njihovih članov ter tržnih razmer, ki so povzročile izredno zmanjšanje dohodka.
                              Uredba (EU) št. 1305/2013 določa, da se nadomestilo kmetom v določenem sektorju zaradi izrednega zmanjšanja dohodka odobri le, kadar je to ustrezno utemeljeno in kadar zmanjšanje dohodka presega prag vsaj 20 % povprečnega letnega dohodka posameznega kmeta v predhodnem triletnem obdobju ali triletnega povprečja v predhodnem petletnem obdobju, pri čemer sta izključeni najvišja in najnižja vrednost. Uredba o SUT ne vsebuje nobenih takih pragov.
                              Da bi zagotovile enotno in nediskriminatorno uporabo ukrepov, bi države članice lahko uporabile podoben pristop, kot je določen v Uredbi (EU) št. 1305/2013, in dodelile podporo za dopolnitev vzajemnih skladov, kadar zmanjšanje dohodka organizacije proizvajalcev (tj. njena vrednost tržne proizvodnje na proizvod) presega 20 % dohodka, ki ga države članice določijo na podlagi dejanskih okoliščin (npr. zmanjšanje dohodka vseh članov proizvajalcev ali druge okoliščine), v predhodnem triletnem obdobju ali triletnega povprečja v predhodnem petletnem obdobju, pri čemer sta izključeni najvišja in najnižja vrednost;

                              (c)

                              „neugodne tržne razmere“ – ta izraz bi se moral nanašati na objektivno obstoječe razmere na trgu za dani proizvod, ki povzročijo zmanjšanje dohodka članov proizvajalcev. Zmanjšanje, ki presega 20 % povprečne cene zadevnega proizvoda v predhodnem triletnem obdobju ali triletnega povprečja v predhodnem petletnem obdobju, pri čemer sta izključeni najvišja in najnižja vrednost, bi lahko bilo kazalnik neugodnih tržnih razmer. Neugodne tržne razmere bi se lahko opredelile tudi na podlagi spremembe reprezentativne tržne cene zadevnih proizvodov ali zneskov podpore za umike s trga (glej točko 7(b) v nadaljevanju).

                  7.

                  Za ugotovitev, ali so izplačila iz vzajemnih skladov upravičena do finančne pomoči Unije v obliki prispevkov za dopolnitev vzajemnega sklada, bi se lahko uporabili tudi naslednji primeri ustreznih dejavnikov in razmer.

                              (a)

                              Zvišanje vhodnih stroškov povzroča izredno zmanjšanje dohodka
                              Zvišanje vhodnih stroškov (npr. zvišanje cene gnojila, ki lahko povzroči zvišanje stroškov zadevnih proizvajalcev) lahko povzroči izgubo dohodka, kadar tega zvišanja vhodnih stroškov zaradi neugodnih tržnih razmer ni mogoče z zvišanjem cen prenesti na kupce.
                              Države članice bi lahko oblikovale standardno metodologijo za oceno deleža vhodnih stroškov v končni ceni proizvoda na podlagi proizvodne usmerjenosti, ki bi dokazala zvišanje cene.
                              Na primer, kadar bi se dokazalo, da se je delež vhodnega stroška v ceni franko organizacija proizvajalcev zadevnega proizvoda povečal za najmanj 20 %, bi se sredstva iz vzajemnih skladov lahko izplačala proizvajalcem, če so izpolnjeni vsi drugi pogoji.
                              Dokazi o zmanjšanju dohodka zaradi zvišanja vhodnih stroškov bi morali temeljiti na tržnih in računovodskih podatkih, ki jih potrdi javni ali zasebni neodvisni kvalificirani organ ali strokovnjak z zadevnega področja, njihovo točnost in zanesljivost pa bi morale preveriti države članice; te bi tako zagotovile, da so izpolnjeni pogoji za upravičenost do finančne pomoči Unije za vzajemne sklade na podlagi uredbe o SUT.

