title: Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2014 in mnenje Sveta o slovenskem programu stabilnosti za leto 2014_x000b_

text:
				|

		52014DC0425

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2014_x000b__x000b_in mnenje Sveta o slovenskem programu stabilnosti za leto 2014_x000b_ /* COM/2014/0425 final - 2014/ () */

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Slovenije za leto 2014
in mnenje Sveta o slovenskem programu stabilnosti za leto 2014

SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti
člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in
odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2],
zlasti člena 6(1) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija 2012
sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih
vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na
nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da
morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili
polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju
priporočil za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013 sprejel
priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2013
in dal mnenje o dopolnjenem slovenskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2016.
Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o osnutku
proračunskega načrta Slovenije za leto 2014[5] v skladu z
Uredbo (EU) št. 473/2013[6].
(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[7],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[8],
v katerem je Slovenijo opredelila kot eno od držav članic, za katere je
treba opraviti poglobljen pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni
vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate
poglobljenega pregleda za Slovenijo[9],
ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na
podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Sloveniji še naprej
obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni
spremljanje in nadaljnji odločni ukrepi politike. Čeprav so se
neravnotežja v letu 2013 zmanjševala zaradi makroekonomskega prilagajanja in
ukrepanja Slovenije na področjih politik, obseg potrebnega popravka
pomeni, da še vedno obstajajo precejšnja tveganja. Posebno pozornost je treba
nameniti tveganjem, ki izhajajo iz gospodarske strukture, za katero so
značilni neučinkovito korporativno upravljanje, velika vpletenost
države v gospodarstvo, izgube stroškovne konkurenčnosti, presežek dolga
podjetij in precejšnje povečanje javnega dolga. Čeprav je bil dosežen
znaten napredek pri čiščenju bilanc stanja bank, so še vedno potrebni
odločni ukrepi za popolno izvedbo celostne strategije za bančni
sektor, vključno s prestrukturiranjem, privatizacijo in okrepljenim
nadzorom.
(8)
Slovenija je 15. aprila 2014 predložila
nacionalni reformni program za leto 2014, 24. aprila 2014 pa še program
stabilnosti za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se
upoštevala njuna medsebojna povezanost.
(9)
Cilja proračunske
strategije iz programa stabilnosti za leto 2014 sta odpraviti čezmerni
primanjkljaj do leta 2015 in doseči srednjeročni cilj do leta 2017.
Program potrjuje prejšnji srednjeročni cilj uravnoteženega proračuna,
kar je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Vendar (ponovno
izračunani) strukturni saldo po pričakovanjih ne bo dosegel
srednjeročnega cilja do leta 2017. V programu je načrtovano
zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP v letu 2015 v skladu s ciljem,
določenim v priporočilu iz postopka v zvezi s čezmernim
primanjkljajem. Za obdobje po letu 2015 je v programu predvideno enakomerno
zmanjševanje primanjkljaja in nato doseganje presežka v višini 0,3 % BDP
leta 2018. V programu je napovedano, da bo javni dolg najvišji v letu 2015 z 81,1 %
BDP, preden se bo v letu 2016 zmanjšal na 76 % BDP. Proračunska
strategija, opisana v programu, je v glavnem v skladu z zahtevami Pakta za
stabilnost in rast. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo
proračunske napovedi v programu in ga je pripravil neodvisen organ (Urad
RS za makroekonomske analize in razvoj), je konservativen. Slovenija je 5.
marca 2014 prejela samostojno priporočilo Komisije. V programu stabilnosti
so opredeljeni nekateri dodatni ukrepi, ki zmanjšujejo razliko do potrebnega
fiskalnega napora. Glede na to se smatra, da se je v programu stabilnosti delno
upoštevalo samostojno priporočilo Komisije. Kljub temu so prisotna
negativna tveganja, saj ukrepi, na katerih temelji program, niso dovolj
natančni, številne med njimi pa je treba še sprejeti. Vse morebitne
dodatne potrebe po dokapitalizaciji bank, ki bi bile posledica pregleda
kakovosti sredstev bank in obremenitvenega testa, izvedenih v Sloveniji v letu 2013,
bi povečale deleža primanjkljaja in dolga, medtem ko bi prihodki od
uspešne privatizacije državnih podjetij ali bank, ki niso bili zajeti v
napovedi programa, zmanjšali zadolženost. Po napovedi Komisije je fiskalni
napor za obdobje 2013–2014 za 1,4 % BDP premajhen v smislu (popravljene)
spremembe strukturnega salda in za 0,5 % BDP v smislu količine
ukrepov, ki so bili ocenjeni kot potrebni ob izdaji priporočila iz
postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Za leto 2015 je v programu
napovedan primanjkljaj v skladu s priporočilom iz postopka v zvezi s
čezmernim primanjkljajem, v napovedi Komisije iz pomladi 2014 pa je
primanjkljaj ocenjen na 3,1 % BDP. Poleg tega se na podlagi napovedi
pričakuje, da bo fiskalni napor, merjen tako s (popravljeno) spremembo
strukturnega salda kot s povezano količino diskrecijskih ukrepov, ki bodo
izvedeni, nekoliko manjši od ravni, ki jo je Svet priporočil za leto 2015.
Na podlagi ocene programa in napovedi Komisije v skladu z Uredbo Sveta (ES)
št. 1466/97 Svet meni, da so v letu 2014 in pozneje potrebna dodatna
prizadevanja, vključno s potrebnim strukturnim naporom, da se bo
priporočilo iz postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem v celoti
upoštevalo.
(10)
Kar zadeva fiskalno pravilo, je Državni zbor v letu
2013 odobril ustavno podlago za vključitev pravila o uravnoteženih javnih
financah v strukturnem smislu v ustavo. Vendar potrebna izvedbena zakonodaja,
tj. zakon o fiskalnem pravilu, ki bi morala začeti veljati novembra 2013,
še ni sprejeta. Zlasti je treba sprejeti potrebno pravno podlago, da se
določijo vloga, pristojnosti in neodvisno delovanje fiskalnega sveta.
Pravočasno dokončanje izčrpnega pregleda odhodkov vseh
proračunskih uporabnikov v zdravstvu, ki je med ključnimi
področji odhodkov, bi lahko pomagalo opredeliti ukrepe za fiskalno
konsolidacijo ter možnosti za povečanje učinkovitosti in
gospodarnosti.
(11)
Sloveniji je bilo leta 2013 priporočeno, naj
okrepi dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema ter izboljša
učinkovitost, gospodarnost in kakovost sektorja dolgotrajne oskrbe. Pri
izvajanju tega priporočila je Slovenija dosegla omejen napredek. Aprila 2014 je bila dokončana ocena
pokojninske reforme iz leta 2012 in prve ugotovitve so pozitivne. Čeprav
so bili doseženi določeni javnofinančni prihranki, se raven pokojnin
ni spremenila. Slovenija se na srednji in dolgi rok sooča z velikimi
tveganji za fiskalno vzdržnost, zlasti zaradi povečanja porabe zaradi
staranja prebivalstva v Sloveniji. Zato bo treba
srednjeročno reformirati pokojninski sistem in sistem dolgotrajne oskrbe,
da se skupni odhodki srednjeročno in dolgoročno stabilizirajo, ter ob
tem zagotoviti ustreznost pokojnin in dostopa do storitev dolgotrajne
oskrbe. Organi načrtujejo pripravo bele knjige o
celostni pokojninski reformi. Konec leta 2013 je bil sprejet načrt za
reformo sistema dolgotrajne oskrbe, sprejetje zakonodaje na tem področju
pa se pričakuje do konca leta 2014. Vendar obstaja tveganje, da bo
sprejeta pozneje zaradi zaostankov pri reorganizaciji sistema zdravstvenega
zavarovanja, ki trenutno poteka.
(12)
Razmere na trgu dela so se poslabšale. Stopnja
brezposelnosti je v letu 2013 dosegla 10,3 %, stopnja brezposelnosti
mladih pa se je zvišala na 21,6 %, pri čemer se je delež mladih, ki
niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo, med letoma 2011 in 2013
povečal za 2,1 odstotne točke. Ocena reforme trga dela iz leta 2013
kaže na upadajočo segmentacijo med pogodbami za določen in za
nedoločen čas, čeprav zaradi večje uporabe drugih oblik
pogodb za določen čas, medtem ko je učinek spodbud za
zaposlovanje starejših in mladih še vedno nejasen. Segmentacija trga dela se
obravnava z boljšo regulacijo študentskega dela. Medtem ko nov zakon čaka
na potrditev, obstaja zaskrbljenost o tem, ali bodo v njem ustrezno obravnavane
pomanjkljivosti prejšnjih predpisov. Vlada je dosegla omejen napredek pri
izvajanju lanskega priporočila o minimalni plači, ki se še naprej
usklajuje samo z inflacijo, medtem ko zakon o minimalni plači omogoča
tudi usklajevanje z drugimi ekonomskimi dejavniki. Pri oblikovanju učinkovitih
in prilagojenih ukrepov aktivne politike zaposlovanja ter obravnavi
neusklajenosti kvalifikacij in potreb na trgu dela je bil dosežen omejen
napredek.
(13)
Vlada je dosegla znaten napredek pri izpolnjevanju
priporočil o stabilnosti bančnega sektorja, saj je izvedla
verodostojen pregled kakovosti sredstev in obremenitveni test, hitre
dokapitalizacije in prenos slabih posojil na Družbo za upravljanje terjatev
bank. Vendar delo še zdaleč ni zaključeno in še vedno so potrebni
odločni ukrepi za dokončanje in izvajanje celostne strategije za
bančni sektor, kot je bila napovedana decembra 2013, vključno s
prestrukturiranjem, privatizacijo in okrepljenim nadzorom. Raven slabil posojil
v podjetniškem sektorju je še vedno visoka. Zato je za banke pomembno, da
povečajo svoje notranje zmogljivosti za prestrukturiranje in zmanjšanje
obsega slabih posojil, vključno z okrepitvijo
notranjih služb za upravljanje premoženja in prestrukturiranje, da se pospeši
obravnava slabih posojil ter ob tem izterja čim več sredstev in
ohranijo podjetja, ki so sposobna preživetja. Vsi nadaljnji prenosi slabih
posojil na Družbo za upravljanje terjatev bank morajo biti skrbno
načrtovani, da se olajša hitro in učinkovito prestrukturiranje
podjetniških posojil, zlasti v primeru zapletenih medsebojno povezanih posojil
znotraj skupin. Pričakujeta se celostna strategija upravljanja in poslovni
načrt, v katerih bodo opredeljeni cilji glede izterjave za Družbo za
upravljanje terjatev bank. Na podlagi rezultatov pregleda kakovosti sredstev in
obremenitvenega testa so potrebni dodatni odločni ukrepi za izboljšanje
upravljanja in nadzora za vse banke, zlasti za tiste, ki so še vedno v državni
lasti, in sicer z okrepitvijo obvladovanja tveganj, izboljšanjem postopkov
odobritve posojil ter povečanjem kakovosti in razpoložljivosti podatkov,
pri čemer je cilj zmanjšati obseg slabih posojil in tveganj v prihodnosti.
(14)
Vlada je dosegla omejen napredek pri izvajanju
priporočila o korporativnem upravljanju podjetij v državni lasti, ki
predstavljajo šestino dodane vrednosti in so povezana v zapleteno mrežo
domačih bank, zavarovalniških skupin in nefinančnih podjetij z znatno
stopnjo navzkrižnega lastništva. Raven vpliva države v Sloveniji povzroča
precejšnja tveganja za javne finance, in sicer tako neposredno kot posredno z
obveznostmi, ki izhajajo iz jamstev. Usklajena strategija za upravljanje
podjetij v državni lasti bi skupaj z izboljšanim korporativnim upravljanjem
ustvarila ugodnejše okolje za privabljanje neposrednih tujih naložb.
Čeprav so bili s pripravo seznama 15 podjetij za hitro privatizacijo maja 2013
storjeni prvi koraki, napredek ni enakomeren in obstaja precejšnje tveganje, da
roki ne bodo doseženi. Z zamudo je bila aprila 2014 sprejeta nova zakonodaja o
