               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 24.3.2021
            COM(2021) 136 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu Komisiji, da se v imenu Unije pogaja o spremembah Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija)

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

                  Namen Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (v nadaljnjem besedilu: Konvencija) je ohranitev evropskega prosto živečega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov, zlasti tistih, katerih ohranitev zahteva sodelovanje več držav. Gre za medvladno pogodbo, ki je bila sklenjena pod okriljem Sveta Evrope. Konvencija je začela veljati 1. junija 1982.

                  Evropska unija je pogodbenica te konvencije od 1. septembra 1982
                     1
                  . Konvencija ima trenutno 51 pogodbenic, vključno z vsemi državami članicami EU.

               Običajna dodelitev sredstev Sveta Evrope Bernski konvenciji se je z leti postopoma zmanjševala do te mere, da nalog Bernske konvencije ni mogoče zagotoviti brez znatnih prostovoljnih prispevkov pogodbenic, ki pa se prav tako krčijo.  Zato je bistveno vzpostaviti zanesljiv vir financiranja Konvencije.

               V skladu z Resolucijo št. 9 (2019) z devetintridesetega sestanka stalnega odbora, sprejeto 6. decembra 2019, o financiranju Bernske konvencije in o začetku vzpostavitve novega sistema obveznih finančnih prispevkov pogodbenic je bila ustanovljena delovna skupina strokovnjakov za obdobje med sestanki, da bi sekretariatu pomagala pri pripravi predlogov za vključitev finančnih klavzul s spremembo členov Bernske konvencije in za sklenitev razširjenega delnega sporazuma, ki bi se obravnavali na štiridesetem sestanku stalnega odbora.

               Na podlagi ugotovitev delovne skupine strokovnjakov za obdobje med sestanki, ustanovljene na devetintridesetem sestanku stalnega odbora, je stalni odbor na svojem štiridesetem sestanku razpravljal o dveh dopolnilnih predlogih za obravnavo vprašanja financiranja.  Na tem sestanku je bil sprejet sklep o podpori sklenitvi razširjenega delnega sporazuma.  V zvezi s predlogom za spremembo Bernske konvencije, da se vključijo finančne klavzule, se je stalni odbor po izjavi Unije in njenih držav članic o potrebi po nadaljnjih notranjih razpravah pred sprejetjem odločitve
                  2
                brez ugovorov strinjal, da se odločitev o morebitni spremembi Konvencije preloži na enainštirideseti sestanek.

                  Kot je bilo na štiridesetem sestanku predlagano stalnemu odboru, bi sprememba Konvencije uvedla mehanizem za uvedbo obveznega prispevka. Vendar v prvotnem besedilu ni bilo razlikovanja med glavnim proračunom in programskim proračunom niti ni bil določen obseg prispevkov.  Pogajanja o revidiranem predlogu spremembe bodo potekala v delovni skupini za obdobje med sestanki, ki bo delovala vse leto 2021 v okviru priprave sklepa za enainštirideseti sestanek stalnega odbora. Pri teh pogajanjih bi morala Unija aktivno sodelovati.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Uvedba sistema obveznih prispevkov k tej konvenciji bi bila skladna s politiko, ki se izvaja na drugih področjih. Unija je pogodbenica številnih večstranskih okoljskih sporazumov, v okviru katerih plačuje obvezne finančne prispevke na podlagi zahtev sporazuma in/ali finančnih uredb, sprejetih na podlagi določb sporazuma.  Pri teh sporazumih se običajno razlikuje med glavnim in programskim proračunom, pri čemer so prispevki obvezni samo za prvega.  Vendar iz predlagane spremembe Konvencije ni jasno, da bi mehanizem, ki se vzpostavi, sledil temu precedensu.  Predlagana sprememba prav tako ne določa obsega prispevkov. Pri drugih večstranskih okoljskih sporazumih je prispevek Unije običajno določen na največ 2,5 % skupnih prispevkov.

                  Zato je primerno, da Unija zagotovi, da za pogodbenice prispevki v programski proračun ne bodo obvezni in da prispevek Unije ne more presegati 2,5 % proračuna.

                  To priporočilo je v celoti usklajeno s Sklepom Sveta (EU) 2020/1830, s katerim je bilo določeno stališče, ki se v imenu Unije zastopa na štiridesetem sestanku stalnega odbora Konvencije
                     3
                  , in iz navedenega sklepa tudi izhaja.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Ta predlog je skladen s cilji Unije v zvezi z okoljem in mednarodnimi odnosi.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

                  Člen 218(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da Komisija predloži priporočila Svetu, ki sprejme sklep o odobritvi začetka pogajanj in imenovanju pogajalca Unije. V skladu s členom 218(4) PDEU lahko Svet pogajalcu da smernice.

                  Glede na to, da se bodo pogajanja nanašala na akt, ki dopolnjuje ali spreminja institucionalni okvir sporazuma, v tem primeru ni mogoče uporabiti člena 218(9) PDEU.

                  Postopkovna pravna podlaga za predlagani sklep je zato člen 218(3) in (4) PDEU.

               Glavni cilj in vsebina predvidenega akta se nanašata na okolje.

                  Materialna pravna podlaga za predlagani sklep je zato člen 192(1) PDEU.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

                  V skladu s členom 192 PDEU je okolje v deljeni pristojnosti. Financiranje te okoljske konvencije vključuje deljeno pristojnost Unije in držav članic kot pogodbenic za njihove prispevke. Zato mora Unija pri tem sodelovati.

               •Sorazmernost

                  Za sodelovanje Unije v teh pogajanjih, ki so bistvena za vzpostavitev predvidljive finančne podlage za Konvencijo, katere pogodbenica je Unija, je potreben sklep Sveta.

               •Izbira instrumenta

                  Izbira instrumenta je določena v členu 218(3) in (4) PDEU.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje

                  Ni relevantno.

               •Posvetovanja z deležniki

                  Ni relevantno.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Ni relevantno.

               •Ocena učinka

                  Ni relevantno.

               •Primernost in poenostavitev ureditve

                  Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

                  Ni relevantno.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Unija k Bernski konvenciji trenutno prispeva 24 700 EUR letno na podlagi predlaganega prostovoljnega obsega prispevkov.  Zelo malo verjetno je, da bi obvezni prispevek v višini 2,5 % osrednjega proračuna presegel ta znesek, zato ta pobuda nima proračunskih posledic.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

                  Pogajalske smernice bi bilo treba objaviti takoj po njihovem sprejetju.

               •Obrazložitveni dokumenti (za direktive)

                  Ni relevantno.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

                  Ni relevantno.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu Komisiji, da se v imenu Unije pogaja o spremembah Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija)

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               OB UPOŠTEVANJU, da se predlaga sprememba Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov
                  4
                (Bernska konvencija) z vključitvijo finančnih klavzul,

               OB UPOŠTEVANJU, da je treba zagotoviti, da bo takšna sprememba skladna z zakonodajo in interesom Unije, zlasti da se Unija ne zaveže, da prispeva več kot 2,5 % skupnih prispevkov,

               OB UPOŠTEVANJU, da bi bilo treba Komisijo pooblastiti, da se v imenu Evropske unije pogaja o spremembah Konvencije –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               (1)Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o spremembah Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija), s katerimi se vzpostavlja nov sistem obveznih finančnih prispevkov pogodbenic, na sestankih stalnega odbora Konvencije in sestankih zadevne delovne skupine strokovnjakov za obdobje med sestanki.

               (2)Komisija vodi pogajanja v imenu Unije ob posvetovanju z [ime posebnega odbora vstavi Svet] in na podlagi pogajalskih smernic, določenih v Prilogi k temu sklepu.

               (3)Kolikor vsebina sprememb iz prvega odstavka spada v deljeno pristojnost Unije in držav članic, bi Komisija in države članice med pogajalskim procesom morale tesno sodelovati, da se zagotovi enotno zastopanje Unije in njenih držav članic na mednarodni ravni.

               (4)Komisija Svetu poroča o izidu pogajanj in po potrebi o morebitnih problemih, ki se pojavijo med pogajanji.

               Člen 2

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        Sklep Sveta 82/72/EGS z dne 3. decembra 1981 o sklenitvi Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (UL L 38, 10.2.1982, str. 1).

                     (2)

                        Glej tudi Sklep Sveta (EU) 2020/1830 z dne 27. novembra 2020 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa na 40. sestanku Stalnega odbora Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija), UL L 409, 4.12.2020, str. 34.

                     (3)

                        Glej prejšnjo opombo.

                     (4)

                        Sklep Sveta 82/72/EGS z dne 3. decembra 1981 o sklenitvi Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (UL L 38, 10.2.1982, str. 1).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 24.3.2021
            COM(2021) 136 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu za Sklep Sveta
            o pooblastilu Komisiji, da se v imenu Unije pogaja o spremembah Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija)

               PRILOGA

               Smernice za pogajanja o spremembah Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija)

               (1)Komisija bi si morala prizadevati, da bi bil sporazum, ki bi privedel do revizije Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija) in njene uporabe, skladen z ustrezno zakonodajo in politikami Evropske unije, zlasti z zakonodajo Unije na področju narave in biotske raznovrstnosti
                  1
               , pa tudi z zavezami Unije v okviru drugih ustreznih večstranskih okoljskih sporazumov.

               (2)V zvezi s predlogi za spremembo Konvencije o varstvu prosto živečega evropskega rastlinstva in živalstva ter njunih naravnih življenjskih prostorov (Bernska konvencija) zaradi uvedbe obveznega finančnega prispevka bi morala Komisija začeti pogajanja o tem, kako najbolje obravnavati vprašanje vzpostavitve varne in predvidljive finančne podlage za Konvencijo, ter si v skladu s stališčem Unije prizadevati za zagotovitev, da sprememba:

               (a)ne bi zahtevala obveznega prispevka v zvezi s programskim proračunom;

               (b)ne bi povečala prispevka Unije nad 2,5 % skupnih prispevkov;

               (c)ne bi vplivala na obstoječe obveznosti pogodbenic iz te konvencije.