                              (b)

                              Najvišji zneski podpore za umike s trga kot izhodišče za določitev znižanja cen na trgu
                              Kot izhodišče za določitev znižanja cen na trgu bi se lahko uporabili najvišji zneski podpore za umike s trga, opredeljene v členu 45(1) Delegirane uredbe (EU) 2017/891 in Prilogi IV k navedeni uredbi. Nato bi se lahko določil sprožitveni prag za vzajemne sklade, in sicer na podlagi reprezentativne cene vsakega zadevnega proizvoda, ki bi se primerjala s tržno ceno. Sprožitveni prag bi bil dosežen, kadar bi bila dejanska tržna cena za vsaj 20 % nižja od najvišje podpore, določene v Prilogi IV k Delegirani uredbi (EU) 2017/891. Države članice bi morale preveriti, ali je vpliv znižanja cen dovolj pomemben v smislu njegovega trajanja, da bi lahko sprožil izredno zmanjšanje dohodka.

         UPRAVIČENI STROŠKI – VRSTE IZDATKOV, ZAJETIH V UKREP PODPORE ZA VZAJEMNE SKLADE

                  8.

                  Da bi bil zadevni vzajemni sklad upravičen do finančne pomoči Unije, je priporočeno, da:

                              (a)

                              ima pregledno politiko glede plačil v vzajemni sklad in nadomestil, ki se iz njega izplačujejo;

                              (b)

                              ima oblikovana jasna pravila za določitev odgovornosti za vse nastale dolgove;

                              (c)

                              ga je akreditiral pristojni organ v skladu z nacionalno zakonodajo.

                  9.

                  Vrste izdatkov, zajetih v ukrep podpore za vzajemne sklade:

                              (a)

                              upravni stroški, povezani z vzpostavitvijo vzajemnega sklada, bi morali med drugim vključevati stroške upravljanja sklada (za enako obdobje kot trajanje sklada, tj. največ pet let), vstopno provizijo, stroške dela in režijske stroške ter

                              (b)

                              finančni prispevki iz člena 32(1)(a) uredbe o SUT za dopolnitev vzajemnih skladov, in sicer po izplačilu nadomestila članom proizvajalcem, ki se jim zaradi neugodnih tržnih razmer izredno zmanjša neto dohodek (5). Dopolnitev bi bilo treba opraviti prek operativnega sklada. Finančni prispevki za dopolnitev vzajemnega sklada bi postali namenski del operativnega sklada.

                  10.

                  V skladu s členom 40(4) Delegirane uredbe (EU) 2017/891 lahko „države članice [...] določijo zgornjo mejo zneskov, ki jih lahko prejme organizacija proizvajalcev kot podporo v zvezi z vzajemnimi skladi“.

                  11.

                  Države članice bi morale zagotoviti, da se zaradi kombinacije ukrepa podpore za vzajemne sklade in drugih instrumentov podpore na nacionalni ravni ali na ravni Unije ali zasebnih zavarovalnih shem preprečijo čezmerna nadomestila, in sicer z izvajanjem pregledov in ukrepov iz člena 34 Izvedbene uredbe Komisije (EU) 2017/892 (6). Pozavarovanje vzajemnih skladov ni upravičeno do podpore na podlagi Evropskega kmetijskega jamstvenega sklada.

                  12.

                  Podporo za upravne stroške ustanovitve vzajemnega sklada je treba porazdeliti na največ tri leta na podlagi postopnega zniževanja. Skupni znesek podpore, ki vključuje finančno pomoč Unije in prispevek organizacije proizvajalcev, ne sme preseči 5 %, 4 % oziroma 2 % prispevka organizacije proizvajalcev v vzajemni sklad v prvem, drugem oziroma tretjem letu njegovega delovanja. Organizacija proizvajalcev lahko podporo za upravne stroške ustanovitve vzajemnih skladov prejme le enkrat in le v prvih treh letih delovanja vzajemnega sklada. Kadar organizacija proizvajalcev za podporo zaprosi le v drugem ali tretjem letu delovanja vzajemnega sklada, znaša podpora 4 % oziroma 2 % prispevka organizacije proizvajalcev v vzajemni sklad v drugem oziroma tretjem letu njegovega delovanja.

                  13.