Slovenskem državnem holdingu, ki bo centraliziral upravljanje državnega
premoženja. Celostna strategija in natančna klasifikacija ključnih in
neključnih naložb, vključno s tistimi za privatizacijo,
se še pričakujeta. Treba je opredeliti in izvesti ustrezne ukrepe za
zagotovitev procesa prestrukturiranja in doseganje njegovih ciljev, med drugim
vključno z izterjanjem čim višjih zneskov za upnike in pripravo
seznama najnujnejših primerov za hitro prestrukturiranje in zmanjšanje obsega
slabih posojil.
(15)
Leta 2013 je bil spremenjen
zakonodajni okvir za insolventnost, da bi se omogočilo hitro reševanje
slabih posojil, vendar je v veliki meri še nepreizkušen. Visoka stopnja
zadolženosti in finančnih težav sta omejili zmogljivosti podjetniškega
sektorja za investicije v prihodnje projekte. Nujno potrebno finančno
prestrukturiranje in prestrukturiranje poslovanja podjetniškega sektorja se
morata v večjem obsegu šele začeti. Za pospešitev procesa
prestrukturiranja in zmanjšanja obsega slabih posojil ter pospešitev pogajanj o
prestrukturiranju, zlasti pri zapletenih vzajemno povezanih posojilih znotraj
skupin, je treba različne kreditne izpostavljenosti v bančnem sistemu
obravnavati na konsolidirani ravni. Pri podpori in pospešitvi tega procesa bi
lahko prevzela pobudo centralizirana delovna skupina, sestavljena iz
predstavnikov vseh deležnikov. Medtem je hitro in učinkovito
dokončanje nekaterih nujnih tekočih primerov v okviru Družbe za
upravljanje terjatev bank ključnega pomena.
(16)
Slovenija ima kljub svojemu
potencialu enega najnižjih deležev neposrednih tujih naložb v EU (34,1 %
BDP v primerjavi s 47,1 % BDP, kot je znašalo povprečje v EU v letu 2012).
Privatizacija in prestrukturiranje podjetij sicer ponujata številne nove
priložnosti za zasebne vlagatelje, vendar obstajajo dokazi, da nezadostno
razvito poslovno okolje in kultura Slovenijo ovirata, da bi to v celoti
izkoristila. Leta 2012 se je
začel proces deregulacije reguliranih poklicev in doslej se je število
reguliranih poklicev zmanjšalo s 323 na 262. Nadaljnja deregulacija
reguliranih poklicev bi prispevala k povečanju števila domačih in
tujih ponudnikov storitev in tako k večji konkurenci. Obstajajo možnosti
za večjo skladnost ukrepov, načrtovanih za izboljšanje poslovnega
okolja in podjetniških dejavnosti. V okviru tega bo prihodnja strategija
pametne specializacije v okviru evropskih strukturnih in investicijskih skladov
v obdobju 2014–2020 zagotovila priložnost za osredotočanje na ključne
ukrepe, kot je ustvarjanje inovativnih proizvodov, s katerimi se bo lahko
trgovalo.
(17)
Slovenija je v začetni fazi priprave predlogov
za obsežno reformo javnega sektorja (ki naj bi bila sprejeta januarja 2015). V
okviru tega mora ponovno vzpostaviti kakovost in verodostojnost javne uprave.
Slovenija je dosegla določen napredek pri izboljšanju kakovosti
pravosodnega sistema in zmanjšala število nerešenih primerov. Reforma vodenja
sodnih postopkov na področju gospodarskega in civilnega prava je
izboljšala delovanje pravosodnega sistema. Nedavni pozitivni trendi v zvezi s
sodnimi postopki v civilnih in gospodarskih zadevah so se ohranili.
(18)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo slovenske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in
nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje
nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno
fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Sloveniji, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 8 v
nadaljevanju.
(19)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil
slovenski program stabilnosti, njegovo mnenje[10]
pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.
(20)
Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki
ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program
in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6
Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 1
do 8 v nadaljevanju.
(21)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te
analize je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih
valuta je euro. Slovenija bi morala ta priporočila izvesti pravočasno
in v celoti –
PRIPOROČA, da Slovenija v obdobju 2014–2015
ukrepa tako, da:
1.           Okrepi
proračunsko strategijo z dovolj podrobno opredelitvijo strukturnih ukrepov
za leto 2014 in pozneje, da zagotovi odpravo čezmernega primanjkljaja na
vzdržen način do leta 2015, in sicer z dosego strukturne prilagoditve,
določene v priporočilu Sveta v okviru postopka v zvezi s
čezmernim primanjkljajem. Trajna odprava fiskalnih neravnotežij zahteva
verodostojno izvajanje ambicioznih strukturnih reform, da se poveča
sposobnost prilagajanja ter spodbudita rast in zaposlovanje. Po uspešni odpravi
čezmernega primanjkljaja izvaja strukturno prilagajanje v višini najmanj 0,5 %
BDP na leto, še več pa v ugodnih gospodarskih razmerah, ali poskrbi, da je
pravilo o zadolževanju izpolnjeno, da se zagotovi vzdržno zmanjševanje visokega
deleža javnega dolga. Za okrepitev verodostojnosti fiskalne politike čim
prej zaključi sprejetje pravila o uravnoteženih javnih financah v
strukturnem smislu, srednjeročni proračunski okvir naredi
zavezujoč, vseobsegajoč in pregleden ter sprejme potrebno pravno
podlago za delovanje fiskalnega sveta, v kateri bo določila njegove
pristojnosti v okviru proračunskega procesa ter jasne postopke za
spremljanje proračunskih rezultatov. Do konca leta 2014 začne celovit
pregled izdatkov na področju zdravstva, ki bo zajemal tako raven centralne
države kot lokalno raven, neposredne in posredne proračunske uporabnike
ter izvajalce javnih služb in storitev v lasti občin, da se dosežejo
proračunski prihranki v letu 2015 in pozneje.
2.           Se na podlagi javnih
posvetovanj dogovori o ukrepih za zagotavljanje vzdržnosti pokojninskega
sistema po letu 2020, ki bodo zajemali prilagoditev ključnih parametrov,
kot sta povezava zakonsko določene upokojitvene starosti s
pričakovano življenjsko dobo in spodbujanje zasebnih prispevkov v drugi
steber pokojninskega sistema. Omeji s staranjem prebivalstva povezane izdatke za
dolgotrajno oskrbo z usmeritvijo nadomestil na najbolj pomoči potrebne in
preusmeritvijo z institucionalne oskrbe na oskrbo na domu.
3.           Po posvetovanju s socialnimi
partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami do konca leta 2014 pripravi
celosten socialni sporazum, s katerim bo zagotovila, da gibanje plač,
vključno z minimalno plačo, podpira konkurenčnost, domače
povpraševanje in ustvarjanje delovnih mest. Ponovno opredeli sestavo minimalne
plače in pregleda sistem usklajevanja minimalne plače. Sprejme ukrepe
za nadaljnje zmanjševanje segmentacije trga dela, predvsem z obravnavanjem
učinkovitosti spodbud za zaposlovanje mladih in starejših delavcev ter
uporabo pogodb civilnega prava. Sprejme zakon o študentskem delu. Prednostno
obravnava doseganje mladih, ki niso prijavljeni na zavodu za zaposlovanje ali
vpisani v šolo, z zagotavljanjem ustreznih zmogljivosti teh zavodov. Poveča
zaposlenost nizkokvalificiranih in starejših delavcev, prilagodi delovno okolje
daljši delovni dobi in osredotoči vire na potrebam prilagojene ukrepe
aktivne politike zaposlovanja, hkrati pa izboljša njihovo učinkovitost.
Odpravi neusklajenost kvalifikacij in potreb na trgu dela s povečanjem
privlačnosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter z nadaljnjim
sodelovanjem z ustreznimi deležniki pri ocenjevanju potreb na trgu dela.
4.           V skladu z načrti do
konca leta 2014 privatizira NKBM, pripravi Abanko na privatizacijo v letu 2015
ter nadaljuje s hitrim izvajanjem načrtov prestrukturiranja bank, ki
prejemajo državno pomoč, in potrebno konsolidacijo bančnega sektorja.
Na podlagi izkušenj iz pregleda kakovosti aktive bank in obremenitvenega testa
avgusta 2014 dokonča celovit akcijski načrt za banke, vključno s
posebnimi ukrepi za izboljšanje upravljanja, nadzora, obvladovanja tveganj,
postopka za odobritev posojil ter kakovosti in razpoložljivosti podatkov.
Poveča zmogljivosti bank za prestrukturiranje in zmanjšanje obsega slabih
posojil, vključno z okrepitvijo notranjih služb za upravljanje premoženja
in prestrukturiranje. Razjasni pristojnosti Družbe za upravljanje terjatev bank
z objavo izčrpne strategije upravljanja in poslovnega načrta do
septembra 2014 z namenom podrobnega opisa njene vloge pri prestrukturiranju
državnih naložb, ciljev glede izterjave, proračunov, načrtov za
upravljanje sredstev in pričakovanih donosov ob hkratnem zagotavljanju
ustreznih virov.
5.           Nadaljuje z izvajanjem
privatizacije, napovedane v letu 2013, v zastavljenih časovnih rokih.
Sprejme strategijo za Slovenski državni holding z jasno klasifikacijo naložb v
skladu s časovnim načrtom in opredelitvami, določenimi v Zakonu
o Slovenskem državnem holdingu iz leta 2014. Do novembra 2014 sprejme
kratkoročni (eno- do dveletno obdobje) načrt za odprodajo več preudarno
izbranih naložb z jasno določenim časovnim načrtom. Postane Slovenski
državni holding v celoti operativen kot organ za upravljanje preostalih naložb
v državni lasti in odprodajo naložb, določenih v skladu z akti
upravljanja, v zakonsko določenih rokih. Do septembra 2014 sprejme
in začne izvajati kodeks korporativnega upravljanja podjetij v državni
lasti, da se zagotovi profesionalno, pregledno in neodvisno upravljanje.
6.           Do konca leta 2014
dokonča krovni načrt za prestrukturiranje podjetij, ki bo vseboval
jasno določene prednostne naloge in učinkovit proces izvajanja.
Ustanovi centralizirano delovno skupino za prestrukturiranje podjetij, ki bo
spremljala in usklajevala celoten proces prestrukturiranja ter zagotovila
potrebno strokovno znanje, usmerjanje in svetovanje ter olajšala pogajanja med
vsemi vpletenimi deležniki. Pripravi seznam podjetij, ki jih je treba najbolj nujno
prestrukturirati ter ob tem izterjati čim višje zneske za upnike. Spodbuja
uporabo razpoložljivih pravnih mehanizmov in najboljših mednarodnih praks pri
vseh deležnikih v procesu prestrukturiranja. Do septembra 2014 oceni nedavne
spremembe zakonodaje o insolventnosti, in je pripravljena, da po potrebi uvede
morebitne dodatne ukrepe. Nadalje skrajša trajanje sodnih postopkov na prvi
stopnji v civilnih in gospodarskih sodnih zadevah, vključno z zadevami v
okviru zakonodaje o insolventnosti, ter število primerov, ki čakajo na
obravnavo, zlasti v zadevah, ki se nanašajo na izvrševanje in insolventnost.
7.           Zmanjša poslovne ovire v
Sloveniji na ključnih področjih gospodarskega razvoja, da postane
država privlačnejša za neposredne tuje naložbe, zlasti s pospešeno
deregulacijo reguliranih poklicev in zmanjšanjem upravnih obremenitev,
vključno z racionalnejšimi sistemi izdajanja dovoljenj. Zagotovi zadostno in
neodvisno financiranje Javne agencije RS za varstvo konkurence ter poveča
njeno institucionalno neodvisnost. Racionalizira prednostne naloge ter zagotovi
skladnost strategije za raziskave in razvoj iz leta 2011 in strategije za
slovensko industrijsko politiko iz leta 2013, tudi v okviru prihodnje strategije
za pametno specializacijo in strategije za promet, ter zagotovi njihovo hitro
izvajanje in oceno učinkovitosti.
8.           Sprejme učinkovite
ukrepe za boj proti korupciji, poveča preglednost in odgovornost ter uvede
zunanje ocenjevanje uspešnosti in postopke za nadzor kakovosti.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 425 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[5]               UL L 140, 27.5.2013, str. 11.
[6]               C(2013) 8010 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 88 final.
[10]             V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z izvajanjem širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/15