               (3)Komisija bi se morala pogajati v skladu z veljavno zadevno zakonodajo Evropske unije ali dogovorjenimi stališči Unije, določenimi posebej za ta pogajanja v okviru posebnega odbora predstavnikov držav članic iz člena 1(2) tega sklepa Sveta ali v okviru Sveta.

               (4)Komisija bi morala Svetu poročati o izidu pogajanj in po potrebi o morebitnih problemih, ki bi se pojavili med pogajanji.

                     (1)

                        Zlasti z Direktivo 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic, Direktivo Sveta 92/43/EGS z dne 21. maja 1992 o ohranjanju naravnih habitatov ter prosto živečih živalskih in rastlinskih vrst ter Uredbo (EU) št. 1143/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2014 o preprečevanju in obvladovanju vnosa in širjenja invazivnih tujerodnih vrst.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.11.2019
            COM(2019) 912 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v Romuniji
            {SWD(2019) 932 final}

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja

                  v Romuniji

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti drugega pododstavka člena 10(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)V skladu s členom 121 Pogodbe države članice spodbujajo zdrave javne finance v srednjeročnem obdobju s koordinacijo gospodarskih politik in z večstranskim nadzorom, da se prepreči pojav čezmernega javnofinančnega primanjkljaja.

               (2)Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki prispeva k ustvarjanju delovnih mest.

               (3)Svet je junija 2017 in junija 2018 v skladu s členom 121(4) Pogodbe ugotovil, da je leta 2016 in 2017 v Romuniji prišlo do znatnega ugotovljenega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja oziroma prilagoditvene poti za njegovo dosego. Glede na ta ugotovljena znatna odklona je Svet 16. junija 2017
                  2
                in 22. junija 2018
                  3
                izdal priporočili, s katerima je Romuniji priporočil, naj sprejme ukrepe, potrebne za njuno odpravo. Svet je nato ugotovil, da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na navedeni priporočili, in 5. decembra 2017
                  4
                oziroma 4. decembra 2018
                  5
                izdal revidirani priporočili. Po tem je ugotovil, da Romunija tudi v odgovor na ti priporočili ni sprejela učinkovitih ukrepov.

               (4)Svet je 14. junija 2019 sklenil, da je leta 2018 v Romuniji ponovno prišlo do znatnega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, in Romuniji izdal priporočilo, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  6
                ne bo presegla 4,5 % BDP v letu 2019 in 5,1 % BDP v letu 2020, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 in 0,75 % BDP v letu 2020
                  7
               . Romuniji je prav tako priporočil, naj za zmanjšanje primanjkljaja uporabi morebitne nepričakovane prihodke, medtem ko bi morali ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti. Svet je določil, da mora Romunija do 15. oktobra 2019 poročati o ukrepih, ki jih je sprejela v odgovor na to priporočilo.

               (5)Svet je 9. julija 2019 Romuniji priporočil, naj v letih 2019 in 2020 zagotovi skladnost s priporočilom Sveta z dne 14. junija 2019 za odpravo znatnega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja
                  8
               .

               (6)Komisija je 25. septembra 2019 v Romuniji opravila misijo okrepljenega nadzora z namenom spremljanja na kraju samem v skladu s členom -11(2) Uredbe (ES) št. 1466/97. Potem ko je Komisija svoje predhodne ugotovitve sporočila romunskim organom, da podajo pripombe, je [20. novembra] 2019 o svojih ugotovitvah poročala Svetu. Te ugotovitve so bile javno objavljene.

               (7)Romunski organi so 15. oktobra 2019 predložili poročilo o učinkovitih ukrepih v odgovor na priporočilo Sveta z dne 14. junija 2019. Glede na informacije, ki so jih v svojem poročilu predložili romunski organi, in celovito oceno, ki temelji na jesenski napovedi Komisije iz leta 2019, je Svet 20. novembra 2019 sklenil, da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na priporočilo Sveta z dne 14. junija 2019.

               (8)Glede na to, da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov, in kumulativen velik odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja je primerno, da se v skladu s členom 121(4) Pogodbe na Romunijo naslovi revidirano priporočilo o ustreznih ukrepih, ki jih je treba sprejeti.

               (9)Glede na jesensko napoved Komisije iz leta 2019 naj bi se strukturni saldo Romunije v letu 2019 poslabšal za 0,8 % BDP, v letu 2020 pa še za dodatnih 0,8 % BDP. Zato se ocenjuje, da bo strukturni primanjkljaj za 2,5 % BDP oziroma 3,4 % BDP oddaljen od srednjeročnega proračunskega cilja strukturnega primanjkljaja, ki za leti 2019 in 2020 znaša 1,0 % BDP.

               (10)Za odpravo kumulativnega odklona in za vrnitev Romunije na ustrezno prilagoditveno pot po preteklih odstopanjih bi moral priporočeno letno strukturno prilagoditev v višini 0,75 % BDP za leto 2020, ki jo je Svet priporočil 14. junija 2019, dopolnjevati dodaten napor. Glede na obseg kumulativnega odklona od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega cilja se zdi primeren dodaten napor v višini 0,25 % BDP. Pospešil bo prilagoditev za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, ne da bi pri tem ogrozil gospodarsko rast.

               (11)V jesenski napovedi Komisije iz leta 2019 je predvideno, da bo primanjkljaj sektorja država v letu 2019 znašal 3,6 %, v letu 2020 pa 4,4 %, kar presega referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe. Zahtevana strukturna prilagoditev se zdi primerna tudi zato, da se zagotovi, da bo Romunija v letu 2020 izpolnjevala referenčno merilo 3 % BDP iz Pogodbe.

               (12)Glede na jesensko napoved Komisije iz leta 2019 je zahtevano izboljšanje strukturnega salda za 1,0 % BDP v letu 2020 skladno z nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov, ki ne presega 4,4 %.

               (13)V jesenski napovedi Komisije iz leta 2019 je v letu 2020 predvideno poslabšanje strukturnega salda za 0,8 % BDP. Da bi dosegli strukturno izboljšanje za 1,0 % BDP, je treba torej sprejeti ukrepe, ki bi skupno dosegali 1,8 % BDP v strukturnem smislu v primerjavi s sedanjim izhodiščem iz jesenske napovedi Komisije iz leta 2019.

               (14)Dejstvo, da Romunija ni ukrepala po prejšnjih priporočilih za odpravo ugotovljenega znatnega odklona, in tveganje, da bo referenčno merilo iz Pogodbe preseženo, zahtevata takojšnje ukrepanje za ponovno vrnitev proračunske politike Romunije na preudarno pot.

               (15)Za doseganje priporočenih proračunskih ciljev je ključnega pomena, da Romunija sprejme in dosledno izvaja potrebne ukrepe ter pozorno spremlja gibanje tekočih odhodkov.

               (16)Zahteve iz tega priporočila nadomeščajo ustrezne elemente iz priporočila Sveta z dne 14. junija 2019.

               (17)Romunija bi morala Svetu poročati o ukrepih, ki jih je sprejela v odgovor na to priporočilo, do 15. aprila 2020, po možnosti v okviru konvergenčnega programa, predloženega v skladu s členom 7 Uredbe (ES) št. 1466/97.

               (18)Primerno je, da se to priporočilo objavi –

               PRIPOROČA, NAJ ROMUNIJA:

               (1)sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2020 ne bo presegla 4,4 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1,0 % BDP, s čimer bo država članica na ustrezni prilagoditveni poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja;

               (2)uporabi morebitne nepričakovane prihodke za zmanjšanje primanjkljaja; poskrbi, da bodo ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotovili trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti;

               (3)Svetu do 15. aprila 2020 poroča o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi tega priporočila. Poročilo bi moralo vsebovati dovolj natančno opredeljene in verodostojno napovedane ukrepe, vključno s proračunskimi posledicami vsakega izmed njih, za skladnost z zahtevano prilagoditveno potjo ter posodobljene in podrobne proračunske projekcije za leto 2020.

               To priporočilo je naslovljeno na Romunijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL C 216, 6.7.2017, str. 1.

                     (3)

                        UL C 223, 27.6.2018, str. 3.

                     (4)

                        UL C 439, 20.12.2017, str. 1.

                     (5)

                        UL C 460, 21.12.2018, str. 1.

                     (6)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (7)

                        UL C 210, 21.6.2019, str. 1.

                     (8)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 135.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Strasbourg, 17.12.2019
            COM(2019) 652 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            o ekonomski politiki euroobmočja
            {SWD(2019) 631 final}

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               o ekonomski politiki euroobmočja

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 136 v povezavi s členom 121(2) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

                ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Euroobmočje še naprej raste, vendar z medsebojno povezanimi tveganji za obete in negotovostjo na obzorju. Poleg tega obstaja tveganje dodatnega dolgotrajnega obdobja nizke rasti in inflacije, ki ga povzročata šibka produktivnost in staranje prebivalstva. Čeprav je proizvodna vrzel od leta 2017 pozitivna in je leta 2018 znašala 0,7 % potencialnega BDP, bo potencialna rast ostala pod ravnjo pred krizo
                  3
               . Osnovna inflacija je bila leta 2018 še vedno v razponu 1–1,5 % in naj bi v letih 2019, 2020 in 2021 ostala na približno 1,5 %. Kazalniki trga dela se še naprej izboljšujejo, čeprav počasneje, rast zaposlovanja naj bi se še upočasnila, izzivi v smislu kakovosti delovnih mest pa ostajajo. Nominalna rast plač se je po več letih utrdila pri okoli 2,25 % v letu 2018, potem ko je bila več let pod 2,0 %, v letu 2019 naj bi se povišala na 2,5 %, v obdobju 2020–2021 pa naj bi se nato znižala nazaj na 2,25 %. Kljub dobrim razmeram na trgu dela se je realna rast plač povečevala le počasi in je še vedno nizka, in sicer pod 1 % v letih 2018 in 2019, medtem ko naj bi v letu 2020 znašala 0,7 %, v letu 2021 pa 0,8 %. Presežek na tekočem računu euroobmočja naj bi se po napovedih zmanjšal. Države članice s primanjkljaji so te zmanjšale ali jih spremenile v presežke na svojem tekočem računu, tudi če še naprej beležijo veliko negativno neto stanje mednarodnih naložb
                  4
               . Hkrati nekatere države članice še naprej vztrajno višajo presežke na tekočih računih in tako še naprej povečujejo svoje neto stanje mednarodnih naložb. Na dinamiko salda tekočega računa v euroobmočju vplivajo manjše zunanje povpraševanje, zlasti v izvozno usmerjenih državah članicah z visokimi presežki na tekočem računu, ki so močno odvisne od tujega izvoznega povpraševanja.