                  Finančni prispevki za dopolnitev vzajemnih skladov bi zajemali naslednja elementa:

                              (a)

                              zneske, ki se iz vzajemnega sklada izplačajo kot finančno nadomestilo članom proizvajalcem, ki se jim zaradi neugodnih tržnih razmer izredno zmanjša dohodek. Države članice zato ne bi smele razlikovati med tem, ali zneski, ki se članom proizvajalcem izplačajo kot nadomestilo, izhajajo iz obratnega kapitala, osnovnega kapitala ali drugih sredstev vzajemnega sklada, vključno s komercialnimi posojili, ki jih vzajemni sklad najame za izplačilo nadomestila članom proizvajalcem, kadar so pogoji iz uredbe o SUT izpolnjeni in kadar druga sredstva iz vzajemnega sklada ne zadostujejo za zagotovitev potrebnega nadomestila (glej zadnji pododstavek člena 33(3) uredbe o SUT);

                              (b)

                              obresti za komercialna posojila, ki jih vzajemni sklad najame za izplačilo finančnega nadomestila kmetom iz vzajemnega sklada, kadar z razpoložljivimi sredstvi vzajemnega sklada ne bi bilo mogoče izpolniti zahtev po nadomestilih (glej zadnji pododstavek člena 33(3) uredbe o SUT).

                  14.

                  Začetni kapital vzajemnega sklada, iz katerega se bodo izplačevala nadomestila, če bodo izpolnjeni pogoji, bi se lahko financiral iz programa razvoja podeželja (člen 39 Uredbe (EU) št. 1305/2013). V takih primerih bi države članice morale preprečiti dvojno financiranje.

                  15.

                  Za zagotovitev preglednosti in pravne varnosti bi države članice morale določiti pravila za ustanovitev in upravljanje vzajemnega sklada, zlasti za odobritev izplačil nadomestil in upravičenost organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev (7), ter za upravljanje in spremljanje skladnosti s temi pravili v skladu s členoma 26 in 27 Izvedbene uredbe (EU) 2017/892. Države članice lahko zahtevajo še, naj ureditve o vzajemnem skladu določijo kazni v primeru malomarnosti proizvajalcev, ki so člani organizacije proizvajalcev, ali članov samega združenja organizacij proizvajalcev, in sicer v statutih organizacij proizvajalcev ali njihovih združenj.

         UPRAVIČENCI DO FINANČNE POMOČI UNIJE

                  16.

                  Upravičenci do finančne pomoči Unije bi morale biti organizacije proizvajalcev in združenja organizacij proizvajalcev, kakor je ustrezno v zadevni državi članici (8).

                  17.

                  Organizacija proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev se lahko odloči, da izplača nadomestilo samo enemu od svojih članov (ali če je priznan za več proizvodov, samo proizvajalcu, ki proizvaja zadevni proizvod) ali delu proizvajalcev, ki so člani organizacije proizvajalcev, ali članov združenja organizacij proizvajalcev.

         INTENZIVNOST POMOČI – ZNESEK FINANČNE POMOČI UNIJE

                  18.

                  Finančna pomoč Unije krije upravne stroške, kot je pojasnjeno v točki 9(a), in 50 % (9) upravičenih stroškov (dejanskih nastalih izdatkov) na podlagi člena 34(1) uredbe o SUT.

                  19.

                  Priporoča se, da države članice omejijo stroške, ki so upravičeni do podpore, z uporabo:

                              (a)

                              zgornjih mej na vzajemni sklad;

                              (b)

                              ustreznih zgornjih mej na enoto (10).

         UPRAVNO IN FINANČNO POSLOVODENJE

                  20.

                  V skladu s členom 36(2) uredbe o SUT in členom 27 Delegirane uredbe (EU) 2017/891 mora država članica pripraviti nacionalno strategijo za trajnostne operativne programe, ki med drugim vključuje prednostne naloge, izbrane za sektor, in vzpostaviti ravnovesje med ukrepi ali dejavnostmi z določitvijo največjih deležev sredstev iz operativnega sklada, ki se lahko porabijo za kateri koli ukrep ali dejavnost.
                  Ravnovesje je zlasti pomembno v primeru obvladovanja tveganja. Da bi se orodje za obvladovanje tveganja lahko sprožilo, bi morala biti izpolnjena minimalna kritična masa (npr. organizacije proizvajalcev z minimalnim številom članov), s čimer bi se proizvajalcem zagotovila nadomestila in bi prispevki proizvajalcev ostali na razumni ravni (11).
                  Obenem bi bilo treba zagotoviti potrebno skladnost med različnimi shemami skupne kmetijske politike in preprečiti dvojno financiranje med različnimi kriznimi ukrepi. Na primer, organizacija proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev ne bi smelo svojim članom proizvajalcem izplačevati nadomestil za umike proizvodov s trga, za katere je bilo nadomestilo za izredno zmanjšanje dohodka izplačano iz vzajemnega sklada. Vendar se proizvodi, ki so upravičeni do nadomestil iz vzajemnega sklada, lahko prodajajo na trgu ali predelujejo.