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z izvajanjem širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro
   2011/C 217/05
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 136 v povezavi s členom 121(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Euroskupina je 20. junija 2011 razpravljala o izvajanju širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: države članice euroobmočja), ter priznala potrebo po nadaljnji krepitvi usklajevanja politik v Euroskupini in spremljanja izvajanja priporočil, naslovljenih na tiste države članice, katerih valuta je euro.

               (2)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (3)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014). Države članice in po potrebi EU so bile pozvane, da te smernice upoštevajo v svojih ekonomskih politikah.

               (4)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla ekonomskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (5)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostnem obravnavanju ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da jih bo mogoče vključiti v njihove programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (7)

               Države članice euroobmočja so aprila in maja 2011 predložile svoje programe za stabilnost iz leta 2011 za obdobje 2011–2014 in svoje nacionalne programe reform za leto 2011. Ti programi so bili ocenjeni istočasno.

               (8)

               Izkušnje v prvem desetletju eura so na splošno izpostavile številne prednosti enotne valute. Vendar je zaradi svetovne krize v letu 2009 prišlo do obsežnega krčenja, katerega posledica je bila, da je BDP euroobmočja padel pod raven iz leta 2006. Čeprav je v letu 2010 ta BDP spet zrasel, proizvodnja še vedno ostaja pod tisto iz leta 2007. Posledično se je brezposelnost v euroobmočju povečala s 7,6 % v letu 2007 na 10,1 % v letu 2010. Stanje javnih financ v euroobmočju se je poslabšalo, kar je sprožilo pomembno ponovno oceno tveganj glede državnih dolgov v nekaterih državah članicah euroobmočja in privedlo do tveganj za makrofinančno stabilnost. Rast zdaj okreva z neskladji med državami članicami, kar odraža strukturne in ciklične razlike. Kriza je sprožila zmanjšanje makroekonomskih neravnovesij, ki so se razvila pred njo. Vendar še ni jasno, če bo to zadostno in vzdržno.

               (9)

               Splošni javnofinančni saldi v euroobmočju so se v povprečju pričeli izboljševati v letu 2010. Glede na spomladansko napoved služb Komisije ter ob predpostavki, da politike ostanejo nespremenjene, se bodo splošni javnofinančni saldi po pričakovanjih še naprej izboljševali v letu 2011. Vendar se bo naraščanje javnega dolga nadaljevalo do leta 2012. Če v prihodnjih letih to ne bo popravljeno, lahko zaradi kombinacije nizke potencialne rasti in neugodnega demografskega razvoja ogrozi dolgoročno fiskalno vzdržnost. Primanjkljaj v euroobmočju se je leta 2010 zmanjšal na 6 % BDP, medtem ko se je delež dolga povečal na 85,1 % BDP. V skladu s cilji programa za stabilnost iz leta 2011 bi se primanjkljaj v euroobmočju leta 2014 znižal na 1,3 % BDP, delež dolga pa bi ponovno pričel upadati in bi bil leta 2014 znova nižji od 85 % BDP, potem ko bo leta 2012 dosegel najvišjo vrednost. Tak potek fiskalne konsolidacije za euroobmočje kot celoto bi bil združljiv z dogovorjeno izhodno strategijo in potrebo po vrnitvi k zdravim javnim financam s krepitvijo okrevanja. Načrtovani poudarek na konsolidaciji glede zmanjšanja odhodkov v povezavi z dvigi davkov povečuje možnost njenega uspeha. Kljub temu je treba učinkovito izvajanje nekaterih ukrepov še potrditi. Poleg tega so številne države članice euroobmočja nedavno uvedle nova fiskalna pravila ali napovedale krepitev obstoječih, vendar bi ta v nekaterih državah članicah euroobmočja lahko zahtevala dodatne ukrepe, da bi bila v celoti uspešna. Ob upoštevanju staranja prebivalstva reforme pokojninskih sistemov in sistemov socialnega varstva še niso zadostne, da bi zagotovile splošno dolgoročno fiskalno vzdržnost.

               (10)

               Odziv EU v obliki politik je prinesel izboljšave v delovanju in stabilnosti finančnega sistema. Izzivi v finančnem sektorju v številnih državah članicah euroobmočja vključujejo izpostavljenost bank nadaljnjim izgubam njihovih lastnih sredstev ali zaostrovanje pogojev na trgih za refinanciranje, nadaljevanje prestrukturiranja bančnega sektorja in dokapitalizacijo. Ko se bodo pogoji v finančnem sektorju stabilizirali, bo podporo javnega sektorja bančnemu sektorju treba postopoma odpraviti ob upoštevanju posebnih razmer v bančnih sektorjih držav članic. Obravnava teh izzivov bo pomagala zmanjšati negotovosti glede pogojnih javnih obveznosti.

               (11)

               Izboljšave na področju produktivnosti in konkurenčnosti ter potreba po odpravi strukturnih ovir domačemu povpraševanju so potrebne, da bi povečali potencial za rast euroobmočja in odpravili makroekonomska neravnovesja v njem. V zvezi s tem so države članice euroobmočja napovedale številne strukturne reforme v svojih nacionalnih programih reform. Vendar še vedno obstajajo pomanjkljivosti glede ukrepov, potrebnih za izboljšanje delovanja njihovih trgov proizvodov in dela, zlasti v povezavi s sektorjem storitev, rasti prijazno fiskalno konsolidacijo in sistemi določanja plač.

               (12)

               Da bi zagotovili ustrezno delovanje EMU, imajo države članice euroobmočja posebno obveznost, da zaradi možnih učinkov prelivanja med državami članicami s skupno valuto svoje ekonomske politike obravnavajo kot zadevo skupnega pomena. Torej se je izkazalo, da je glede na krizo in trenutne izzive potreben celovitejši in trajnejši pregled usklajevanja ekonomskih politik na ravni EU in euroobmočja. Integrirani letni nadzorni cikel v okviru evropskega semestra, okrepljen okvir gospodarskega upravljanja, oblikovanje Evropskega odbora za sistemska tveganja in evropskih nadzornih agencij ter evropski mehanizem za stabilnost so bistveni elementi, od katerih je nekatere še potrebno v celoti sprejeti in/ali izvesti. Pakt „euro plus“ navedni okvir še dodatno krepi.

               (13)

               Komisija je ocenila programe za stabilnost in nacionalne programe reform držav članic euroobmočja, pri čemer je upoštevala potrebo po okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja euroobmočja. Komisija je mnenja, da so potrebni dosledno spoštovanje proračunskih ciljev in v nekaterih državah članicah euroobmočja okrepitev ter nadaljnji ukrepi za utrditev fiskalnih pravil in vzdržnosti. Morali bi biti sprejeti tudi dodatni ukrepi za izboljšanje finančne stabilnosti, rasti prijaznih davčnih reform, mehanizmov določanja plač, konkurence v sektorjih storitev in izvajanja pakta „euro plus“ –

         PRIPOROČA, da države članice, katerih valuta je euro, v obdobju 2011–2012 sprejmejo ukrepe za:

               1.

               Dosledno spoštovanje proračunskih ciljev, določenih v njihovih programih za stabilnost iz leta 2011, in memorandumov o soglasju v državah članicah, ki prejemajo finančno pomoč EU/MDS, ter po potrebi okrepijo napore za konsolidacijo v skladu z mnenjem, ki ga je podal Svet. Še posebej zagotovitev ustrezne fiskalne napore z namenom odprave čezmernih primanjkljajev in približevanja srednjeročnim proračunskim ciljem. Uporabo kakršnih koli fiskalnih izrednih dogodkov za pospešitev prilagoditve. To bi moralo tudi pomagati za izboljšanje dinamike javnega dolga.

               2.

               Zagotovitev fiskalne discipline na nacionalni in podnacionalnih ravneh, zlasti z uvedbo ali okrepitvijo dovolj močnih in zavezujočih fiskalnih okvirov.

               3.

               Nadaljevanje izvajanja reform sistemov socialne varnosti, ki zagotavljajo fiskalno vzdržnost ob ustreznem upoštevanju primernosti pokojnin in socialnih prejemkov, zlasti z uskladitvijo pokojninskih sistemov z nacionalnim demografskim položajem.

               4.

               Izboljšanje delovanja in stabilnosti finančnega sistema s takojšnjim ukrepanjem na podlagi bližajočih se stresnih testov v celotni EU z namenom zagotoviti, da bančni sektor še bolj okrepi svojo odpornost na morebitne nadaljnje izgube ali omejeno financiranje in da se lahko nezdrave finančne ustanove prestrukturirajo ali zapustijo trg brez ustvarjanja nepotrebnih napetosti na finančnih trgih.

               5.

               Pripravo nadaljnjih davčnih reform, ki dajejo prednost rasti prijaznim davčnim virom in hkrati ohranjajo skupne davčne prihodke, zlasti z nižanjem davkov na delo, da to postane donosno; ko zmanjšujejo javne izdatke, zavarovanje postavk, ki spodbujajo rast, kot so poraba za raziskave in razvoj, izobraževanje ter energetsko učinkovitost; kadar je to potrebno, prilagoditev ureditve določanja plač in mehanizmov indeksacije v posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami z namenom zagotoviti, da se plače razvijajo v skladu s produktivnostjo, konkurenčnostjo in stanjem zaposlovanja.

               6.

               Uvedbo nadaljnjih reform za okrepitev konkurence v sektorjih storitev, zlasti z odpravljanjem neupravičenih omejitev na področju strokovnih storitev, prodaje na drobno in mrežnih gospodarskih panog.

               7.