               (2)Povečanje potenciala rasti ob hkratnem zagotavljanju okoljske in socialne trajnostnosti ter poganjanje realne konvergence med državami članicami euroobmočja zahteva strukturne reforme za spodbujanje trajnostne rasti in naložbe v opredmeteni in neopredmeteni kapital za povečanje produktivnosti. To bi zlasti pomagalo tistim državam članicam, katerih potencial rasti je očitno nižji od povprečja euroobmočja. To bi bilo potrebno tudi zato, da gospodarstvo euroobmočja ne bi prešlo v daljše obdobje nizke potencialne rasti in produktivnosti, nizke inflacije cen in rasti plač ter vse večje neenakosti. Reforme in naložbe so še vedno ključnega pomena za zagotovitev, da bo euroobmočje oživilo svoj zagon rasti, v srednje- do dolgoročnem obdobju premagalo večje pritiske, ki izhajajo tudi iz vse slabših demografskih razmer, ter olajšalo preoblikovanje v trajnostno gospodarstvo, kar bo euroobmočju in njegovim državam članicam pomagalo doseči cilje trajnostnega razvoja, ki so jih določili Združeni narodi.

               (3)Gospodarski učinek podnebnih sprememb, ki so danes eno največjih sistemskih tveganj za svetovno gospodarstvo, finančne sisteme in družbo, postaja očiten. Tveganja za svetovno gospodarstvo zaradi podnebnih sprememb in širše gledano zaradi degradacije okolja so vedno bolj prisotna, kar bo vplivalo na najranljivejše v naših družbah. Če tega ne bodo spremljali ustrezni ukrepi, bi to lahko negativno vplivalo na odpornost naših gospodarstev, vključujočnost in dolgoročni potencial rasti. V teh razmerah bi bile bistvenega pomena naložbe ter ustvarjanje regulativnih in finančnih pogojev za urejen prehod na trajnostno gospodarstvo. Pravilno obravnavani okoljski in podnebni izzivi so tudi priložnost za oživitev evropskega gospodarstva v smeri trajnostnega razvoja. Komisija je v ta namen predstavila evropski zeleni dogovor kot evropsko strategijo za rast, ki bo vključevala prvo evropsko podnebno pravo, s katerim bo uzakonjen cilj, da se do leta 2050 doseže podnebna nevtralnost. Hkrati bo treba pri zelenem prehodu upoštevati njegov vpliv na različne dele družbe. Naložbe za lažji prehod na trajnostno gospodarstvo bodo morale spremljati naložbe v spretnosti in znanja ter podpora za prehode med zaposlitvami, da bi zagotovili, da bodo imeli vsi državljani koristi od tehnoloških sprememb, zlasti v sektorjih in regijah, ki zaostajajo pri digitalizaciji in zelenem prehodu.

               (4)Mobilizacija javnih in zasebnih sredstev za naložbe v zeleni prehod in digitalizacijo lahko pripomore k ohranjanju kratkoročne rasti in reševanju dolgoročnih izzivov, s katerimi se soočajo naša gospodarstva. Čeprav lahko digitalna revolucija prinese priložnosti v smislu produktivnosti, rasti in ustvarjanja delovnih mest, lahko prinese tudi izzive, zlasti za manj kvalificirane delavce, ki nimajo znanj in spretnosti za delo z novimi tehnologijami. Različno hitre digitalizacije gospodarstev držav članic euroobmočja bi se lahko izkazale za znatno tveganje za konvergenco in makroekonomsko stabilnost. To bi lahko še okrepili močni učinki aglomeracije, ki pogosto koristijo velikim mestom, in dinamika „zmagovalec pobere vse“, ki so pogosto prisotni na področju digitalnih tehnologij, to pa lahko še dodatno prispeva k neenakosti in negativno vpliva na konvergenco. Naložbe bi morale biti usmerjene v ustvarjanje raziskav in inovacij, pa tudi v širše razširjanje inovacij v gospodarstvu.

               (5)Bolj usklajena naložbena strategija bi bila skupaj z večjimi reformnimi prizadevanji na ravni euroobmočja bistvenega pomena za podporo rasti in odzivanje na dolgoročne izzive, kot sta podnebni prehod in tehnološka preobrazba. Proračunski instrument za konvergenco in konkurenčnost, ki bo vključen v program za podporo reformam, bi zagotovil finančno podporo državam članicam euroobmočja pri izvajanju reformnih in naložbenih svežnjev. InvestEU, ki bo prav tako prispeval k naložbenemu načrtu za trajnostno Evropo, naj bi spodbudil vsaj 650 milijard EUR dodatnih naložb za nadaljnje spodbujanje inovacij in ustvarjanje delovnih mest v EU, vključno s financiranjem trajnostne infrastrukture. Skladi kohezijske politike, ki imajo ključno vlogo pri podpiranju naših regij in podeželskih območij, imajo s spodbujanjem trajnostnega razvoja pomembno vlogo tudi pri podnebnem in tehnološkem prehodu. Evropska investicijska banka že namenja 25 % svojega skupnega financiranja za podnebne naložbe in je napovedala, da namerava podvojiti ta delež. Da bi dosegli cilje Unije na področju trajnosti, bi bilo na nacionalni in podnacionalni ravni nujno treba izvesti naložbene projekte, ki zajemajo prilagajanje podnebnim spremembam in njihovo blažitev, energijski prehod, razogljičenje ali krožno gospodarstvo. Naložbe v mrežne industrije in infrastrukturo lahko pripomorejo k izboljšanju konkurenčnosti euroobmočja in spodbudijo prehod na bolj trajnostni promet. Poleg tega bi bile naložbe v neopredmetena sredstva, kot so raziskave in razvoj ter znanja in spretnosti, ključne za pripravo trga dela euroobmočja na prihodnje izzive.

               (6)Učinki gospodarske rasti v zadnjih letih niso bili enakomerno občuteni v državah članicah ter po regijah in državah. Čeprav so se razpoložljivi dohodki v zadnjem času povečali, so v več državah članicah euroobmočja še vedno nižji kot pred krizo. Število ljudi, ki jim grozita revščina in socialna izključenost, se v večini držav članic zmanjšuje in je zdaj za 5 milijonov nižje kot leta 2012, ko je bilo najvišje, kljub temu pa v euroobmočju ostaja nad ravnmi iz leta 2008. Po obdobju povečanih razlik so se nekatere države članice v zadnjih nekaj letih približale državam z največjim BDP na prebivalca. Vendar se je delež dohodka, ki ga imajo tisti z najvišjimi ravnmi dohodka, v zadnjem desetletju počasi večal, ob tem pa med državami članicami ostajajo velike razlike. Da bi spodbudili konvergenco navzgor v državah članicah in med njimi, bi bilo pomembno spodbujati politike, katerih cilj je povečanje tako učinkovitosti kot pravičnosti v skladu s cilji trajnostnega razvoja. Posledica so boljši makroekonomski rezultati z bolj enakomerno porazdeljenimi koristmi za družbo na splošno, ki prav tako prispevajo h krepitvi kohezije euroobmočja.

               (7)Doslednost in uravnoteženost kombinacije makroekonomskih politik v euroobmočju, vključno z monetarno, fiskalno in strukturno politiko, sta bistvenega pomena za zagotovitev trdne, vključujoče in trajnostne gospodarske rasti ter za učinkovito odzivanje na vztrajno nizko inflacijo, slabše obete in tveganja za dolgoročno rast. Evropska centralna banka ohranja spodbujevalno denarno politiko, da bi pripomogla k dvigu inflacije proti srednjeročnemu inflacijskemu cilju ter hkrati podpirala rast in ustvarjanje delovnih mest. Fiskalno politiko morajo dopolnjevati naravnanost monetarne politike ter strukturne reforme v različnih sektorjih, vključno s tistimi, ki so potrebne za dokončanje strukture ekonomske in monetarne unije (EMU).

               (8)Usklajevanje nacionalnih fiskalnih politik ob doslednem spoštovanju Pakta za stabilnost in rast ter ob upoštevanju razpoložljivega fiskalnega manevrskega prostora in učinkov prelivanja med državami podpira pravilno delovanje ekonomske in monetarne unije. Fiskalna naravnanost euroobmočja naj bi bila v letih 2020 in 2021 večinoma nevtralna do nekoliko ekspanzivna. Hkrati nacionalne fiskalne politike glede na razpoložljivi fiskalni manevrski prostor v državah članicah še vedno niso dovolj diferencirane. Izvajanje preudarnih fiskalnih politik v državah članicah z visokimi stopnjami javnega dolga bi ta dolg zmanjšalo, zmanjšala bi se ranljivost za pretrese ter omogočilo polno delovanje avtomatskih stabilizatorjev v primeru upada gospodarske aktivnosti. Po drugi strani pa bi nadaljnje spodbujanje naložb in druge produktivne porabe v državah članicah z ugodnim proračunskim položajem kratkoročno in srednjeročno podpiralo rast ter hkrati prispevalo k ponovnemu uravnoteženju gospodarstva euroobmočja. V primeru poslabšanja obetov je za kratkoročno ohranjanje rasti pomembno, da se na skupni ravni doseže podporna fiskalna naravnanost, ki se osredotoča na produktivno porabo, pri čemer se pri izvajanju politik dosledno spoštuje Pakt za stabilnost in rast, upoštevajo razmere v posameznih državah in se kolikor je mogoče preprečuje procikličnost.