                  21.

                  Države članice bi morale omejiti trajanje komercialnih posojil na trajanje zadevnega operativnega programa.

                  22.

                  Države članice bi lahko določile posebna pravila o prispevku, ki bi ga moral vsak proizvajalec, ki je član organizacije proizvajalcev, ali član združenja organizacij proizvajalcev ali sama organizacija proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev vplačati v sklad, ter pogostost vplačil. Na primer, znesek, ki ga morajo vplačati proizvajalci, ki so člani organizacije proizvajalcev, ali člani združenja organizacij proizvajalcev ali sama organizacija proizvajalcev ali združenje organizacij proizvajalcev, bi se med drugim lahko prilagajal na podlagi predhodne ocene tveganja, povprečnega dohodka in velikosti organizacije proizvajalcev ali združenja. Kadar so take zahteve določene, bi jih bilo treba vključiti v statut organizacije proizvajalcev ali združenja organizacij proizvajalcev. Odgovornost države članice je, da zagotovi ustrezno usmerjenost in prilagojenost ukrepa v skladu s svojim strateškim pristopom na podlagi analize prednosti in pomanjkljivosti ter priložnosti in nevarnosti (SWOT)/opredelitve potreb v nacionalni strategiji.

                  23.

                  Vzajemni sklad, ki je upravičen do podpore na podlagi točke (d) prvega pododstavka člena 33(3) uredbe o SUT, lahko prevzame druge naloge, kot je zagotavljanje posojil članom proizvajalcem. Ker proizvajalci vplačujejo prispevke v skupna sredstva, ki so na voljo za spopadanje s krizami, bi se lahko člane proizvajalce spodbudilo k prispevanju dopolnilnih sredstev, iz katerih bi se lahko oblikovala dodatna združena skupna sredstva, ki bi jih bilo mogoče uporabiti za zagotavljanje posojil tem članom proizvajalcem. Kadar se vzajemni sklad uporablja tudi za druge namene razen za izplačevanje nadomestil članom proizvajalcem, kot je določeno v točki (d) prvega pododstavka člena 33(3) uredbe o SUT, bi bilo treba sredstva, ki se vzajemnemu skladu dodelijo za druge namene, jasno ločiti (npr. hraniti na ločenih računih) od kapitalskih sredstev vzajemnega sklada, namenjenih za uporabo v primeru krize (podobno načelom, določenim v členu 16 Delegirane uredbe (EU) 2017/891 v zvezi s člani, ki niso proizvajalci). Ločevati bi bilo treba samo zneske, ki so izrecno namenjeni zagotavljanju nadomestila za izredno izgubo dohodka zaradi neugodnih tržnih razmer, in jih upoštevati kot podlago za izračun intenzivnosti javne pomoči.

                  24.

                  Dovolili bi se lahko prispevki v kapitalska sredstva vzajemnega sklada, ki jih zagotovijo zasebni akterji, ki niso člani proizvajalci (npr. člani organizacij proizvajalcev, ki niso proizvajalci). Čeprav člani organizacije proizvajalcev, ki niso proizvajalci, zagotavljajo prispevek, ti vseeno ne bi bili upravičeni do nobenega nadomestila ali vračila iz vzajemnega sklada. V vsakem primeru bi se nadomestilo iz vzajemnega sklada lahko izplačevalo samo članom proizvajalcem kot končnim upravičencem do sheme pomoči Unije v sektorju sadja in zelenjave, kadar glede vplačil v kapitalska sredstva niso potrebne nobene omejitve (12).

                  25.

                  Države članice lahko proizvajalcem, ki so člani organizacij proizvajalcev, ali članom združenj organizacij proizvajalcev zagotovijo možnost povračila delov njihovih prispevkov, vplačanih v vzajemni sklad, po določenem številu let, če se vzajemni sklad ni uporabljal za izplačevanje nadomestil članom proizvajalcem v skladu s točko (d) prvega pododstavka člena 33(3) uredbe o SUT in če se zbrana sredstva niso porabila. Odgovornost držav članic in organizacij proizvajalcev je, da za ta namen vzpostavijo ustrezna in pregledna pravila.