               Popolno izvajanje zavez, sprejetih v okviru pakta „euro plus“, da bi v območju okrepili rast, konkurenčnost in zaposlovanje.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


				|

		52012DC0325

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Romunije za leto 2012 ter mnenje Sveta o romunskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2015 /* COM/2012/0325 final */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Romunije za leto 2012
ter mnenje Sveta o romunskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2015
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju ekonomskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je 26. marca
2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo
za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja,
na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je
13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah
ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter
21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav
članic[4],
ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane,
naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in
politikah zaposlovanja.
(3)       Svet je
12. julija 2011 sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim
reformnim programom Romunije za leto 2011 in dal mnenje o romunskem
konvergenčnem programu za obdobje 2011–2014.
(4)       Komisija je
23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje
začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja
politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.
(5)                   Evropski svet je
2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje
finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje
rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne
konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih posojilnih pogojev za
gospodarstvo, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju
brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.
(6)       Evropski svet je 2. marca 2012
tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu euro plus, naj
pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove
programe stabilnosti oziroma konvergenčne programe in nacionalne reformne
programe.
(7)       Romunija je
23. aprila 2012 predložila nacionalni reformni program za leto 2012,
11. maja 2012 pa konvergenčni program, ki zajema
obdobje 2012–2015.
(8)       Svet je
6. maja 2009 sprejel Sklep 2009/459/ES[5],
s katerim je v skladu z določbami člena 143 Pogodbe Romuniji
zagotovil srednjeročno finančno pomoč za triletno obdobje.
Priloženi memorandum o soglasju, podpisan 23. junija 2009, ter
poznejše dopolnitve določajo ekonomsko politične pogoje, na podlagi
katerih se izplača finančna pomoč. Sklep 2009/459/ES je bil
dopolnjen 16. marca 2010 s Sklepom 2010/183/EU[6]. Potem ko je Romunija uspešno
izvedla program in delno prilagodila tekoči račun zaradi preostalih
strukturnih pomanjkljivosti na romunskem proizvodnem trgu in trgu dela, zaradi
česar je država občutljiva na mednarodne cenovne pretrese, je Svet
12. maja 2011 sprejel Sklep 2011/288/EU[7], s katerim je v skladu s
členom 143 Pogodbe Romuniji zagotovil srednjeročno finančno
pomoč za triletno obdobje. Priloženi memorandum o soglasju je bil podpisan
29. junija 2011, njegova prva dopolnitev pa 27. decembra 2011.
(9)       Z drugim uradnim pregledom
programa srednjeročne finančne pomoči, ki je potekal konec
aprila in na začetku maja 2012, je bilo ugotovljeno, da je izvajanje
programa v Romuniji na dobri poti. Cilj v zvezi z blagajniškim fiskalnim primanjkljajem
za leto 2011 je bil dosežen, medtem ko bi bil cilj ESA[8] dosežen, če ne bi bilo
obsežnega enkratnega ukrepa, povezanega z odločitvami sodišča, ki
vlado zavezujejo k plačilu nadomestila nekaterim kategorijam zaposlenih.
Proračun za leto 2012 je na dobri poti, da primanjkljaj ne bo presegel
3 % BDP pod pogoji ESA. Romunski bančni sektor je ostal odporen kljub
trenutnemu poslabšanju kakovosti sredstev, ki še vedno ovira donosnost
bančnega sektorja. Programsko pogojevanje v finančnem sektorju je
bilo izpolnjeno, čeprav v nekaterih primerih z zamudo. Napredek na ključnih
področjih strukturnih reform, kot sta energetika in transport, in pri
črpanju sredstev EU je bil neenakomeren.
(10)     Po dveh letih upadanja je
realni BDP Romunije v letu 2011 narasel za 2,5 %. V letu 2012 naj bi se
rast upočasnila na 1,4 %. Po napovedi naj bi bilo domače
povpraševanje glavno gonilo rasti. Pri tem naj bi po pričakovanjih v letu
2012 imele ključno vlogo javne naložbe, ki bodo podprte z izboljšanim
črpanjem sredstev iz skladov EU.
(11)     Na podlagi ocene
konvergenčnega programa za leto 2012 Svet v skladu z Uredbo
Sveta (ES) št. 1466/97 meni, da je makroekonomski scenarij, na
katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten. Skladno s
priporočili Sveta Romuniji v okviru postopka o čezmernem
primanjkljaju je cilj proračunske strategije, opisane v programu,
leta 2012 doseči proračunski primanjkljaj, ki bi bil nižji od
3 % BDP. Zatem naj bi v skladu s proračunsko strategijo dosegli
srednjeročni proračunski cilj, opredeljen kot strukturni primanjkljaj
v višini 0,7 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj ustrezno
odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Po načrtovani odpravi
čezmernega primanjkljaja leta 2012 naj bi se primanjkljaj po
pričakovanjih nadalje zniževal, in sicer na 2,2 % BDP leta 2013, na
1,2 % BDP leta 2014 in 0,9 % BDP leta 2015. Glede na (ponovno
izračunani) strukturni proračunski saldo[9] to pomeni zmanjšanje
primanjkljaja za 1,5 % leta 2012, 0,5 % leta 2013 in 0,7 % leta
2014, kar je v skladu z mejno vrednostjo 0,5 % BDP, določeno v Paktu
za stabilnost in rast. Stopnja rasti javnofinančnih odhodkov je v obdobju
2012–2015 skladna z mejno vrednostjo za odhodke, določeno v Paktu za
stabilnost in rast. Izpolnitev srednjeročnega proračunskega cilja je
v programu predvidena v letu 2014. Glavna tveganja za doseganje
proračunskih ciljev so zaostala plačila podjetij v državni lasti ter
potencialno nakopičenje zaostalih plačil na ravni lokalnih skupnosti
in v zdravstvu. Javni dolg je bil konec leta 2011 nižji od 34 % BDP in bil
tako precej nižji od 60 % BDP.
(12)     Romunija je v okviru pakta
euro plus sprejela številne zaveze. Te zaveze in izvajanje zavez,
predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje konkurenčnosti in
zaposlovanja, izboljšanje vzdržnosti javnih financ in krepitev finančne
stabilnosti.
PRIPOROČA, naj Romunija v obdobju
2012–2013 sprejme naslednje ukrepe:
Izvaja naj ukrepe, določene v Sklepu
št. 2009/459/ES, kakor je bil spremenjen s Sklepom št. 2010/183/EU,
in ukrepe, določene v Sklepu št. 2011/288/EU in podrobneje navedene v
memorandumu o soglasju z dne 23. junija 2009 in poznejših dopolnitvah
ter v memorandumu o soglasju z dne 29. junija 2011 in poznejših
dopolnitvah.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997,
str. 1.
[2]               COM(2012) 325 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.
[4]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.
[5]               UL L 150, 13.6.2009,
str. 8.
[6]               UL L 83, 30.3.2010,
str. 19.
[7]               UL L 132, 19.5.2011,
str. 15.
[8]               evropski sistem računov (European System of
Accounts – ESA)
[9]               Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in
začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije ponovno izračunale na
podlagi podatkov, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene
metodologije.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 14. septembra 2012 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland (ECB/2012/20)

text:
               22.9.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 286/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 14. septembra 2012
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland
   (ECB/2012/20)
   2012/C 286/01
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland je potekel po reviziji za poslovno leto 2011. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2012.

               (3)

               Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta od 2012 do 2016 izbrala družbo RSM Farrell Grant Sparks –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se družba RSM Farrell Grant Sparks imenuje za zunanjega revizorja Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland za poslovna leta od 2012 do 2016.

      V Frankfurtu na Majni, 14. septembra 2012

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI


title: Priporočilo št. S2 z dne 22. oktobra 2013 v zvezi z upravičenostjo do storitev za zavarovane osebe in njihove družinske člane med bivanjem v tretji državi na podlagi dvostranskega sporazuma med pristojno državo članico in tretjo državo  Besedilo velja za EGP in za sporazum ES/Švica

text:
               18.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 46/8

         PRIPOROČILO št. S2
   z dne 22. oktobra 2013
   v zvezi z upravičenostjo do storitev za zavarovane osebe in njihove družinske člane med bivanjem v tretji državi na podlagi dvostranskega sporazuma med pristojno državo članico in tretjo državo
   (Besedilo velja za EGP in za sporazum ES/Švica)
   (2014/C 46/09)
   UPRAVNA KOMISIJA ZA KOORDINACIJO SISTEMOV SOCIALNE VARNOSTI JE –
   ob upoštevanju člena 72(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 (1) Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti, v skladu s katerim je Upravna komisija pristojna za obravnavo vseh vprašanj v zvezi z upravljanjem ali razlago, ki izhajajo iz določb Uredbe (ES) št. 883/2004 in Uredbe (ES) št. 987/2009 (2),
   ob upoštevanju člena 72(c) Uredbe (ES) št. 883/2004, v skladu s katerim spodbuja in razvija sodelovanje med državami članicami in njihovimi nosilci v zadevah, povezanih s socialno varnostjo,
   v skladu s pogoji iz člena 71(2) Uredbe (ES) št. 883/2004 –
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Poseben pomen splošnega načela enakega obravnavanja za delavce, ki ne prebivajo stalno v državi članici svoje zaposlitve, vključno z obmejnimi delavci, je bil ponovno poudarjen v osmi uvodni izjavi in v členu 4 Uredbe (ES) št. 883/2004.

               (2)

               Člen 4 Uredbe (ES) št. 883/2004 prepoveduje diskriminacijo oseb, za katere se uporablja ta uredba.

               (3)

               Sodišče je tudi odločilo, da kadar obstaja nevarnost, da bo uporaba določbe zakonodaje Skupnosti ovirana zaradi ukrepa, sprejetega v okviru izvajanja dvostranskega sporazuma, tudi kadar sporazum ne spada v področje uporabe Pogodbe, je vsaka država članica dolžna omogočiti uporabo navedene določbe (3).

               (4)

               Čeprav sporazum, sklenjen med državo članico in eno ali več tretjih držav, ne spada pod pojem „zakonodaja“ v smislu člena 1(1) Uredbe (ES) št. 883/2004, ne more vplivati na obveznost države članice, da spoštuje načelo enakega obravnavanja, predvidenega v členu 45 Pogodbe (4).

               (5)

               Zaradi tega bi bilo treba pojasniti, da je treba dvostranske sporazume o socialni varnosti med državo članico in tretjo državo razlagati na način, da se morajo dvostranski sporazumi uporabljati tako, da osebi in njenim družinskim članom niso odvzete (člen 1(i) Uredbe (ES) št. 883/2004) pravice, ki se nanašajo na izvajanje prostega pretoka oseb na območju Evropske unije, kakor je določeno v Pogodbi.

               (6)

               Svoboda gibanja ne more biti popolnoma učinkovita, če oseba, za katero velja zakonodaja države članice, ki ni država članica njenega stalnega prebivališča, ni deležna enake pravne obravnave kot osebe, ki prebivajo v navedeni državi članici in se nahajajo v enakem položaju.

               (7)

               Določbe iz naslova III, poglavja 1 Uredbe (ES) št. 883/2004 vsebujejo kolizijska pravila, ki določajo, pod katerimi pogoji so zavarovana oseba in njeni družinski člani upravičeni do zdravstvenih storitev v imenu pristojnega nosilca, ko stalno ali začasno prebivajo v drugi državi članici.

               (8)

               Namen členov 17 in 24 do 26 Uredbe (ES) št. 883/2004 je zagotoviti, da dodelitev zdravstvenih storitev ne bi bila pogojena s stalnim prebivališčem zavarovane osebe v pristojni državi članici, da se tako delavcev migrantov ne bi odvračalo od uresničevanja njihove pravice do prostega gibanja (5).