               (9)Fiskalne strukturne reforme so še naprej ključnega pomena za izboljšanje vzdržnosti javnih financ, krepitev potenciala rasti in omogočanje učinkovitih fiskalnih politik v primeru upada gospodarske rasti. Z dobro delujočimi nacionalnimi fiskalnimi okviri skupaj z rednimi in temeljitimi pregledi porabe ter preglednim javnim naročanjem se lahko okrepita učinkovitost in uspešnost javnofinančnih odhodkov ter povečata verodostojnost in kakovost fiskalnih politik. Izboljšanje sestave nacionalnih proračunov, tako na strani prihodkov kot na strani odhodkov, vključno s preusmeritvijo sredstev v naložbe z oblikovanjem strategij za javne naložbe, bi povečalo vpliv javnih proračunov na rast, dvignilo produktivnost in omogočilo začetek reševanja nujnih dolgoročnih izzivov zelenega in digitalnega gospodarstva. Za razvoj učinkovitejših in pravičnejših davčnih sistemov so bistvenega pomena poenostavitev in posodobitev davčnih sistemov ter odpravljanje davčnih goljufij, utaj in izogibanja davkom, zlasti z ukrepi proti agresivnemu davčnemu načrtovanju. Lahkotnost, s katero se lahko mobilni viri gibljejo znotraj euroobmočja, povečuje možnosti za davčno konkurenco. Usklajevanje med državami članicami je zato bistveno za obravnavanje preusmerjanja dobičkov, čezmerne davčne konkurence in splošnega tekmovanja v zniževanju obdavčitve dohodkov pravnih oseb. Pri teh prizadevanjih bi bila ključnega pomena dogovor o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov pravnih oseb ter dogovor o pregledu razporeditve dobička med državami in zagotovitvi minimalne učinkovite obdavčitve. Davčna obremenitev v euroobmočju je razmeroma visoka in izkrivljena v smeri dela, pri čemer davki na nepremičnine ali okoljski davki predstavljajo zelo majhen delež davčnih prihodkov. Vendar so slednji lahko manj škodljivi za rast ter ponudbo delovne sile in povpraševanje po njej, hkrati pa lahko prispevajo k trajnostni rasti s spodbujanjem „bolj zelenega“ ravnanja potrošnikov in proizvajalcev. Pri obdavčitvi bi bilo treba bolje upoštevati podnebno razsežnost ter dosledneje obravnavati emisije in selitev virov CO2. Da bi pripomogli k prehodu na zeleno gospodarstvo, bomo predlagali spodbujanje oblikovanje proračunskih politik, ugodnih za sprejemanje okoljskih zavez, in pregled direktive o obdavčitvi energije ter mehanizem za ogljično prilagoditev na mejah, ki je potreben, da bi se izognili selitvi virov CO2 in ohranili enake konkurenčne pogoje glede na podjetja iz tretjih držav.

               (10)Za odpornost držav članic euroobmočja so pomembne strukturne in institucionalne reforme, ki povečujejo konkurenco na proizvodnih trgih, spodbujajo učinkovito rabo virov, izboljšujejo poslovno okolje in kakovost javnih uprav, vključno z učinkovitostjo pravosodnih sistemov. Odporne gospodarske strukture preprečujejo, da bi imeli pretresi znatne in dolgotrajne učinke na dohodke in ponudbo delovne sile ter lahko olajšajo delovanje fiskalne in monetarne politike in omejijo razlike, zlasti v času upada gospodarske rasti, s tem pa ustvarijo ugodnejše pogoje za trajnostno in vključujočo rast. Boljše usklajevanje in izvajanje strukturnih reform, zlasti tistih, ki so predpisane v priporočilih za posamezne države, lahko ustvari pozitivne učinke prelivanja med državami članicami. Pri tem lahko imajo nacionalni odbori za produktivnost pomembno vlogo pri povečanju odgovornosti za reforme in izboljšanju njihovega izvajanja. Potrebne so tudi reforme za soočanje z nujnimi dolgoročnimi izzivi, kot sta podnebni prehod in tehnološka preobrazba. Poglobitev povezovanja enotnega trga, ki se je izkazal za pomembno gonilo rasti in konvergence med državami članicami, lahko prispeva tudi k spodbujanju rasti produktivnosti.

               (11)Evropski steber socialnih pravic določa dvajset načel za spodbujanje enakih možnosti in dostopa do trga dela, poštenih delovnih pogojev ter socialne zaščite in vključenosti. Oblikovan je kot kompas za spodbujanje konvergence k boljšim delovnim in življenjskim razmeram. Močnejša in bolj vključujoča gospodarstva in družbe lahko posledično spodbudijo odpornost Unije in euroobmočja. Prav tako je pomembno, da pošten in pravičen prehod v zeleno in digitalno gospodarstvo spremljajo reforme ter naložbe v znanja in spretnosti, prehajanje med zaposlitvami in učinkovitejšo socialno zaščito. Polno izvajanje stebra na vseh ravneh ob upoštevanju ustreznih pristojnosti bo bistveno za spodbujanje konvergence k višjim standardom.

               (12)Reforme, ki povečujejo udeležbo na trgu dela, spodbujajo ustvarjanje kakovostnih delovnih mest, podpirajo uspešne prehode na trgu dela, zmanjšujejo segmentacijo in spodbujajo socialni dialog, lahko pomagajo spodbuditi vključujočo rast, izboljšati gospodarsko odpornost in samodejno stabilizacijo, zmanjšati neenakosti ter obravnavati revščino in socialno izključenost. Individualna podpora pri prehodih med zaposlitvami, usposabljanje in prekvalifikacija so ključni za spodbujanje pravočasne ponovne vključitve iskalcev zaposlitve. Dostop do visokokakovostnega izobraževanja in usposabljanja v celotnem življenjskem ciklu zahteva ustrezne naložbe za izboljšanje človeškega kapitala, znanj in spretnosti, tudi glede na digitalizacijo in zeleni prehod. To prispeva k srednje- in dolgoročnemu izboljšanju zaposljivosti, produktivnosti, inovacijske zmogljivosti in plač ter povečuje odpornost euroobmočja. Delovnopravna zakonodaja mora zagotavljati poštene in dostojne pogoje dela za vse delavce, še zlasti glede na pojavljanje netipičnih oblik zaposlitve, ki prinašajo nove priložnosti, obenem pa tudi izzive z vidika varnosti zaposlitve in socialne zaščite. Učinkoviti in vzdržni sistemi socialne zaščite so prav tako bistveni za zagotavljanje ustreznega dohodka in dostopa do kakovostnih storitev. Pokojninske reforme ter politike usklajevanja poklicnega in zasebnega življenja lahko pomembno prispevajo k spodbujanju udeležbe na trgu dela in tako zaščitijo dolgoročno vzdržnost evropskih sistemov socialnega varstva. Preusmeritev z obdavčitve dela bi se lahko koristno osredotočila zlasti na osebe z nizkimi dohodki in prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu. Sodelovanje socialnih partnerjev v zaposlitvenih, socialnih in gospodarskih reformah je ključno za krepitev odgovornosti in podporo izvajanju reform.

               (13)Trdnost finančnega sektorja euroobmočja se je po krizi izboljšala, vendar še vedno ostajajo ranljivosti. Zadolženost podjetij in gospodinjstev ostaja visoka v več državah, v številnih primerih pa nacionalni davčni sistemi še vedno spodbujajo zadolževanje. Potreba po prilagajanju poslovnih modelov bank, nizke obrestne mere in vse večja konkurenca zaradi drugih oblik financiranja še naprej pritiskajo na konkurenčnost bank. Pri zmanjševanju tveganja se dosega stalen napredek, zlasti pri zmanjševanju obsega nedonosnih posojil. Kljub temu pa so tam, kjer deleži nedonosnih posojil ostajajo precej visoki, potrebna nadaljnja trajna prizadevanja in vse države članice bi morale vzpostaviti ustrezne politike za preprečevanje kopičenja nedonosnih posojil. Komisija je marca 2018 predstavila sveženj za zmanjšanje tveganj, s katerim bi omogočili lažje reševanje nedonosnih posojil iz preteklosti in preprečili njihovo kopičenje v prihodnosti. Aprila 2019 je bila kot del zakonodajnih ukrepov za nedonosna posojila sprejeta uredba
                  5
               , ki uvaja „obvezni bonitetni varovalni mehanizem“, da bi se preprečilo tveganje prenizkih rezervacij za prihodnja nedonosna posojila; pri reševanju nedonosnih posojil je potreben dodaten napredek, zlasti pri osnutku direktive o sekundarnih trgih nedonosnih posojil. Kot je bilo poudarjeno v poročilih Komisije o preprečevanju pranja denarja, izdanih julija 2019
                  6
               , je v Uniji potreben celovitejši pristop k boju proti pranju denarja in financiranju terorističnih dejavnosti, da bi odpravili ugotovljene strukturne pomanjkljivosti. To zlasti zahteva boljše izvrševanje pravil in boljši nadzor z enotnejšim ukrepanjem EU.