         NADZOR IN SPREMLJANJE

                  26.

                  Države članice bi morale zagotoviti, da za ukrep podpore za vzajemne sklade veljajo enaki pregledi kot za druge ukrepe in dejavnosti, vključene v operativne programe.

                  27.

                  Organizacije proizvajalcev bi morale posebno pozornost nameniti dokumentaciji, ki jo je treba hraniti v zvezi z izvajanjem ukrepa podpore za vzajemne sklade, zlasti:

                              (a)

                              vključitvi tega ukrepa v operativni program ali njegovi spremembi;

                              (b)

                              oceni, na podlagi katere se je izplačalo nadomestilo iz vzajemnega sklada (na primer, kako se je izračunalo in določilo izredno zmanjšanje dohodka, za katere proizvode, kako se zagotavlja usklajenost cene franko organizacija proizvajalcev s tržno ceno itd.);

                              (c)

                              članom, proizvodom, končnemu namembnemu kraju proizvoda in obdobju, ki ga zajema ta ukrep;

                              (d)

                              prispevku organizacije proizvajalcev za dopolnitev vzajemnega sklada in rednim prispevkom njenih članov v vzajemni sklad.

                  28.

                  Država članica bi morala navedeno dokumentacijo pregledati ob odobritvi spremembe operativnega programa in v času zahtevka za plačilo.

                  29.

                  Poleg teh pregledov bi morala država članica posebno pozornost nameniti tveganju čezmernih nadomestil in dvojnega financiranja.

         LETNO POROČILO SKUPIN PROIZVAJALCEV, ORGANIZACIJ PROIZVAJALCEV IN ZDRUŽENJ ORGANIZACIJ PROIZVAJALCEV

                  30.

                  Informacije v zvezi z vzajemnimi skladi bi bilo treba vnesti v razpredelnici 3.2 in 4.1 iz Priloge II k Izvedbeni uredbi (EU) 2017/892.

         V Bruslju, 30. septembra 2019

               Za Komisijo

            Phil HOGAN

               Član Komisije

         (1)  Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL L 347, 20.12.2013, str. 671).

         (2)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2017/891 z dne 13. marca 2017 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s sektorjema sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave, dopolnitvi Uredbe (EU) št. 1306/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s kaznimi, ki se uporabijo v teh sektorjih, in spremembi Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 543/2011 (UL L 138, 25.5.2017, str. 4).

         (3)  Uredba (EU) 2017/2393 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2017 o spremembi uredb (EU) št. 1305/2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP), (EU) št. 1306/2013 o financiranju, upravljanju in spremljanju skupne kmetijske politike, (EU) št. 1307/2013 o pravilih za neposredna plačila kmetom na podlagi shem podpore v okviru skupne kmetijske politike, (EU) št. 1308/2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in (EU) št. 652/2014 o določbah za upravljanje odhodkov v zvezi s prehransko verigo, zdravjem in dobrobitjo živali ter v zvezi z zdravjem rastlin in rastlinskim razmnoževalnim materialom (UL L 350, 29.12.2017, str. 15).

         (4)  Uredba (EU) št. 1305/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 (UL L 347, 20.12.2013, str. 487).

         (5)  Na primer, ko se vhodni stroški zvišajo, se lahko poveča tudi dohodek. Vendar bi to lahko vplivalo na neto dohodek.

         (6)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2017/892 z dne 13. marca 2017 o določitvi pravil za uporabo Uredbe (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s sektorjema sadja in zelenjave ter predelanega sadja in zelenjave (UL L 138, 25.5.2017, str. 57).

         (7)  Na primer najmanjšo velikost organizacije proizvajalcev ali združenja, pri katerem je izpolnjen pogoj za upravičenost.

         (8)  Na primer dodatni pogoji, opredeljeni v nacionalni strategiji.

         (9)  Finančna pomoč Unije za operativne sklade.

         (10)  Organizacija proizvajalcev, njeni člani, proizvodi itd.

         (11)  Z izvajanjem pregledov in ukrepov iz členov 26 in 27 Izvedbene uredbe (EU) 2017/892.

         (12)  Glej člen 16 Delegirane uredbe (EU) 2017/891.