               (9)

               To velja tudi za družinske člane, kakor so opredeljeni v členu 1(i) Uredbe (ES) št. 883/2004, ki v državi članici stalnega prebivališča prejmejo zdravstvene storitve, ki jih v imenu pristojnega nosilca nudi nosilec v kraju stalnega prebivališča na podlagi členov 17 ali 24 do 26 Uredbe (ES) št. 883/2004.

               (10)

               Načelo enakega obravnavanja bi načeloma moralo veljati tudi v primerih, ko je pristojna država članica sklenila dvostranski sporazum s tretjo državo z vključenimi določbami o zdravstvenih storitvah, ki so nujno potrebne v tretji državi, in pod pogojem, da je tretja država pripravljena sodelovati v posameznih primerih.

         PRIPOROČA:

               1.

               Država članica, ki je sklenila dvostranski sporazum o socialni varnosti s tretjo državo, ki vključuje določbe o zdravstvenih storitvah, te določbe uporablja za osebe, za katere velja zakonodaja te države članice, ter za njihove družinske člane, ki prebivajo v drugi državi članici, in ki so upravičeni do prejemanja storitev na podlagi člena 17 ali členov 24 do 26 Uredbe (ES) št. 883/2004 v primeru, da so zdravstvene storitve nujno potrebne v času bivanja v navedeni tretji državi.

               2.

               To priporočilo se objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od prvega dne drugega meseca po objavi.

            Predsednik Upravne komisije

         Mariana ZIUKIENE

      (1)  UL L 166, 30.4.2004, str. 1, (popravek UL L 200, 7.6.2004, str. 1).

      (2)  UL L 284, 30.10.2009, str. 1.

      (3)  Zadeva C-55/00 Gottardo, ZOdl., str. I-413, točka 31 in zadeva 235/87 Matteucci, Recueil, str. 5589, točka 19.

      (4)  Zadeva C-55/00 Gottardo, ZOdl., str. I-413, točka 35 in zadeva C-23/92 Grana-Novoa, Recueil, str. I-4505.

      (5)  Zadeva C-286/03 Silvia Hosse, ZOdl., str. I-01771, točka 54.


title: Priporočilo Sveta z dne 21. junija 2013 za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Malti

text:
               26.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 21. junija 2013
   za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Malti
   2013/C 180/01
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 126(7) Pogodbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 126 Pogodbe se države članice izogibajo čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju.

               (2)

               Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki prispeva k ustvarjanju delovnih mest.

               (3)

               Svet je 21. junija 2013 v skladu s členom 126(6) Pogodbe odločil, da ima Malta čezmeren javnofinančni primanjkljaj.

               (4)

               V skladu s členom 126(7) Pogodbe in členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (1) mora Svet poleg tega na zadevno državo članico nasloviti priporočila z namenom, da se stanje čezmernega primanjkljaja v danem roku odpravi. V priporočilu mora biti določen rok največ šest mesecev, v katerem mora zadevna država članica sprejeti učinkovite ukrepe za odpravo čezmernega primanjkljaja. Poleg tega Svet v priporočilu za odpravo čezmernega primanjkljaja zahteva, da se dosežejo letni proračunski cilji, ki so na podlagi napovedi, na kateri temelji priporočilo, v skladu z minimalnim letnim izboljšanjem strukturnega salda, tj. ciklično prilagojenega salda brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, in sicer za vsaj 0,5 % BDP.

               (5)

               Poleg tega mora v skladu s členom 2 Uredbe (ES) št. 1467/97 proračunski cilj, priporočen za zadnje leto obdobja zmanjševanja dolga zagotoviti, da se razlika med deležem dolga glede na BDP in 60-odstotno referenčno vrednostjo iz Pogodbe zmanjša v dveh letih po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja, na podlagi napovedi Komisije.

               (6)

               V skladu z napovedmi Komisije iz pomladi 2013 naj bi primanjkljaj tudi v letih 2013 in 2014 presegal referenčno vrednost, in sicer naj bi znašal 3,7 % oziroma 3,6 % BDP. Te proračunske napovedi temeljijo na trenutnih politikah, tako da vključujejo proračun za leto 2013, ki ga je parlament potrdil aprila 2013 in ki vključuje ekspanzivne ukrepe tako na strani prihodkov kot na strani odhodkov, pa tudi že načrtovano dokapitalizacijo družbe Air Malta (0,6 % BDP), z učinkom na povečanje neto primanjkljaja v višini 0,3 % BDP. Ekspanzivni ukrepi so le delno izravnani s povišanjem trošarin, izterjavo neplačanih davkov, zmanjšanjem odhodkov in višjimi socialnimi prispevki na podlagi pokojninske reforme leta 2006. Poleg tega se bo prispevek enkratnih ukrepov za zmanjšanje primanjkljaja, kot jih je opredelila Komisija, h konsolidaciji po letu 2012 močno zmanjšal. Ker se bo primarni primanjkljaj v letih 2013 in 2014 po pričakovanjih nadaljeval, se bo javnofinančni dolg v skladu z napovedjo Komisije iz pomladi 2013 še povečal na 73,9 % BDP leta 2013 in na 74,9 % BDP leta 2014. V letih 2015 in 2016 naj bi javnofinančni primanjkljaj ostal nad referenčno vrednostjo 3 % BDP, delež dolga glede na BDP pa naj bi se do leta 2016 povečal na 75,6 % BDP.

               (7)

               V skladu z Uredbo (ES) št. 1467/97 se mora čezmerni primanjkljaj zmanjšati v letu po tem, ko je bil ugotovljen njegov obstoj, razen v posebnih okoliščinah. Zaradi tega je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati do leta 2014. Za verodostojen in vzdržen potek prilagoditve bo morala Malta v letu 2013 doseči nominalni javnofinančni primanjkljaj v višini 3,4 % DBP, v letu 2014 pa v višini 2,7 % BDP, kar je v skladu z letnim izboljšanjem strukturnega salda v višini 0,7 % BDP v letu 2013 in 0,7 % BDP v letu 2014. Cilj za leto 2014 zagotavlja, da se bo razlika med deležem dolga glede na BDP in 60-odstotno referenčno vrednostjo iz Pogodbe zmanjšala v dveh letih po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja. Da bi dosegla navedena strukturna cilja, bi morala Malta poleg ukrepov, ki so že vključeni v osnovni scenarij, v letu 2013 sprejeti dodatne ukrepe za konsolidacijo v vrednosti približno 0,4 % BDP, v letu 2014 pa v vrednosti okrog 0, ¾% BDP. Ti cilji upoštevajo potrebo po izravnavi negativnih sekundarnih učinkov fiskalne konsolidacije na javne finance zaradi njenega učinka na rast BDP. Osnovni scenarij, na katerem temelji ta potek prilagoditve, vključuje napoved Komisije iz pomladi 2013 in jo razširja do leta 2016, pri čemer se opira na standardni predpostavki o odpravi proizvodne vrzeli in o občutljivosti proračuna na cikel, ne vključuje pa dodatne dokapitalizacije družbe Air Malta, ki se v skladu s programom stabilnosti iz leta 2013 načrtuje za leto 2015. Zato se predvideva, da dokapitalizacije ne bo ali pa se bo izravnala z nasprotnimi ukrepi.

               (8)

               Fiskalni okvir Malte je precej prožen, zaradi svojega nezavezujočega značaja in kratkoročnega javnofinančnega načrtovanja pa ne zagotavlja stabilnega fiskalnega položaja. Direktiva Sveta 2011/85/EU z dne 8. novembra 2011 o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic (2) še ni bila prenesena v nacionalno zakonodajo. Poleg tega bi morala Malta v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (3) določiti neodvisne organe za spremljanje skladnosti s fiskalnimi pravili. Medtem ko je v programu stabilnosti naveden namen vlade, da bo ustanovila fiskalni svet, pa konkretni načrti niso predloženi.

               (9)

               V skladu s členom 9(1) Uredbe (EU) št. 473/2013 bi morala Malta Komisiji in Svetu skupaj s poročilom iz člena 3(4a) Uredbe (ES) št. 1467/97 predložiti tudi program ekonomskega partnerstva.

               (10)

               Svet meni, da bi morali ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljšanje javnofinančnega salda, hkrati pa bi morali bili usmerjeni k povečevanju kakovosti javnih financ in krepitvi možnosti za gospodarsko rast –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Malta bi morala do leta 2014 odpraviti sedanji čezmerni primanjkljaj.

               2.

               Malta bi morala:

                           (a)

                           v letu 2013 doseči nominalni javnofinančni primanjkljaj v višini 3,4 % DBP, v letu 2014 pa v višini 2,7 % BDP, kar je v skladu z letnim izboljšanjem strukturnega salda v višini 0,7 % BDP v letu 2013 in 0,7 % BDP v letu 2014. S takim potekom prilagoditve bo nominalni javnofinančni primanjkljaj do leta 2014 mogoče zmanjšati pod referenčno vrednost 3 % BDP, hkrati pa zagotoviti, da se bo raven bruto javnofinančnega dolga dovolj hitro približala referenčni vrednosti 60 % BDP;

                           (b)

                           opredeliti in strogo izvajati ukrepe, ki so potrebni za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2014, za zmanjšanje primanjkljaja pa porabiti tudi vse nepričakovane prihodke.

               3.

               Svet določa 1. oktober 2013 kot rok, do katerega mora Malta sprejeti učinkovite ukrepe ter v skladu s členom 3(4a) Uredbe (ES) št. 1467/97 podrobno poročati o konsolidacijski strategiji, ki je predvidena za dosego ciljev.
               Malto se poziva, da tudi po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja z ustrezno hitrostjo napreduje proti srednjeročnemu cilju uravnoteženega proračuna v strukturnem smislu, tudi z izpolnjevanjem referenčne vrednosti za odhodke. Da se omejijo tveganja pri izvrševanju proračuna, Svet Malto poziva, naj poveča učinkovitost proračunskega okvira in izboljša spremljanje izvrševanja proračuna skozi vse leto. Zlasti se Malto poziva, naj vzpostavi bolj zavezujoč večletni fiskalni okvir, ki bo temeljil na pravilih. Poleg tega bi bilo treba v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta okrepiti vlogo neodvisnih organov za spremljanje fiskalne politike.
               Da se zagotovi uspeh strategije fiskalne konsolidacije, se malteške organe poziva, naj jo podprejo s celovitimi strukturnimi reformami v skladu s priporočili, ki jih je Svet naslovil na Malto v okviru evropskega semestra, zlasti tistimi, ki se navezujejo na preventivni del postopka v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji (4).
               To priporočilo je naslovljeno na Malto.

      V Luxembourgu, 21. junija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         M. NOONAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 6.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 41.

      (3)  UL L 140, 27.5.2013, str. 11.

      (4)  Vsi dokumenti, povezani s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem Malte, so na voljo na: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/malta_en.htm


title: Priporočilo Sveta z dne 9. decembra 2013 o učinkovitih ukrepih za vključevanje Romov v državah članicah

text:
               24.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 9. decembra 2013
   o učinkovitih ukrepih za vključevanje Romov v državah članicah
   2013/C 378/01
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 v povezavi s členom 19(1) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Enakost je v skladu s členom 2 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) ena od temeljnih vrednot Unije. Unija se v skladu z drugim pododstavkom člena 3(3) PEU bori proti socialni izključenosti in diskriminaciji ter spodbuja varstvo pravic otrok.