               (14)Vzpostavljanje bančne unije je napredovalo, tudi z dogovorom o uveljavitvi skupnega varovalnega mehanizma za enotni sklad za reševanje, vendar proces še ni zaključen. Ustanovljena je bila delovna skupina na visoki ravni, ki si bo še naprej prizadevala za začetek političnih pogajanj za vzpostavitev evropskega sistema jamstva za vloge. To delo je treba dopolniti glede na pomen evropskega sistema jamstva za vloge za bančno unijo v ustaljenem stanju in v širši strukturi ekonomske in monetarne unije, ki poziva k obravnavi vseh pomembnih elementov za spodbujanje stabilnosti in učinkovitosti evropskega bančnega sektorja. Nazadnje, Komisija je sprejela vse ukrepe, napovedane v okviru unije kapitalskih trgov. Vendar včasih ni bilo konkretne podpore za specifične zakonodajne akte, zato si je treba še bolj prizadevati za odpravo pravnih, davčnih in regulativnih ovir za vzpostavitev unije kapitalskih trgov, zlasti kar zadeva pravila o dostopu do financiranja, insolventnosti, nadzoru in davčnih razhajanjih, ter doseči učinkovitejši nadzor EU. Vlogo in delovanje nacionalnih trgov državnih obveznic je treba oceniti tudi zato, da bi se obravnaval tako imenovani začarani krog med bankami in državami.

               (15)Krepitev strukture ekonomske in monetarne unije zahteva izvajanje ukrepov, ki so bili v izjavi z vrha držav euroobmočja decembra 2019 opredeljeni kot prednostni, pa tudi izvedbo predlogov Komisije, ki določajo nadaljnje ukrepe za dokončanje ekonomske in monetarne unije. V „Sporočilu o poglobitvi ekonomske in monetarne unije: pregled stanja štiri leta po objavi poročila petih predsednikov“ iz junija 2019 je predstavljeno trenutno stanje, navedena pa so tudi področja, na katera bi se morala kratko- in srednjeročno osredotočiti prizadevanja za reforme. Pri ekonomski uniji je bil dosežen določen napredek, in sicer s političnim dogovorom o proračunskem instrumentu za konvergenco in konkurenčnost v euroobmočju. Razprave o izboljšanju orodij evropskega mehanizma za stabilnost in o reviziji pogodbe, ki ga ureja, so v teku. Vendar v Svetu ni bilo nobenih razprav o funkciji fiskalne stabilizacije v euroobmočju niti o reformi upravljanja euroobmočja. Komisija namerava predlagati evropski sistem pozavarovanja za primer brezposelnosti, da bi bolje zaščitila državljane v primeru gospodarskih pretresov.

               (16)Posledica dokončanja ekonomske in monetarne unije bi bili boljši makroekonomski rezultati. Nepopolna ekonomska in monetarna unija ovira finančno povezovanje. To omejuje možnosti financiranja za prepotrebne naložbe za spodbujanje vključujočega, produktivnega, trajnostnega in stabilnega gospodarstva. Nepopolna ekonomska in monetarna unija ovira tudi nemoten prenos denarne politike po celotnem euroobmočju in omejuje zmožnost Evrope za določanje njene gospodarske usode. Poleg tega pomanjkanje osrednje funkcije fiskalne stabilizacijske močno slabi proticiklično fiskalno zmogljivost euroobmočja. Poleg tega prehod na medvladne rešitve ni bil usklajen z ustrezno odgovornostjo na ravni EU. Zato bi bilo izboljšanje upravljanja organov euroobmočja bistvenega pomena za povečanje demokratične odgovornosti. Krepitev ekonomske in monetarne unije je ključna za krepitev vpliva Evrope v svetu, razvoj mednarodne vloge eura in prispevanje k odprtemu, večstranskemu in na pravilih temelječemu svetovnemu gospodarstvu. Pomembno je, da je razprava še naprej odprta in pregledna za države članice zunaj euroobmočja, pri tem pa je treba dosledno spoštovati notranji trg Unije –

               PRIPOROČA, da države članice euroobmočja v obdobju 2020–2021 vsaka posebej in skupaj v okviru Euroskupine ukrepajo, tako da:

               1.Države članice euroobmočja s primanjkljaji na tekočem računu ali visokim zunanjim dolgom izvajajo reforme za povečanje konkurenčnosti in zmanjšanje zunanjega dolga. Države članice euroobmočja z velikimi presežki na tekočem računu krepijo pogoje, ki podpirajo rast plač, ob spoštovanju vloge socialnih partnerjev in izvajajo ukrepe, ki spodbujajo javne in zasebne naložbe. Vse države članice spodbujajo produktivnost z izboljšanjem poslovnega okolja in kakovosti institucij, povečujejo odpornost z izboljšanjem delovanja trgov blaga in storitev, zlasti s poglobitvijo enotnega trga. Podpirajo pravičen in vključujoč prehod na konkurenčno zeleno in digitalno gospodarstvo z naložbami, tako javnimi kot zasebnimi, v opredmetena in neopredmetena sredstva.

               2.Države članice z visoko stopnjo dolga izvajajo preudarne politike za verodostojno vzdržno zmanjševanje javnega dolga. Države članice z ugodim fiskalnim položajem tega uporabijo za nadaljnje spodbujanje visokokakovostnih naložb. V primeru poslabšanja obetov na skupni ravni vzpostavijo podporno fiskalno naravnanost, ob tem pa pri izvajanju politik dosledno spoštujejo Pakt za stabilnost in rast, upoštevajo razmere v posameznih državah in kolikor je mogoče preprečujejo procikličnost ter so pripravljene usklajevati politike v okviru Euroskupine. Izboljšajo učinkovitost nacionalnih fiskalnih okvirov in kakovost javnih financ ter sprejmejo rasti prijazne davčne in druge ustrezne proračunske ukrepe, ki spodbujajo trajnostno gospodarstvo. Podpirajo in izvajajo ukrepe EU za boj proti agresivnemu davčnemu načrtovanju in boj proti zniževanju obdavčitve dohodkov pravnih oseb.

               3.Okrepijo sisteme izobraževanja in usposabljanja ter povečajo naložbe v znanja in spretnosti. Povečajo učinkovitost aktivnih politik trga dela, ki podpirajo vključevanje na trg dela in uspešna prehajanja na trgu dela, vključno z bolj digitaliziranimi in zelenimi zaposlitvami. Spodbujajo udeležbo na trgu dela, tudi udeležbo žensk, in preusmerijo davke od dela, zlasti za osebe z nizkimi dohodki in prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu. Spodbujajo ustvarjanje kakovostnih delovnih mest, poštene delovne pogoje in obravnavajo segmentacijo trga dela. Izboljšajo dostop do ustreznih in trajnostnih sistemov socialne zaščite. Povečajo učinkovitost socialnega dialoga in spodbujajo kolektivna pogajanja.

               4.Dokončajo bančno unijo z začetkom političnih pogajanj o evropskem sistemu jamstva za vloge, sprejetjem ukrepov za izboljšanje kriznega upravljanja ter sprejetjem določb za likvidnost v postopku reševanja in operativnost varovalnega mehanizma za enotni sklad za reševanje. Okrepijo evropski regulativni in nadzorni okvir, tudi s krepitvijo nadzora in izvrševanja predpisov proti pranju denarja. Spodbujajo urejeno zmanjševanje velikih količin zasebnega dolga, tudi z odpravo davčnih spodbud za zadolževanje. Še naprej omogočajo hitro zmanjševanje obsega nedonosnih posojil s strani bank v euroobmočju in preprečujejo njihovo kopičenje. Obnovijo prizadevanja za dokončanje unije kapitalskih trgov.

               5.Dosežejo ambiciozen napredek pri poglobitvi ekonomske in monetarne unije, hitro izvedejo ukrepe, opredeljene v izjavi z vrha držav euroobmočja decembra 2019, in napredujejo pri vseh drugih vidikih, da bi okrepili mednarodno vlogo eura in gospodarske interese Evrope v svetu. Poglobijo ekonomsko in monetarno unijo ter povečajo njeno demokratično odgovornost ob doslednem spoštovanju notranjega trga Unije ter odprto in pregledno do držav članic, ki niso članice euroobmočja.

               V Strasbourgu, 17.12.2019

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        Vse napovedi v tem dokumentu so iz napovedi Evropske komisije iz jeseni 2019.

                     (4)

                        Evropska komisija (2019), Poročilo o mehanizmu opozarjanja za leto 2020, COM(2019) 651 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) 2019/630 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o spremembi Uredbe (EU) št. 575/2013 glede minimalnega kritja izgub za nedonosne izpostavljenosti (UL L 111, 25.4.2019, str. 4).

                     (6)

                        Sporočilo COM(2019) 360 Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu z dne 24. julija 2019 z naslovom „Za boljše izvajanje okvira EU za preprečevanje pranja denarja in boj proti financiranju terorizma“.


title: Priporočilo SKLEP SVETA o pooblastitvi Komisije, da se v imenu Unije pogaja o spremembah in prilagoditvah Montrealskega protokola o substancah, ki škodljivo delujejo na ozonski plašč

text: ---pagebreak---  ---pagebreak---  ---pagebreak---


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 4.11.2019
            COM(2019) 576 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastitvi Evropske komisije za začetek pogajanj o sporazumu o carinskem sodelovanju in medsebojni upravni pomoči (CCMAA) z Republiko Belorusijo

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

               V zadnjih letih je prišlo do napredka v odnosih med EU in Belorusijo in dvostranska trgovina z blagom med EU in Belorusijo se stalno povečuje. Evropska unija je druga glavna trgovinska partnerica Belorusije in ima skoraj tretjinski delež v celotni trgovini države. Hkrati imajo beloruske tovarne pomemben delež (po ocenah bo presegel 15 %) pri nezakonitih tobačnih izdelkih, ki jih zasegajo carinski organi v državah članicah EU. Zaradi nezakonite trgovine s tobačnimi izdelki imajo proračuni držav članic in EU po ocenah izgubo v prihodkih v višini 10 milijard EUR. Nezakonita trgovina s tobačnimi izdelki slabi tudi politike na področju javnega zdravja EU in držav članic ter tako vsako leto prispeva k številnim smrtim, povezanim s kajenjem. EU je leta 2013 sprejela celovito strategijo
                  1
                za boj proti nezakoniti trgovini s tobačnimi izdelki, ki je še vedno pomembna
                  2
               . Ključni element te strategije je okrepiti sodelovanje z glavnimi državami izvora in tranzita. Predlog zato ustreza potrebam držav članic EU in njihovih podjetij v zvezi s pravnim okvirom za carinsko sodelovanje in medsebojno upravno pomoč z Belorusijo.

               Zaradi posebnih zgodovinskih razmer je Belorusija edina država v vzhodnem sosedstvu EU in edina država Evrazijske gospodarske unije, ki nima formalne pravne podlage za carinsko sodelovanje in medsebojno upravno pomoč z EU. Zato je potreben mednarodni sporazum, ki bo zagotovil pravno podlago za carinsko sodelovanje, zlasti na področju varnosti dobavne verige in olajševanja trgovine, ter za medsebojno upravno pomoč pri preprečevanju in preiskovanju kršitev carinske zakonodaje ter boju proti njim. Sporazum z Belorusijo bo ustrezno orodje v boju proti carinskim goljufijam.

               Ker se splošni odnosi EU z Belorusijo razvijajo, je zdaj pravi trenutek za odpravo te vrzeli v zunanjih odnosih EU v zvezi s carinskimi zadevami v njenem sosedstvu. Ta pobuda je v skladu s sklepi Sveta iz februarja 2016 o Belorusiji, v katerih je navedeno, da je EU še naprej naklonjena nadaljnjemu razvoju odnosov med EU in Belorusijo ter sprejetju nadaljnjih ukrepov za okrepitev političnih odnosov in sektorskega sodelovanja v ustreznem kontekstu. V zadnjem času krepi politične stike, ki jih je navezala v okviru srečanja usklajevalne skupine EU-Belorusija, ki je potekalo 25. aprila 2019, in obiska komisarja Oettingerja v Minsku februarja 2019. Okrepitev našega sodelovanja z Belorusijo je tudi ključni element akcijskega načrta za boj proti nezakoniti trgovini s tobačnimi izdelki za obdobje 2018–2022
                  3
               , ki ga je Komisija sprejela decembra 2018.

               Ta pobuda ne spada v program ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT).

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Komisija je sklenila sporazume, ki vključujejo določbe o carinskem sodelovanju in medsebojni upravni pomoči z vsemi državami v našem vzhodnem sosedstvu, pa tudi z vsemi drugimi državami članicami Evrazijske gospodarske unije: Rusijo
                     4
                  , Armenijo
                     5
                  , Kazahstanom
                     6
                   in Kirgizistanom
                     7
                  .

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Priporočilo je skladno z drugimi politikami Unije.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

                  Postopkovna pravna podlaga bo člen 218(3) in (4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

                  Vsebina sporazuma bi bila del skupne trgovinske politike Unije, zato bo materialna pravna podlaga za te sklepe o podpisu in sklenitvi sporazuma člen 207 PDEU.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

                  Pobuda spada v izključno pristojnost EU (skupna trgovinska politika) v skladu s členom 207 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU). Načelo subsidiarnosti se zato ne uporablja.

               •Sorazmernost

                  Priporočilo Komisije je v skladu z načelom sorazmernosti.

                  Mednarodni sporazum je ustrezen in potreben instrument za zagotavljanje pravne podlage za izvajanje carinskega sodelovanja in medsebojne upravne pomoči s tretjo državo ter glede na naš cilj vključitve Belorusije v carinsko sodelovanje, saj je to edina država, ki na vzhodni meji EU še ni vključena v noben sporazum, povezan s carino.

               •Izbira instrumenta

                  Sklep Sveta Evropske unije

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

                  Ni relevantno.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

                  Ni relevantno.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Ni relevantno.

               •Ocena učinka

                  Cilj sporazuma je izboljšati izvajanje carinske zakonodaje s sodelovanjem in medsebojno upravno pomočjo med carinskimi organi EU in Belorusije.

                  Uskladitev pravil in začetek komuniciranja z Republiko Belorusijo bosta imela pozitiven učinek.

                  Pričakuje se posreden pozitivni učinek z izboljšanjem pravilnega izvajanja carinske zakonodaje, in sicer z medsebojno upravno pomočjo in carinskim sodelovanjem ter tako med drugim z zmanjšanjem carinskih goljufij, zlasti tihotapljenja tobačnih izdelkov, kar bi imelo za posledico višje stopnje prihodkov od carin in davkov v EU.

                  Morebitno besedilo sporazuma bi bilo ob upoštevanju pogajanj podobno sporazumom, sklenjenim s sosednjimi državami Belorusije in drugimi državami Evrazijske gospodarske unije, katere članica je tudi Belorusija, ki uporabljajo isti regionalni carinski zakonik.

                  Kar zadeva medsebojno upravno pomoč, je bistveni del vsebine formalne in postopkovne narave, zato se osnutek besedila med pogajanji ne bi smel bistveno spremeniti.

               •Ustreznost in poenostavitev ureditve

                  Ta pobuda ne spada v program ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT).

               •Temeljne pravice

                  Priporočilo je skladno s Pogodbama EU in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

               Sporazum o carinskem sodelovanju in medsebojni upravni pomoči ne bo neposredno vplival na proračun EU.

               Sporazum bo zahteval finančna in upravna sredstva, da se ustanovi in upravlja skupni odbor ter za morebitne misije in razprave za izvajanje sporazuma.

               Priporočilo za

               SKLEP SVETA

               o pooblastitvi Evropske komisije za začetek pogajanj o sporazumu o carinskem sodelovanju in medsebojni upravni pomoči (CCMAA) z Republiko Belorusijo

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da v imenu Evropske unije začne pogajanja z Republiko Belorusijo o sporazumu o carinskem sodelovanju in medsebojni upravni pomoči.

               Člen 2

               Pogajanja potekajo na podlagi pogajalskih smernic Sveta iz Priloge.

               Člen 3

               Komisija opravi pogajanja v posvetovanju s/z [ime posebnega odbora vnese Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        COM(2013) 324.

                     (2)

                        COM(2017) 235, oddelek E.

                     (3)

                        COM(2018) 846, postavka A.2.7.

                     (4)

                        UL L 327/1 z dne 28.11.1997.

                     (5)

                        UL L 239/1 z dne 9.9.1999.

                     (6)

                        UL L 29/1 z dne 4.2.2016.

                     (7)

                        UL L 196/46 z dne 28.7.1999.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 4.11.2019
            COM(2019) 576 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu za SKLEP SVETA
            o pooblastitvi Evropske komisije za začetek pogajanj o sporazumu o carinskem sodelovanju in medsebojni upravni pomoči (CCMAA) z Republiko Belorusijo

               PRILOGA

               Priporočilo za sklep Sveta o pooblastitvi Evropske komisije za začetek pogajanj o sporazumu o carinskem sodelovanju in medsebojni upravni pomoči (CCMAA) z Republiko Belorusijo

               1.Narava predvidenega sporazuma

               Področje uporabe predvidenega sporazuma bo omejeno na zadeve, ki so v pristojnosti Unije. Splošni cilj predvidenega sporazuma bo razviti in okrepiti sodelovanje ter medsebojno upravno pomoč v carinskih zadevah z Republiko Belorusijo, in sicer zlasti vzpostaviti pravno podlago za okvir carinskega sodelovanja, katerega cilj je zagotoviti dobavno verigo in olajšati zakonito trgovino, hkrati pa zagotoviti učinkovite carinske kontrole ter zaščititi finančne interese Evropske unije z omogočanjem izmenjave informacij, da se zagotovi pravilno izvajanje carinske zakonodaje. Predvideni sporazum bo sklenjen za nedoločen čas.

               2.Vsebina predvidenega sporazuma

               Predvideni sporazum bo zajemal vse določbe, ki sta jih sprejeli Evropska unija in Republika Belorusija, imenovani tudi pogodbenici, v svojih carinskih zakonodajah, ki urejata uvoz, izvoz, tranzit blaga ter njegov vnos v kakršen koli drug carinski postopek. Načeloma ni izključeno nobeno področje, ki je v pristojnosti Unije in na katerem bi bila carinsko sodelovanje in medsebojna upravna pomoč ustrezna.

               Predvideni sporazum bi zato moral zajemati elemente, kot so:

               (1)sodelovanje pri izboljševanju carinske zakonodaje, usklajevanju in poenostavitvi carinskih postopkov;

               (2)vzpostavitev sodobnih carinskih sistemov, vključno s sodobnimi tehnologijami za carinjenje, določbami za pooblaščene gospodarske subjekte, avtomatiziranimi analizo tveganja in kontrolami, poenostavljenimi postopki za sprostitev blaga, revizijami po sprostitvi blaga ter določbami za partnerstva med carino in podjetji;

               (3)omogočanje in učinkovite kontrole pretovarjanja in tranzita prek zadevnih ozemelj; sodelovanje in usklajevanje med vsemi zadevnimi organi in agencijami na njunih ozemljih, da se olajša tranzitni promet; iskanje možnosti za kompatibilnost zadevnih tranzitnih carinskih sistemov, kadar je to ustrezno in primerno;

               (4)poklicna etika;

               (5)po potrebi in pod pogoji, ki jih je treba opredeliti, izmenjava ustreznih informacij in podatkov ob upoštevanju pravil o zaupnosti občutljivih podatkov in varstva osebnih podatkov pogodbenic;

               (6)usklajevanje carinskih ukrepov med carinskimi organi pogodbenic;

               (7)medsebojno priznavanje programov pooblaščenih gospodarskih subjektov in carinskih kontrol, vključno z enakovrednimi ukrepi za olajševanje trgovine, kadar je to ustrezno in primerno ter v skladu z načini, ki jih je treba opredeliti;

               (8)carinsko vrednotenje;

               (9)medsebojna upravna pomoč.

               3.Druge določbe

               Veljavna pravila o zaupnosti, varstvu podatkov in uporabi informacij bodo opredeljena v skladu z ustrezno zakonodajo EU.

               Predvideni sporazum bo vseboval običajne klavzule o ozemeljski uporabi, začetku veljavnosti, trajanju in uradnem obvestilu, ki je potrebno za odpoved.