               (2)

               Unija si v skladu s členom 10 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) pri opredeljevanju in izvajanju svojih politik in dejavnosti prizadeva za boj proti diskriminaciji na podlagi rase ali narodnosti.

               (3)

               Svet lahko v skladu s členom 19(1) PDEU sprejme ustrezne ukrepe za boj proti diskriminaciji na podlagi spola, rase ali narodnosti, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti.

               (4)

               Člen 21(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah določa, da je prepovedana vsakršna diskriminacija na podlagi spola, rase, barve kože, etničnega ali socialnega porekla, genetskih značilnosti, jezika ali pripadnosti narodnostni manjšini.

               (5)

               Direktiva Sveta 2000/43/ES (1) določa okvir za boj proti diskriminaciji na podlagi rase ali narodnosti v vsej Uniji v zvezi z zaposlovanjem in usposabljanjem, izobraževanjem, socialnim varstvom (vključno s socialno varnostjo in zdravstvenim varstvom), socialnimi ugodnostmi, dostopom do blaga in storitev ter preskrbo z njimi, vključno s stanovanji.

               (6)

               Izraz „Romi“ se v tem priporočilu – tako kot v drugih političnih dokumentih Evropskega parlamenta in Sveta – uporablja kot nadpomenka, ki vključuje skupine prebivalstva z bolj ali manj podobnimi kulturnimi značilnostmi, kot so Sinti, Kalé in potujoče skupine (Travellers, Gens du voyage) itd., ne glede na to, ali prebivajo na enem mestu ali ne.

               (7)

               Številni Romi v Uniji se še vedno soočajo s hudo revščino, socialno izključenostjo, diskriminacijo in ovirami pri uveljavljanju svojih temeljnih pravic, zaradi česar so lahko izpostavljeni izkoriščanju, na primer trgovini z ljudmi. Zato bi bilo treba razmisliti o učinkovitejših ukrepih za socialno vključevanje, ki bi bili prilagojeni njihovemu položaju in potrebam.

               (8)

               Položaj romskih otrok v Uniji je še zlasti zaskrbljujoč zaradi vrste dejavnikov, ki vplivajo na to, da so ti otroci posebno ranljivi in izpostavljeni, med drugim zaradi slabega zdravja, neprimernih stanovanjskih razmer, slabe prehrane, izključenosti, diskriminacije, rasizma in nasilja. Socialna izključenost romskih otrok je pogosto povezana s pomanjkljivim evidentiranjem rojstev in osebnimi dokumenti, nizko udeležbo teh otrok v predšolski vzgoji in v visokošolskem izobraževanju ter s povečano stopnjo zgodnjega opuščanja izobraževanja (v nadaljnjem besedilu tudi: osip). Ločevanje je resna ovira, ki onemogoča dostop do kakovostnega izobraževanja. Nekateri romski otroci so tudi žrtve trgovine z ljudmi in izkoriščanja delovne sile.

               (9)

               Romi, ki so državljani tretjih držav in zakonito bivajo v državah članicah, se prav tako lahko znajdejo v posebno težkem položaju, zlasti če živijo v enako slabih razmerah kot mnogi Romi, ki so državljani Unije, in se hkrati soočajo s težavami številnih migrantov iz držav zunaj Unije.

               (10)

               Pri mobilnosti znotraj Unije je treba v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2004/38/ES (2) spoštovati pravico do prostega gibanja državljanov Unije in pogoje za njeno izvajanje, ki se med drugim nanašajo na zadostna sredstva, ki jih morajo imeti osebe na voljo, in na celovito zavarovalno kritje za primer bolezni, obenem pa si je treba prizadevati za izboljšanje življenjskih razmer Romov ter sprejeti ukrepe za spodbujanje njihovega gospodarskega in socialnega vključevanja tako v državah članicah izvora kot tudi v državah članicah, v katerih prebivajo.

               (11)

               Evropski parlament je v resolucijah z dne 9. septembra 2010 o položaju Romov in o prostem gibanju v Evropski uniji ter v strategiji EU o vključevanju Romov z dne 9. marca 2011 Komisijo in države članice pozval, naj izkoristijo obstoječe strategije in instrumente EU, da bi zagotovile socialno-ekonomsko vključevanje Romov.

               (12)

               Komisija je v sporočilu z dne 5. aprila 2011 z naslovom „Okvir EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020“ spodbudila države članice, naj sprejmejo ali nadalje razvijejo celovit pristop ter potrdijo nekatere cilje na področju izobraževanja, zaposlitve, zdravstvenega varstva in stanovanj za pospešitev vključevanja Romov.

               (13)

               Svet je 19. maja 2011 sprejel sklepe z naslovom „Okvir EU za nacionalne strategije vključevanja Romov do leta 2020“, v katerih so se države članice zavezale k spodbujanju socialnega in ekonomskega vključevanja Romov.

               (14)

               Evropski svet je v sklepih z dne 23. in 24. junija 2011 pozval k hitremu izvajanju sklepov Sveta z dne 19. maja 2011, zlasti kar zadeva pripravo, posodabljanje ali razvoj nacionalnih strategij držav članic za vključevanje Romov ali povezanih sklopov političnih ukrepov v okviru njihovih širših politik socialnega vključevanja za izboljšanje položaja Romov.

               (15)

               Komisija je v sporočilu z dne 21. maja 2012 z naslovom „Nacionalne strategije vključevanja Romov: prvi korak pri izvajanju okvira EU“ predstavila rezultate prve ocene vseh nacionalnih strategij vključevanja Romov in povezanih sklopov političnih ukrepov, države članice pa pozvala, naj preučijo nekatere prilagoditve, ki bi omogočile napredek.

               (16)

               Komisija je okrepila dialog z državami članicami o vključevanju Romov, zlasti z vzpostavitvijo mreže nacionalnih kontaktnih točk za vključevanje Romov v oktobru 2012, cilj tega pa je razprava o rešitvah za ugotovljene probleme. Predstavniki skupine nacionalnih kontaktnih točk za vključevanje Romov so novembra in decembra 2012 nadalje razpravljali o tem, kako povečati učinkovitost ukrepov za dejansko vključevanje Romov v državah članicah. Predstavniki skupine so nato o tem poročali mreži nacionalnih kontaktnih točk za vključevanje Romov.

               (17)

               Komisija je v sporočilu z dne 26. junija 2013 z naslovom „Napredek pri izvajanju nacionalnih strategij vključevanja Romov“, poudarila, da so potrebni nadaljnji ukrepi, s katerimi bodo čim prej zagotovljeni potrebni pogoji za uspešno izvajanje ukrepov, namenjenih hitrejšemu napredku pri vključevanju Romov.

               (18)

               Sporočilo Komisije z dne 3. marca 2010 z naslovom „Evropa 2020: Strategija za pametno, trajnostno in vključujočo rast“ (v nadaljnjem besedilu: strategija Evropa 2020) je dalo nov zagon boju proti revščini in socialni izključenosti, saj so v njem določeni skupni evropski cilji, v skladu s katerimi naj bi zmanjšali število ljudi, ki jih ogrožata revščina in socialna izključenost, ter stopnje osipa in izboljšali šolski uspeh in stopnje zaposlenosti. Vključevanje Romov je bistveni del usklajenih prizadevanj Unije in držav članic na tem področju. Pri sedanjem upravljanju v okviru evropskega semestra se spodbuja izvajanje ustreznih priporočil za posamezne države, v sklepih Sveta „Socialne naložbe za rast in kohezijo“, sprejetih 20. junija 2013, pa so določene nadaljnje smernice za ukrepe, ki naj bi zagotovili vključujočo rast.

               (19)

               Glede na navedene ugotovitve in opredeljene pomanjkljivosti je treba izboljšati in spremljati učinkovitost ukrepov za vključevanje Romov. Pri tem je treba dosledno spoštovati načelo subsidiarnosti in primarno odgovornost držav članic na tem področju ter upoštevati, da je lahko zbiranje podatkov v zvezi z etnično pripadnostjo občutljivo vprašanje, in potrditi, da lahko države članice same določijo metode spremljanja, tudi ustrezne metode zbiranja podatkov, in možne kazalnike.

               (20)

               Namen tega priporočila je izhajati iz različnih priporočil v predhodnih sporočilih Komisije, resolucijah Evropskega parlamenta in sklepih Sveta o vključevanju Romov. Priporočilo dopolnjuje obstoječo protidiskriminacijsko zakonodajo Unije, da bi prispevali k njenemu učinkovitejšemu izvajanju in izvrševanju.

               (21)

               To priporočilo ne zadeva različnega obravnavanja na podlagi državljanstva in ne posega v določbe in pogoje v zvezi s pravnim statusom državljanov tretjih držav in oseb brez državljanstva na ozemlju držav članic v skladu z nacionalnim pravom in pravom Unije ali v zvezi s pravnimi učinki tega statusa.

               (22)

               Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) države članice poziva, naj po potrebi določijo celovit pristop za obravnavanje posebnih potreb geografskih območij, ki jih je najbolj prizadela revščina, ali ciljnih skupin, ki jim najbolj grozi diskriminacija ali socialna izključenost, s posebnim poudarkom na marginaliziranih skupnostih. V Uredbi (EU) št. 1304/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) je za obdobje načrtovanja programov 2014–2020 vključeno naložbeno prednostno področje v okviru o Evropskega socialnega sklada s poudarkom na socialno-ekonomskem vključevanju marginaliziranih skupnosti, kot je romska skupnost, ki dopolnjuje druge evropske strukturne in investicijske sklade (5) –

         OB UPOŠTEVANJU NASLEDNJEGA:
   NAMEN
   Cilj tega priporočila je zagotoviti smernice državam članicam za učinkovitejše ukrepe za dejansko vključevanje Romov in učinkovitejše izvajanje nacionalnih strategij vključevanja Romov ali povezanih sklopov političnih ukrepov v okviru širših politik socialnega vključevanja, namenjenih izboljšanju položaja Romov ter odpravi vseh razlik med Romi in ostalim prebivalstvom.
   Številčnost ter socialni in ekonomski položaj romskega prebivalstva se med državami članicami močno razlikujeta. Zato bi bilo treba nacionalne pristope k vključevanju Romov prilagoditi posebnim okoliščinam in potrebam v posameznih državah članicah, tudi s sprejetjem ali nadaljnjim izvajanjem politik, ki marginalizirane in prikrajšane skupine, kot so Romi, obravnavajo v širšem kontekstu.
   Priporočilo se izrecno nanaša na ukrepe za spodbujanje vključevanja Romov, vendar ne izključuje drugih marginaliziranih in prikrajšanih skupin. Ukrepi za vključevanje bi morali v primerljivih okoliščinah temeljiti na istih načelih.
   PRIPOROČA DRŽAVAM ČLANICAM:
   1.   BISTVENA POLITIČNA VPRAŠANJA

      Učinkoviti politični ukrepi

               1.1

               da za spodbujanje popolne enakosti Romov v praksi sprejmejo učinkovite politične ukrepe, s katerimi bodo zagotovile njihovo enako obravnavo in spoštovanje njihovih temeljnih pravic, vključno z enakim dostopom do izobraževanja, zaposlovanja, zdravstvenega varstva in stanovanj. Ta cilj bi lahko dosegli s splošnimi ali ciljno usmerjenimi ukrepi, tudi s posebnimi ukrepi, s katerimi bi preprečili ali nadomestili slabši položaj, ali s kombinacijo obeh vrst ukrepov, pri čemer bi bilo treba posebno pozornost nameniti vidiku spolov;

               1.2

               da sprejmejo ukrepe, ki lahko temeljijo na socialno-ekonomskih kazalnikih, kot je visoka stopnja dolgotrajne brezposelnosti, stopnja izobrazbe in parametri zdravja, ali pa so lahko osredotočeni na marginalizirana in/ali segregirana geografska območja;

      Dostop do izobraževanja

               1.3

               da sprejmejo učinkovite ukrepe, s katerimi bodo zagotovile, da bodo romski dečki in deklice enako obravnavani in da bodo imeli neoviran dostop do kakovostnega rednega izobraževanja ter da bodo vsi romski učenci zaključili vsaj obvezno izobraževanje (6). Ta cilj bi lahko dosegli z ukrepi, kot so:

                           (a)

                           odprava vsakršne segregacije v šolah;

                           (b)

                           odprava vsakršnega neustreznega vključevanja romskih učencev v šole za učence s posebnimi potrebami;

                           (c)

                           zmanjšanje osipa (7) na vseh ravneh izobraževanja, tudi na srednješolski ravni in pri poklicnem izobraževanju;

                           (d)

                           povečanje dostopa do predšolske vzgoje in izboljšanje njene kakovosti, po potrebi tudi z usmerjeno podporo;

                           (e)

                           upoštevanje potreb posameznih učencev in ustrezna obravnava teh potreb v tesnem sodelovanju z njihovimi družinami;

                           (f)

                           uporaba vključujočih in prilagojenih metod poučevanja in učenja, vključno z učno pomočjo za tiste, ki imajo učne težave, in ukrepi za odpravljanje nepismenosti, ter spodbujanje izvenšolskih dejavnosti in vključevanja vanje;

                           (g)

                           spodbujanje večjega sodelovanja staršev in izboljšanje usposabljanje učiteljev, kjer je ustrezno;

                           (h)

                           spodbujanje Romov, da se vključijo v sekundarno in terciarno izobraževanje ter ga zaključijo;

                           (i)

                           razširitev dostopa do „druge priložnosti za izobraževanje“ in do izobraževanja odraslih, podpora pri prehodu med stopnjami izobraževanja in podpora pri pridobivanju spretnosti, prilagojenih potrebam trga dela;

      Dostop do zaposlitve

               1.4

               da sprejmejo učinkovite ukrepe, s katerimi bodo zagotovile enako obravnavo Romov pri dostopu do trga dela in zaposlitvenih možnosti. Ta cilj bi lahko dosegli z ukrepi, kot so:

                           (a)

                           podpora pri pridobivanju prvih delovnih izkušenj, poklicnem usposabljanju, usposabljanju na delovnem mestu, vseživljenjskem učenju in razvoju spretnosti;

                           (b)

                           podpora pri samozaposlovanju in podjetništvu;

                           (c)

                           zagotavljanje enakega dostopa do splošnih javnih zavodov za zaposlovanje in storitev za podporo posameznim iskalcem zaposlitve, ki so osredotočene na individualno usmerjanje in načrtovanje ukrepov, ter, kjer je potrebno, spodbujanje zaposlitvenih možnosti v javnih službah;

                           (d)

                           odprava ovir, tudi diskriminacije, pri (ponovnem) vstopu na trg dela;

      Dostop do zdravstvenega varstva

               1.5

               da sprejmejo učinkovite ukrepe, s katerimi bodo zagotovile enako obravnavo Romov pri uporabi splošno dostopnih storitev zdravstvenega varstva (8) na podlagi splošnih meril upravičenosti. Ta cilj bi lahko dosegli z ukrepi, kot so:

                           (a)

                           odstranitev vseh ovir pri dostopu do sistema zdravstvenega varstva, ki je splošno dostopen za prebivalstvo;

                           (b)

                           izboljšanje dostopa do zdravniških pregledov, predporodne in poporodne nege, načrtovanja družine ter spolnega in reproduktivnega zdravstvenega varstva, ki jih na splošno zagotavljajo nacionalne zdravstvene službe;

                           (c)

                           izboljšanje dostopa do programov brezplačnega cepljenja za otroke in programov cepljenja, namenjenih zlasti najbolj ogroženim skupinam prebivalstva in/ali osebam, ki živijo na marginaliziranih in/ali oddaljenih območjih,

                           (d)

                           spodbujanje ozaveščanja o vprašanjih v zvezi z zdravjem in zdravstvenim varstvom;

      Dostop do stanovanj

               1.6

               da sprejmejo učinkovite ukrepe, s katerimi bodo zagotovile enako obravnavo Romov pri dostopu do stanovanj. Ta cilj bi lahko dosegli z ukrepi, kot so:

                           (a)

                           odprava prostorskega ločevanja in spodbujanje odprave segregacije;

                           (b)

                           spodbujanje nediskriminatornega dostopa do socialnih stanovanj;

                           (c)

                           zagotovitev počivališč za Rome, ki ne prebivajo na enem mestu, v sorazmerju z lokalnimi potrebami;

                           (d)

                           zagotovitev dostopa do storitev javnih služb (kot so dostop do vode, elektrike in plina) in stanovanjske infrastrukture v skladu z nacionalnimi zakonskimi zahtevami;

               1.7

               da po potrebi zagotovijo, da bodo vloge lokalnih organov za projekte oživljanja mest vključevale celostne posege na stanovanjskem področju v korist marginaliziranih skupnosti;

               1.8

               da spodbujajo lokalni razvoj pod vodstvom skupnosti in/ali celostne teritorialne naložbe, ki jih podpirajo evropski strukturni in investicijski skladi;

      Financiranje

               1.9

               da namenijo zadostna sredstva iz vseh razpoložljivih virov financiranja (lokalnih, nacionalnih, na ravni Unije in mednarodnih) za izvajanje in spremljanje svojih nacionalnih in lokalnih strategij ter akcijskih načrtov, da bi s splošnimi ali ciljno usmerjenimi ukrepi uresničile cilj vključevanja Romov;

               1.10

               za lažje spodbujanje socialnega vključevanja, med drugim tudi socialno-ekonomskega vključevanja marginaliziranih skupnosti, kot je romska skupnost, ter preprečevanje revščine in diskriminacije bi bilo treba vsaj 20 % skupnih sredstev ESS v posamezni državi članici nameniti za naložbe v ljudi, kot je določeno v členih 3 in 4 Uredbe (EU) št. 1304/2013;

               1.11

               da glede na velikost ter socialni in ekonomski položaj njihovih romskih skupnosti ter vrzel med romskim in neromskim prebivalstvom, pa tudi glede na izzive, ki so bili v okviru evropskega semestra opredeljeni za nekatere države članice, sprejmejo ustrezne ukrepe za uvrstitev vključevanja Romov med prednostne naloge v partnerskih sporazumih o uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov (9) za obdobje 2014–2020;

               1.12

               da s tehnično pomočjo v okviru evropskih strukturnih in investicijskih skladov izboljšajo svoje zmogljivosti za upravljanje, spremljanje in vrednotenje ter olajšajo uporabo nacionalnih sredstev in sredstev Unije s ciljem podpreti krepitev zmogljivosti lokalnih organov in organizacij civilne družbe, da bi lahko ti učinkovito izvajali projekte;

               1.13

               da se pri dodeljevanju javnih sredstev za izvajanje nacionalnih strategij vključevanja Romov ali povezanih sklopov političnih ukrepov usmerijo na posebne potrebe Romov ali na geografska območja, ki jih je najbolj prizadela revščina ali socialna izključenost, ter upoštevajo vidik spolov;

         2.   HORIZONTALNI POLITIČNI UKREPI

      Boj proti diskriminaciji

               2.1

               da si nadalje prizadevajo za zagotovitev učinkovitega praktičnega izvrševanja Direktive 2000/43/ES, pri čemer zlasti zagotovijo, da njihovi nacionalni, regionalni in lokalni upravni predpisi niso diskriminatorni in ne povzročajo segregacijske prakse. Ustrezna sodna praksa Evropskega sodišča za človekove pravice bi morala v tej zvezi služiti za orientacijo pri ugotavljanju skladnosti določb in praks s človekovimi pravicami;

               2.2

               da izvajajo ukrepe za odpravo segregacije glede Romov tako na regionalni kot na lokalni ravni, če je potrebno. Politike in ukrepe za boj proti segregaciji bi morali spremljati ustrezni programi usposabljanja in obveščanja, vključno z usposabljanjem in informiranjem o varstvu človekovih pravic, namenjeni lokalnim javnim uslužbencem in predstavnikom civilne družbe ter samim Romom;

               2.3

               da zagotovijo, da se pri prisilnih izselitvah v celoti spoštujejo zakonodaja Unije in druge mednarodne obveznosti s področja človekovih pravic, kot so obveznosti iz Evropske konvencije o človekovih pravicah;

               2.4

               da izvajajo ukrepe za boj proti diskriminaciji Romov in odpravljanje z njimi povezanih predsodkov (za kar se včasih uporablja izraz „sovraštvo do Romov“) na vseh področjih v družbi. Takšni ukrepi bi lahko obsegali:

                           (a)

                           ozaveščanje romskih skupnosti in splošne javnosti o koristih vključevanja Romov;

                           (b)

                           ozaveščanje splošne javnosti o raznolikosti družb in težavah, s katerimi se pri vključevanju soočajo Romi, vključno z obravnavo teh vidikov v splošnih izobraževalnih načrtih in učnih materialih, kjer je to ustrezno;

                           (c)

                           sprejemanje učinkovitih ukrepov za preprečevanje proti-romske retorike in sovražnega govora ter obravnavanje rasističnega, stereotipnega ali kako drugače stigmatizirajočega izražanja ali vedenja, ki bi lahko spodbudilo diskriminacijo Romov;

      Varstvo romskih otrok in žensk

               2.5

               da se predvsem z izvajanjem zakonodaje borijo proti vsem oblikam diskriminacije romskih otrok in žensk, tudi večkratni diskriminaciji, proti nasilju nad ženskami in dekleti, tudi nasilju v družini, proti trgovini z ljudmi, porokam mladoletnikov in pod prisilo sklenjenim zakonskim zvezam ter prosjačenju otrok. Države članice bi zato morale pri tem zagotoviti sodelovanje vseh pomembnih akterjev, tudi javnih organov, civilne družbe in romskih skupnosti. V tem okviru se spodbuja sodelovanje med državami članicami pri čezmejnih primerih;

      Zmanjšanje revščine s socialnimi naložbami

               2.6

               da se borijo proti revščini in socialni izključenosti, ki prizadene prikrajšane, tudi Rome, z naložbami v človeški kapital in politikami socialne kohezije. Ta cilj bi lahko dosegli z ukrepi, kot so:

                           (a)

                           podpiranje Romov v vseh življenjskih obdobjih, s čim bolj zgodnjim začetkom in s sistematično obravnavo tveganj, ki so jim izpostavljeni, vključno z vlaganjem v kakovostno vključujočo predšolsko vzgojo, ciljno usmerjene jamstvene sheme za mlade, vseživljenjsko učenje in programe aktivnega staranja;

                           (b)

                           zagotavljanje politik za aktiviranje in usposabljanje s podporo (ponovnemu) vstopu na trg dela prek ciljno usmerjenih ali splošnih shem za podporo zaposlovanju in spodbujanje vključujočega trga dela s preprečevanjem diskriminacije na delovnem mestu;

                           (c)

                           omogočanje ustreznejših in dolgoročnejših v nacionalni zakonodaji predvidenih socialnih prejemkov in socialnovarstvenih storitev za prikrajšane, tudi za Rome, na podlagi bolj povezanih socialnih politik in poenostavljenih postopkov, preprečevanje goljufij in napak ter zagotavljanje vključevanja v sheme socialne pomoči in ustrezne dohodkovne podpore za upravičence;

               2.7

               da glede na velikost ter socialni in ekonomski položaj njihovega romskega prebivalstva v okviru strategije Evropa 2020 razmislijo, ali bo vprašanje vključevanja Romov eden od pomembnih vidikov v njihovih nacionalnih programih reform ali njihovih nacionalnih socialnih poročilih;

      Krepitev vloge Romov

               2.8

               da podprejo aktivno državljanstvo Romov, tako da spodbujajo njihovo socialno, ekonomsko, politično in kulturno udeležbo v družbi, tudi na lokalni ravni, saj sta dejavno sodelovanje in udeležba Romov samih ter njihovih predstavnikov in organizacij bistvena za izboljšanje njihovih življenjskih razmer in hitrejše socialno vključevanje;

               2.9

               da po potrebi v skladu z lokalnimi pristopi k vključevanju spodbujajo usposabljanje in zaposlovanje posredovalcev, usposobljenih za delo z Romi, in uporabljajo mediacijo kot enega od ukrepov za spopadanje z neenakostmi, s katerimi se Romi srečujejo pri dostopu do kakovostnega izobraževanja, zaposlovanja, zdravstvenega varstva in stanovanj;

               2.10

               da izvajajo dejavnosti informiranja, da bi bili Romi bolje seznanjeni s svojimi pravicami (zlasti v zvezi z diskriminacijo in možnostmi dostopa do sodnega varstva) in državljanskimi dolžnostmi;

         3.   STRUKTURNI UKREPI

      Ukrepi na lokalni ravni

               3.1

               da regionalne in lokalne organe ob spoštovanju njihovih pristojnosti spodbujajo, da pripravijo lokalne akcijske načrte ali strategije ali sklope lokalnih političnih ukrepov v okviru širših politik socialnega vključevanja, ki lahko zajemajo izhodiščne scenarije, merila uspešnosti in merljive cilje za vključevanje Romov ter ustrezna finančna sredstva;

               3.2

               da vključijo regionalne in lokalne organe ter lokalno civilno družbo v razvoj, izvajanje in spremljanje njihovih nacionalnih strategij ali povezanih sklopov političnih ukrepov v okviru širših politik socialnega vključevanja. Zadevni predstavniki in zainteresirane strani bi morali sodelovati pri partnerskih sporazumih in operativnih programih, ki se sofinancirajo iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Osrednji in lokalni organi bi morali sodelovati pri izvajanju navedenih strategij;
               da v ta namen podprejo lokalne javne organe zaradi lažjega izvajanja sklopov ukrepov politik na lokalni ravni;

               3.3

               da si na lokalni ravni prizadevajo za celovit pristop pri družinah iz romskih okolij, ki se soočajo s številnimi težavami, kot so nezaključeno šolanje, dolgovi, revščina in slabo zdravje. Pri tem bi lahko – ob upoštevanju razdelitve pristojnosti v posameznih državah članicah – okrepili zmogljivost lokalnih organov in jim tako omogočili učinkovito sodelovanje z zadevnimi družinami, kakor tudi na primer s šolami, ustanovami za oskrbo mladine, policijo, organizacijami javnega zdravstva, socialnimi službami in stanovanjskimi družbami;

      Spremljanje in ocenjevanje politik

               3.4

               da ustrezno spremljajo in ocenjujejo učinkovitost svojih nacionalnih strategij ali povezanih sklopov političnih ukrepov v okviru svojih širših politik socialnega vključevanja. To bi lahko izvedli z določitvijo izhodiščnih scenarijev ali merljivih ciljev ali zbiranjem ustreznih kvalitativnih ali kvantitativnih podatkov o socialnih in ekonomskih učinkih takih strategij ali ukrepov v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo in zakonodajo Unije, zlasti kar zadeva varstvo osebnih podatkov;

               3.5

               da uporabijo vse ustrezne ključne kazalnike ali metode empiričnih socialnih raziskav ali zbiranja podatkov za redno spremljanje in vrednotenje napredka zlasti na lokalni ravni, da bi z neobvezno podporo Agencije Evropske unije za temeljne pravice omogočile učinkovito poročanje o položaju Romov v državah članicah;

      Organi za spodbujanje enake obravnave

               3.6

               da z dodelitvijo zadostnih sredstev podprejo delovanje in institucionalno zmogljivost organov za spodbujanje enake obravnave, da bi lahko ti s pravno in pravosodno pomočjo učinkovito pomagali Romom, ki so žrtve diskriminacije;

               3.7

               da spodbujajo reden dialog med nacionalnimi kontaktnimi točkami za vključevanje Romov in nacionalnimi organi za spodbujanje enake obravnave;

      Nacionalne kontaktne točke za vključevanje Romov

               3.8

               da nacionalnim kontaktnim točkam za vključevanje Romov dodelijo ustrezna pooblastila in sredstva, primerna njihovi vlogi, da lahko ob upoštevanju razdelitve pristojnosti v posameznih državah članicah učinkovito usklajujejo medsektorsko spremljanje politik vključevanja Romov z namenom njihovega izvajanja;

               3.9

               da svojim nacionalnim kontaktnim točkam za vključevanje Romov omogočijo sodelovanje v postopkih sprejemanja odločitev glede razvoja, financiranja in izvajanja ustreznih politik. Nacionalne kontaktne točke za vključevanje Romov bi morale spodbujati sodelovanje in udeležbo romske civilne družbe pri izvajanju nacionalnih strategij vključevanja Romov in lokalnih akcijskih načrtov;

      Nadnacionalno sodelovanje

               3.10

               da s političnimi pobudami spodbujajo razvoj nadnacionalnih oblik sodelovanja na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni, zlasti pri projektih ter dvostranskih ali večstranskih dogovorih, in aktivno udeležbo v teh oblikah sodelovanja, da bi:

                           (a)

                           se uskladile pri vprašanjih v zvezi s čezmejno mobilnostjo Romov znotraj Unije in

                           (b)

                           podprle vzajemno učenje in povečanje števila dobrih praks, na primer s sodelovanjem med organi, ki upravljajo strukturne sklade, z namenom priprave učinkovitih posegov na področju vključevanja Romov;

               3.11

               nadnacionalno sodelovanje iz točke 3.10 bi moralo dopolnjevati ukrepe, sprejete v nacionalnih strategijah za vključevanje Romov in povezanih sklopih političnih ukrepov v okviru širših politik socialnega vključevanja in v okviru obstoječih sporazumov o sodelovanju med državami članicami, kot je strategija za Podonavje, in drugih mednarodnih organizacij, kot sta Svet Evrope ter Organizacija za varnost in sodelovanje v Evropi (OVSE);

         4.   POROČANJE IN SPREMLJANJE

               4.1

               da do 1. januarja 2016 obvestijo Komisijo o ukrepih, sprejetih v skladu s tem priporočilom;

               4.2

               da nato Komisijo ob koncu vsakega leta obveščajo o vseh novih ukrepih, skupaj z informacijami o napredku pri izvajanju nacionalnih strategij vključevanja Romov ali povezanih sklopov političnih ukrepov v okviru širših politik socialnega vključevanja;

         POZIVA KOMISIJO, NAJ:

               5.1

               zagotovi, da bodo informacije, ki jih pošljejo države članice, podlaga za pripravo letnih poročil Komisije, namenjenih Evropskemu parlamentu in Svetu, o izvajanju nacionalnih strategij vključevanja Romov, da bodo vključene v priporočila za posamezne države in bodo tako prispevale k evropskemu semestru v okviru strategije Evropa 2020;

               5.2

               na tej podlagi pozorno spremlja stanje in do 1. januarja 2019 oceni, ali je treba to priporočilo pregledati in posodobiti.

      V Bruslju, 9. decembra 2013

            Za Svet

            Predsednica

         A. PABEDINSKIENĖ

      (1)  Direktiva Sveta 2000/43/ES z dne 29. junija 2000 o izvajanju načela enakega obravnavanja oseb ne glede na raso ali narodnost (UL L 180, 19.7.2000, str. 22).

      (2)  Direktiva 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja Direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, 30.4.2004, str. 77).

      (3)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (4)  Uredba (EU) št. 1304/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o Evropskem socialnem skladu in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1081/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 470).

      (5)  Evropski strukturni in investicijski skladi so: Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR), Evropski socialni sklad (ESS), Kohezijski sklad, Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja (EKSRP) in Evropski sklad za pomorstvo in ribištvo (ESPR).

      (6)  Otrokova pravica do izobraževanja je zapisana v 28. členu Konvencije Združenih narodov o otrokovih pravicah.

      (7)  Glej Priporočilo Sveta z dne 28. junija 2011 o politikah za zmanjševanje osipa (UL C 191, 1.7.2011, str. 1). Eden izmed krovnih ciljev strategije Evropa 2020, ki jih je sprejel Evropski svet, je zmanjšati delež osipnikov na manj kot 10 % in povečati delež mladih s končano terciarno ali enakovredno izobrazbo na najmanj 40 %.

      (8)  To priporočilo ne posega v določbe Direktive 2004/38/ES, v skladu s katerimi morajo državljani Unije, ki se gibljejo znotraj Unije, imeti „dovolj sredstev zase in za svoje družinske člane, da med njihovim prebivanjem ne bodo postali breme sistema socialne pomoči v državi članici gostiteljici, in […] celovito zavarovalno kritje za primer bolezni v državi članici gostiteljici.“

      (9)  V okviru Evropskega sklada za regionalni razvoj se lahko nameni podpora infrastrukturnim projektom v zdravstvenem, izobraževalnem in stanovanjskem sektorju.


title: Priporočilo Sveta z dne 8. marca 2005 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (šesti ERS) za proračunsko leto 2003

text:
               23.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 77/14

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. marca 2005
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (šesti ERS) za proračunsko leto 2003
   (2005/256/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Tretje konvencije AKP-ES, podpisane 8. decembra 1984 v Lomeju,
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma 86/126/EGS o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti (1) in zlasti člena 29(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 11. novembra 1986, ki se uporablja za 6. Evropski razvojni sklad (šesti ERS) (2), in zlasti členov 66 do 73 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi šestega ERS na dan 31. decembra 2003 ter poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2003, skupaj z odgovori Komisije (3),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje šestega ERS v skladu s členom 29(3) omenjenega notranjega sporazuma.

               (2)

               Komisija je dejavnosti šestega ERS v proračunskem letu 2003 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA,
   da Evropski parlament Komisiji podeli razrešnico za izvajanje dejavnosti šestega ERS za proračunsko leto 2003.

      V Bruslju, 8. marca 2005

            Za Svet

            Predsednik

         J.-C. JUNCKER

      (1)  UL L 86, 31.3.1986, str. 210. Sporazum, kakor je bil nazadnje spremenjen s Sklepom 86/281/EGS (UL L 178, 2.7.1986, str. 13).

      (2)  UL L 325, 20.11.1986, str. 42.

      (3)  UL C 293, 30.11.2004, str. 315.