               4.Skupni odbor za carinsko sodelovanje

               Predvideni sporazum bo določal vzpostavitev Skupnega odbora za carinsko sodelovanje, ki bo skrbel za pravilno delovanje predvidenega sporazuma; sprejemal bo lahko sklepe in druge ukrepe, potrebne za izvajanje ciljev sporazuma.

               V skladu s členom 17 PEU bo Unijo v Skupnem odboru za carinsko sodelovanje zastopala Komisija, ki ji bodo pomagali predstavniki držav članic.

               Ustanovi se lahko delovna skupina za proučitev tehničnih vprašanj, povezanih z izvajanjem predvidenega sporazuma, in pripravo priporočil za Skupni odbor za carinsko sodelovanje.

               Delovno skupino bodo sestavljali strokovnjaki iz obeh pogodbenic.

               Poročala bo Skupnemu odboru za carinsko sodelovanje, ki bo sporazumno sprejemal ustrezne sklepe.

               5.Pogajanja

               Komisija mora Svetu poročati o izidu pogajanj in po potrebi o morebitnih težavah, ki se pojavijo med pogajanji.


                       RESTREINT UE/EU RESTRICTED

                              EVROPSKA
                              KOMISIJA

                                                     Bruselj, 11.3.2015
                                                     COM(2015) 119 final

     This document was downgraded/declassified
     Date           16.1.2020
     By             M. SHOTTER
     Authority      DG HOME

                                         Priporočilo za

                                        SKLEP SVETA

       o pooblastilu za začetek pogajanj za sporazuma o odpravi vizumov za kratkoročno
                     bivanje med Evropsko unijo ter Kolumbijo in Perujem

SL                                                                                SL
                       RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                            RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                 OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

     1.      UVOD
     1.1.    Ozadje
     V Uredbi Sveta (ES) št. 539/20011 so navedene tretje države, katerih državljani morajo pri
     prehodu zunanjih meja držav članic imeti vizume, in tretje države, katerih državljani so
     izvzeti iz te obveznosti. Razen Irske in Združenega kraljestva navedeno uredbo uporabljajo
     vse preostale države članice EU ter Islandija, Lihtenštajn, Norveška in Švica.
     Uredba (EU) št. 509/2014 Evropskega parlamenta in Sveta2 je spremenila Uredbo (ES)
     št. 539/2001, tako da je 19 držav prenesla v Prilogo II, ki navaja tretje države, katerih
     državljani so izvzeti iz vizumske obveznosti. Teh 19 držav je: Dominika, Grenada, Kiribati,
     Kolumbija, Marshallovi otoki, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Saint Vincent in Grenadine,
     Salomonovi otoki, Samoa, Sveta Lucija, Tonga, Trinidad in Tobago, Tuvalu, Vanuatu,
     Vzhodni Timor in Združeni arabski emirati. Navedbo vsake od teh držav v Prilogi II spremlja
     opomba pod črto, ki se glasi: „Izvzetje iz vizumske obveznosti se uporablja od dne začetka
     veljavnosti sporazuma o izvzetju iz vizumske obveznosti, sklenjenega z Evropsko unijo.“
     Komisija je 17. julija 2014 sprejela priporočilo Svetu za začetek pogajanj o odpravi vizumov s
     17 od zgoraj navedenih držav, tj. z vsemi zadevnimi državami, razen s Kolumbijo in Perujem.
     V skladu z uvodno izjavo (5) Uredbe (EU) št. 509/2014 in skupno izjavo, izdano ob sprejetju
     navedene uredbe, velja za Kolumbijo in Peru poseben postopek, v okviru katerega Komisija
     dodatno oceni izpolnjevanje relevantnih meril s strani teh dveh držav, preden Svetu predloži
     priporočili za sklepa, s katerima se odobri začetek pogajanj za sporazuma o odpravi vizumov
     s tema dvema državama. Zadevna ocena je bila vključena v poročili, ki ju je Komisija sprejela
     29. oktobra 20143. O teh poročilih se je 5. novembra 2014 razpravljalo na seji odbora
     Evropskega parlamenta za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter
     21. novembra 2014 na sestanku delovne skupine Sveta za vizume. Navedeni telesi sta dali
     pozitivno mnenje o oceni, hkrati pa opozorili, da je treba brezvizumski režim pogojiti z izdajo
     biometričnih potnih listov v obeh državah, ter na potrebo po boljšem sodelovanju pri vračanju
     migrantov z neurejenim statusom.
     Komisija je pozitivno ocenila izpolnjevanje relevantnih meril s strani Kolumbije in Peruja ter
     zdaj priporoča Svetu, naj jo pooblasti za začetek pogajanj za sporazuma o odpravi vizumov z
     navedenima džavama.
     Pravna določba, v skladu s katero je odprava vizumov pogojena s sklenitvijo sporazuma med
     Evropsko unijo ter Kolumbijo oz. Perujem, je zlasti namenjena učinkoviti zaščiti načela
     vzajemnosti glede odprave vizumov. Načelo vzajemnosti bi moralo biti v celoti vključeno v
     sporazuma med Evropsko unijo ter Kolumbijo in Perujem, tako da bi bilo neizpolnjevanje

     1
            Uredba Sveta (ES) št. 539/2001 z dne 15. marca 2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo
            pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve, UL L 81,
            21.3.2001, str. 1.
     2
            Uredba (EU) št. 509/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o spremembi Uredbe
            Sveta (ES) št. 539/2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja
            imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve, UL L 149, 20.5.2014, str. 67.
     3
            COM(2014) 663 final (za Peru) in COM(2014) 665 final (za Kolumbijo).

SL                                                       2                                                           SL
                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                             RESTREINT UE/EU RESTRICTED
     navedenega načela določeno kot razlog za začasno prekinitev ali prenehanje uporabe
     sporazuma.
     Ker je bilo načelo o odpravi vizumov za državljane Kolumbije in Peruja določeno v Uredbi
     (EU) št. 509/2014, Komisija pa se je prepričala, da navedeni državi izpolnjujeta merila za
     odpravo vizumske obveznosti, želi Komisija navedeno načelo uveljaviti tudi v praksi, zato
     Svetu predlaga priporočilo za pridobitev pooblastila za začetek pogajanj za sklenitev
     dvostranskih sporazumov o odpravi vizumov med Evropsko unijo ter Kolumbijo in Perujem.

     1.2.    Pogajalske smernice
     Sporazuma s Kolubijo in Perujem naj natančno sledita precedenčnim primerom za že
     obstoječe sporazume EU o odpravi vizumov, zlasti z Antigvo in Barbudo4, Bahami5,
     Barbadosom6, Mauritiusom7, Saint Kittsom in Nevisom8 ter Sejšeli9, pa tudi sporazumom o
     odpravi vizumov s 17 državami, ki so bile na podlagi Uredbe (EU) št. 509/2014 prenesene v
     Prilogo II k Uredbi (ES) št. 539/2001.
     Sporazuma naj določita obdobje bivanja, ki se dovoli v okviru odprave vizumov, pri čemer se
     upošteva schengensko območje brez notranjih meja, v katerem je zagotovljen prosti pretok
     oseb. Sporazuma naj zagotovita odpravo vizumske obveznosti samo za načrtovano bivanje, ki
     ne presega 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju. Sprejem in priseljevanje pri tem nista
     zajeta.
     Sporazuma naj dejansko potrdita, da je Evropska unija odpravila vizumsko obveznost za
     državljane Kolumbije in Peruja ter da sta Kolumbija in Peru odpravila vizumsko obveznost za
     državljane vseh držav članic.
     Sporazuma naj opredelita kategorije državljanov, ki bodo imeli koristi od odprave vizumov,
     tj. imetnike običajnega potnega lista ter imetnike diplomatskega, službenega, uradnega ali
     posebnega potnega lista. Prav tako naj opredelita namene potovanja (npr. za turistične ali
     službene namene), za katere se uporablja odprava vizumov.
     Poleg tega naj sporazuma upoštevata položaj držav članic, ki še ne izvajajo v celoti
     schengenskega pravnega reda. Dokler te države članice niso del schengenskega območja brez
     notranjih meja, se z odpravo vizumov dodeli pravica do bivanja do 90 dni na območju vsake
     od teh držav članic, ne glede na čas bivanja, izračunanega za celotno schengensko območje.

     2.      NAMEN IN PRAVNA PODLAGA
     Komisija to priporočilo predloži Svetu, da jo slednji pooblasti za pogajanja o sporazumih o
     odpravi vizumov za kratkoročno bivanje s Kolumbijo in Perujem. Sporazuma bi morala
     vsebovati jasne, nedvoumne ter pravno zavezujoče pravice in obveznosti, ki bodo zagotavljale
     odpravo vizumov za državljane držav članic ter državljanov Kolumbije in Peruja, ki bodo
     vstopili na ozemlje druge pogodbenice za obdobje, ki ne presega 90 dni.

     4
            UL L 169, 30.6.2009, str. 3–8.
     5
            UL L 169, 30.6.2009, str. 24–29.
     6
            UL L 169, 30.6.2009, str. 10–15.
     7
            UL L 169, 30.6.2009, str. 17–22.
     8
            UL L 169, 30.6.2009, str. 38–43.
     9
            UL L 169, 30.6.2009, str. 31–36.

SL                                                3                                                 SL
                            RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
     Uredba (ES) št. 539/2001 temelji na členu 77(2)(a) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
     Pogajanje o sporazumih o odpravi vizumov s tretjimi državami je v izključni pristojnosti
     Unije.
     Unija bi morala izvajati izključno pristojnost, da s Kolumbijo in Perujem sklene celovita
     sporazuma o vzajemni odpravi vizumov. Ta sporazuma bi morala prevladati nad
     dvostranskimi sporazumi, sklenjenimi med državami članicami ter Kolumbijo in Perujem, v
     kolikor se njihove določbe nanašajo na zadeve, ki spadajo na področje uporabe sporazumov
     Unije.

     3.      UPORABA ZA PRIDRUŽENE DRŽAVE
     Unija nima pristojnosti, da bi sklenila sporazuma o odpravi vizumov s Kolumbijo in Perujem,
     ki bi bila zavezujoča za štiri države, ki so se pridružile k izvajanju schengenskega pravnega
     reda, vključno s skupno vizumsko politiko.
     Za zagotovitev skupnega pristopa glede vprašanj, ki jih bosta urejala sporazuma s Kolumbijo
     in Perujem, bi bilo priporočljivo, da pogodbenice sporazumov med Unijo ter Kolumbijo in
     Perujem priložijo skupno izjavo o tem, da je zaželeno, da Kolumbija in Peru na eni strani ter
     Islandija, Lihtenštajn, Norveška in Švica na drugi strani sklenejo ločene dvostranske
     sporazume o odpravi vizumov, pri čemer bi bile določbe teh sporazumov usklajene z
     določbami sporazumov med Unijo ter Kolumbijo in Perujem.

SL                                                4                                                  SL
                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                              RESTREINT UE/EU RESTRICTED

                                                    Priporočilo za

                                                  SKLEP SVETA

           o pooblastilu za začetek pogajanj za sporazuma o odpravi vizumov za kratkoročno
                         bivanje med Evropsko unijo ter Kolumbijo in Perujem

     SVET EVROPSKE UNIJE JE –
     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,
     ob upoštevanju priporočila Evropske komisije, ki ga je ta izdala na podlagi pozitivne ocene o
     izpolnjevanju relevantnih meril s strani Kolumbije in Peruja,
     ob upoštevanju naslednjega:
     (1)      Uredba (EU) št. 509/2014 Evropskega parlamenta in Sveta10 je navedbi Kolumbije in
              Peruja prenesla iz Priloge I v Prilogo II k Uredbi Sveta (ES) št. 539/200111.
     (2)      Navedbi zadevnih držav spremlja opomba pod črto, ki navaja, da se izvzetje iz
              vizumske obveznosti uporablja od dne začetka veljavnosti sporazuma o izvzetju iz
              vizumske obveznosti, sklenjenega z Evropsko unijo.
     (3)      Komisija je ocenila, da Kolumbija in Peru izpolnjujeta relevantna merila za začetek
              pogajanj za sporazuma o odpravi vizmov med Evropsko unijo in navedenima
              državama.
     (4)      Začeti bi bilo treba pogajanja za sklenitev tovrstnih sporazumov s Kolumbijo in
              Perujem –
     SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

                                                        Člen 1
     Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o sklenitvi sporazumov o odpravi
     vizumov s Kolumbijo in Perujem.

                                                        Člen 2
     Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

     10
              Uredba (EU) št. 509/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o spremembi Uredbe
              Sveta (ES) št. 539/2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo pri prehodu zunanjih meja
              imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve, UL L 149, 20.5.2014, str. 67.
     11
              Uredba Sveta (ES) št. 539/2001 z dne 15. marca 2001 o seznamu tretjih držav, katerih državljani morajo
              pri prehodu zunanjih meja imeti vizume, in držav, katerih državljani so oproščeni te zahteve, UL L 81,
              21.3.2001, str. 1.

SL                                                         5                                                           SL
                             RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                              Člen 3
     Pogajanja bodo potekala ob posvetovanju z delovno skupino Sveta za vizume.

                                              Člen 4
     Ta sklep je naslovljen na Komisijo.
     V Bruslju,

     Za Svet
     Predsednik

SL                                               6                                SL
                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---documentbreak---                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED

                              EVROPSKA
                              KOMISIJA

                                                     Bruselj, 11.3.2015
                                                     COM(2015) 119 final

                                                     ANNEX 1

     This document was downgraded/declassified
     Date           16.1.2020
     By             M .SHOTTER
     Authority      DG HOME

                                          PRILOGA

                                                 k

                                   Priporočilu za Sklep Sveta

       o pooblastilu za začetek pogajanj za sporazuma o odpravi vizumov za kratkoročno
                     bivanje med Evropsko unijo ter Kolumbijo in Perujem

SL                                                                                SL
                       RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                           PRILOGA […]
                                         Pogajalske smernice
     Komisija bi si morala v pogajanjih prizadevati za dosego ciljev, ki so podrobno opisani v
     nadaljevanju.

     1.      NAMEN IN PODROČJE UPORABE SPORAZUMOV
     Namen sporazumov je določiti jasne, nedvoumne ter pravno zavezujoče pravice in
     obveznosti, ki bodo zagotavljale izvzetje iz vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje za
     državljane Kolumbije in Peruja pri prehodu zunanjih meja držav članic ter za državljane držav
     članic pri prehodu meja teh dveh držav.

     2.      POSEBNA VPRAŠANJA
     Sporazuma naj opredelita kategorije državljanov EU ter državljanov Kolumbije in Peruja, ki
       bodo imeli koristi od odprave vizumov, tj. imetnike običajnega potnega lista ter imetnike
       diplomatskega, službenega, uradnega ali posebnega potnega lista. V izjavah, priloženih k
       sporazumoma, naj bodo omenjeni načrti kolumbijske in perujske vlade, da začneta v letu
       2015 svojim državljanom izdajati biometrične potne liste.
     Sporazuma naj opredelita namen bivanja, za katerega se določi odprava vizumov: turizem,
       obisk družine, službeno potovanje itd. Odprava vizumov ne sme veljati za osebe, ki
       vstopajo za obdobje največ 90 dni z namenom izvajanja pridobitne dejavnosti.
     Sporazuma naj opredelita tudi čas bivanja, ki se dovoli v okviru odprave vizumov. Za
       državljane EU naj bo to 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju na območju
       Kolumbije ali Peruja, za državljane Kolumbije in Peruja pa 90 dni v katerem koli 180-
       dnevnem obdobju na schengenskem območju.
     Sporazuma naj določata, da se čas bivanja 90 dni v katerem koli 180-dnevnem obdobju na
       schengenskem območju v okviru odprave vizumov izjemoma in za prehodno obdobje
       izračunava neodvisno od morebitnega bivanja v državi članici, ki schengenskega pravnega
       reda še ne izvaja v celoti.
     Sporazuma naj jasno določata, da se odprava vizumov uporablja ne glede na vrsto prevoza, ki
       se uporabi za prečkanje meje.
     Sporazuma naj jasno določata, da zadeve, ki ne spadajo na področje njune uporabe, še naprej
       ureja nacionalno pravo in pravo Unije. To se bo uporabljalo zlasti za druge vstopne pogoje,
       zavrnitve vstopa, podaljšanje bivanja na več kot 3 mesece itd.

     3.      UPRAVLJANJE SPORAZUMOV
     Sporazuma s Kolumbijo in Perujem naj vsebujeta določbo o ustanovitvi strokovnega odbora.
     Navedena strokovna odbora naj sestavljajo predstavniki Evropske unije ter Kolumbije oz.
     Peruja. Evropsko unijo naj zastopa Komisija.
     Naloge strokovnega odbora naj bodo zlasti naslednje:
     –       spremljati izvajanje sporazuma ter
     –       predlagati spremembe in dopolnitve sporazuma.

SL                                                2                                                  SL
                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                            RESTREINT UE/EU RESTRICTED
     4.      POVEZAVE Z OBSTOJEČIMI DVOSTRANSKIMI SPORAZUMI                                               MED
             DRŽAVAMI ČLANICAMI TER KOLUMBIJO IN PERUJEM
     Vsak sporazum naj vsebuje klavzulo, po kateri določbe sporazuma z začetkom njegove
     veljavnosti prevladajo nad določbami dvostranskih sporazumov ali določbami katerega koli
     dvostranskega sporazuma ali dogovora, ki je bil sklenjen med posameznimi državami
     članicami ter Kolumbijo oz. Perujem, v kolikor se določbe takšnih sporazumov ali dogovorov
     navezujejo na vprašanja, ki jih ureja ta sporazum.

     5.      OZEMELJSKA UPORABA, ZAČETEK VELJAVNOSTI, TRAJANJE, ZAČASNA
             PREKINITEV IN PRENEHANJE SPORAZUMOV
     Sporazuma naj vsebujeta določbe o njuni ozemeljski uporabi – v primeru Francije in
     Nizozemske bo odprava vizuma državljanom Kolumbije in Peruja dovoljevala bivanje le na
     evropskih ozemljih navedenih držav članic – ter o začetku veljavnosti in trajanju. Skleneta naj
     se za nedoločen čas in vsebujeta naj določbe, ki vsaki pogodbenici omogočajo, da sporazum
     ali njegov del začasno prekine ali preneha uporabljati. Razlogi za začasno prekinitev naj bodo
     zlasti okoliščine, ki bi lahko ogrožale javni red in varnost, nedovoljeno priseljevanje in
     ponovna uvedba vizumske obveznosti s strani katere koli pogodbenice. Glede posebnega
     vprašanja nedovoljenih migracij naj se v izjavah, ki se priložita k sporazumoma, navede, da se
     pogodbenici v skladu s členom 49(3) Političnega dialoga in sporazuma o sodelovanju1 med
     Evropsko skupostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Andsko skupnostjo in
     njenimi članicami na drugi strani zavezujeta k ponovnemu sprejemu svojih migrantov z
     neurejenim statusom.
     Kolumbija in Peru naj imata pravico, da začasno prekineta ali prenehata izvajati sporazum
     samo z Evropsko unijo kot celoto in ne z eno ali več posameznimi državami članicami. Unija
     naj ima pravico, da sporazuma začasno prekine ali preneha izvajati samo v imenu vseh svojih
     držav članic.

     1
            COM(2003) 695. Sporazum še ni začel veljati, ker ga EU še ni ratificirala. Vendar pa se pričakuje, da
            bo začel veljati v letu 2015.

SL                                                       3                                                          SL
                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED