title: Priporočilo Komisije (EU) 2017/1804 z dne 3. oktobra 2017 o izvajanju določb Zakonika o schengenskih mejah o začasni ponovni uvedbi nadzora na notranjih mejah na schengenskem območju

text:
               7.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 259/25

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2017/1804
   z dne 3. oktobra 2017
   o izvajanju določb Zakonika o schengenskih mejah o začasni ponovni uvedbi nadzora na notranjih mejah na schengenskem območju
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Na območju brez nadzora na notranjih mejah se je za začasno ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah mogoče odločiti le v izrednih okoliščinah kot odziv na razmere, ki resno vplivajo na javni red ali notranjo varnost območja ali njegovih delov oziroma ene ali več držav članic. Ponovna uvedba takega nadzora je glede na učinek, ki bi ga lahko imela na pravico vseh oseb do prostega gibanja in na pravico do prostega pretoka blaga na območju brez nadzora na notranjih mejah, lahko samo skrajni ukrep, za katerega veljajo strogi pogoji glede področja uporabe in obdobja trajanja vsake začasne ponovne uvedbe.

               (2)

               Veljavne določbe Zakonika o schengenskih mejah omogočajo hitro začasno ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah, kadar je zaradi resne grožnje za javni red ali notranjo varnost v državi članici potrebno takojšnje ukrepanje, in sicer za obdobje največ dveh mesecev (člen 28). Zakonik predvideva ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah v primeru resne grožnje za javni red ali notranjo varnost tudi v primeru predvidenih dogodkov za obdobje največ šestih mesecev (člen 25). Združeno izvajanje členov 28 in 25 Zakonika o schengenskih mejah omogoča ohranitev mejnega nadzora za skupno obdobje največ osmih mesecev. Poleg tega nova grožnja za javni red ali notranjo varnost ponovno sproži uporabo pravil (in s tem nov izračun obdobja trajanja nadzora).

               (3)

               Člen 29 Zakonika o schengenskih mejah vsebuje izredni postopek, ki omogoča ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah za obdobje do dveh let, kadar je ogroženo splošno delovanje območja brez nadzora na notranjih mejah zaradi trajnih resnih pomanjkljivosti v zvezi z nadzorom na zunanjih mejah, ki so bile ugotovljene v okviru schengenskega ocenjevanja. Od sprejetja Uredbe (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta (1) se lahko ta postopek uporabi tudi v primeru, da država članica ne sprejme potrebnih ukrepov na podlagi ocene ranljivosti ali ne sodeluje z Agencijo, če razmere na zunanjih mejah zahtevajo nujno ukrepanje.

               (4)

               Čeprav so trenutno veljavna obdobja v veliki večini primerov zadostovala, se je v zadnjem času izkazalo, da lahko nekatere resne grožnje za javni red ali notranjo varnost, kot so teroristične grožnje ali večja nenadzorovana sekundarna gibanja znotraj Unije, trajajo tudi bistveno dlje od navedenih obdobij.

               (5)

               Komisija je sprejela predlog za spremembo zadevnih določb Zakonika o schengenskih mejah, da bi se v prihodnje take dolgotrajne grožnje lahko obravnavale. S predlogom se bodo spremenila obdobja iz člena 25 Zakonika o schengenskih mejah v primeru predvidenih dogodkov, obenem pa predlog potrjuje, da je upravičeno podaljšati ponovno uvedeni nadzor na notranjih mejah za daljše obdobje od veljavnih, vendar za največ dve leti. Predlog poleg tega omogoča nadaljnje podaljšanje nadzora na notranjih mejah, če določena grožnja za notranjo varnost ali javni red obstaja tudi po navedenem obdobju.

               (6)

               Ta nova obdobja spremljajo dodatne postopkovne zahteve za države članice, ki morajo biti izpolnjene pred ponovno uvedbo ali podaljšanjem nadzora na notranjih mejah. Od držav članic se zlasti zahteva, da svoja uradna obvestila utemeljijo z oceno tveganja, ki dokazuje, da je načrtovana ponovna uvedba ali podaljšanje nadzora na notranjih mejah skrajni ukrep, in ki pojasnjuje, kako bi nadzor na notranjih mejah pomagal obravnavati ugotovljeno grožnjo. Poleg tega mora Komisija zdaj izdati mnenje, kadar koli nadzor na notranjih mejah presega obdobje šestih mesecev. Spremenjene so bile tudi določbe v zvezi s „postopkom posvetovanja“ po izdanem mnenju Komisije, ki odražajo novo vlogo evropske mejne in obalne straže in Europola ter zagotavljajo, da se rezultati takega posvetovanja, zlasti kar zadeva sodelovanje sosednjih držav članic, ustrezno upoštevajo. Vse te spremembe so namenjene zagotovitvi, da se ponovna uvedba nadzora na notranjih mejah uporabi le, kadar je to nujno in upravičeno, ter da ne presega nujnega in upravičenega obdobja.

               (7)

               Predlagane spremembe Zakonika o schengenskih mejah nadgrajujejo trenutno veljavne določbe. V obdobju do sprejetja sprememb Zakonika o schengenskih mejah, kot so opisane zgoraj, je bistvenega pomena, da vse države članice, ki nameravajo ponovno uvesti začasni nadzor na notranjih mejah, v polnem obsegu izvajajo zahteve veljavnih določb Zakonika o schengenskih mejah, ki že zdaj zahtevajo, da države članice, ki nameravajo uporabiti ta ukrep, najprej razmislijo o uvedbi drugih ukrepov, ki niso mejni nadzor, ter da sodelujejo s sosednjimi državami članicami.

               (8)

               V skladu s členom 26 Zakonika o schengenskih mejah bi morala zadevna država članica pred odločitvijo o uvedbi ali podaljšanju začasnega nadzora na notranjih mejah oceniti, v kolikšni meri se lahko s takim ukrepom ustrezno odpravi grožnja za javni red ali notranjo varnost, ter sorazmernost ukrepa glede na zadevno grožnjo, pri tem pa med drugim upoštevati verjetni učinek takega ukrepa na prosto gibanje oseb na območju brez nadzora na notranjih mejah. Ciljno usmerjen nadzor, ki temelji na analizi tveganja in obveščevalnih podatkih, ki se nenehno posodabljajo, bi zato prispeval h kar največjim koristim nadzora in omejil njegov negativni učinek na prosto gibanje.

               (9)

               Državam članicam, ki jih zadeva ponovna uvedba nadzora na zadevnih delih meje, bi moralo biti dovoljeno, da redno izražajo svoje mnenje o nujnosti nadzora, da bi se vzpostavilo vzajemno sodelovanje vseh vpletenih držav članic in da bi se redno pregledovala sorazmernost ukrepov z dogodki, ki so privedli do ponovne uvedbe mejnega nadzora, in z grožnjo za javni red ali notranjo varnost. Država članica, ki se je odločila za ponovno uvedbo takega nadzora, bi morala ta mnenja upoštevati pri preučevanju in pregledovanju nujnosti takega nadzora s ciljem, da se nadzor nenehno prilagaja okoliščinam.

               (10)

               V skladu s členom 27(1)(e) Zakonika o schengenskih mejah bi morala država članica, ki namerava ponovno uvesti ali podaljšati nadzor na notranjih mejah, med drugim zagotoviti informacije o ukrepih, ki naj bi jih sprejele druge države članice v okviru načrtovanega mejnega nadzora. Poleg tega lahko v skladu s členom 27(5) Zakonika o schengenskih mejah potekajo skupna srečanja med državo članico, ki načrtuje ponovno uvedbo nadzora na notranjih mejah, drugimi državami članicami, zlasti tistimi, ki jih taki ukrepi neposredno zadevajo, in Komisijo, da bi po potrebi organizirale vzajemno sodelovanje držav članic. Take stike s sosednjimi državami članicami bi bilo treba izkoristiti za omejitev učinka na prosto gibanje oseb.

               (11)

               Ker se začasna ponovna uvedba nadzora na notranjih mejah lahko uporabi le v izrednih okoliščinah in kot skrajni ukrep, bi morale države članice najprej preučiti, ali bi se lahko za učinkovito odpravo ugotovljene grožnje uporabili drugi ukrepi, ki niso mejni nadzor, ter se za uvedbo nadzora na zadevnih notranjih mejah odločiti le v skrajnem primeru, če taki manj omejevalni ukrepi v zvezi s čezmejnim prometom ne morejo zadovoljivo obravnavati ugotovljenih groženj. V skladu s členom 27(1) Zakonika o schengenskih mejah bi morale zadevne države članice v svojih uradnih obvestilih navesti izid tega premisleka in razloge za odločitev za mejni nadzor.

               (12)

               V zvezi s tem bi si morale države članice po svojih najboljših močeh prizadevati, da še naprej v celoti izvajajo Priporočilo Komisije z dne 12. maja 2017 (C(2017) 3349 final) o sorazmernih policijskih kontrolah in policijskem sodelovanju na schengenskem območju.

               (13)

               To priporočilo bi bilo treba izvajati ob doslednem spoštovanju temeljnih pravic.

               (14)

               To priporočilo bi bilo treba nasloviti na vse schengenske države, ki jih zavezuje naslov III Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta (2) –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

      OMEJITEV UČINKA NA PROSTO GIBANJE

   Da bi se zagotovilo ustrezno ravnovesje med potrebo po zaščiti javnega reda ali notranje varnosti držav članic in koristmi območja brez nadzora na notranjih mejah, bi morale države članice, ki nameravajo začasno ponovno uvesti nadzor na notranjih mejah, skrbno upoštevati in redno ocenjevati naslednje vidike, kadar v skladu s členom 26 Zakonika o schengenskih mejah ocenjujejo nujnost in sorazmernost vsake začasne ponovne uvedbe nadzora na notranjih mejah na podlagi členov 25 in 28 Zakonika o schengenskih mejah:

               (a)

               verjetni učinek ponovne uvedbe nadzora na prosto gibanje oseb na območju brez nadzora na notranjih mejah;

               (b)

               verjetni učinek ponovne uvedbe nadzora na notranji trg.

         V ta namen bi morale države članice, ki nameravajo začasno ponovno uvesti nadzor na notranjih mejah, v uradnem obvestilu iz člena 27(1) Zakonika o schengenskih mejah navesti rezultate svoje ocene o učinku načrtovane ponovne uvedbe ali podaljšanja nadzora na notranjih mejah na prosto gibanje in notranji trg.
   Države članice, ki nameravajo začasno ponovno uvesti nadzor na notranjih mejah, bi se morale vzdržati vseh ukrepov, ki ne bi bili upravičeni glede na ugotovljeno resno grožnjo za javni red ali notranjo varnost. Dele meje, na katerih se začasno ponovno uvede nadzor na notranjih mejah, bi morale na primer omejiti na to, kar je nujno potrebno za obravnavanje ugotovljene grožnje.

      SKUPNA ODGOVORNOST IN SODELOVANJE

   Glede na cilj omejitve učinka na prosto gibanje bi države članice, ki nameravajo začasno ponovno uvesti nadzor na notranjih mejah, morale:

               (a)

               dovolj zgodaj vnaprej opraviti posvetovanje z državami članicami, ki jih zadeva načrtovana ponovna uvedba;

               (b)

               vzdrževati nepretrgano tesno sodelovanje, da se omogočijo nenehen pregled in prilagoditve nadzora ter s tem upoštevajo spreminjajoče se potrebe in učinek na terenu;

               (c)

               biti pripravljene druga drugi pomagati z namenom učinkovitega izvajanja mejnega nadzora, če je to potrebno in upravičeno.

      UPORABA ALTERNATIVNIH UKREPOV

   Za zagotovitev, da je začasna ponovna uvedba nadzora na notranjih mejah skrajni ukrep, ki se uporablja le, kadar ugotovljene resne grožnje za javni red ali notranjo varnost ni mogoče ustrezno obravnavati z drugimi sredstvi, bi morale države članice v celoti izvajati Priporočilo Komisije z dne 12. maja 2017 (C(2017) 3349 final) o sorazmernih policijskih kontrolah in policijskem sodelovanju na schengenskem območju.

      V Bruslju, 3. oktobra 2017

            Za Komisijo

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Član Komisije

      (1)  Uredba (EU) 2016/1624 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2016 o evropski mejni in obalni straži ter spremembi Uredbe (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 863/2007 Evropskega parlamenta in Sveta, Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 in Odločbe Sveta 2005/267/ES (UL L 251, 16.9.2016, str. 1).

      (2)  Uredba (EU) 2016/399 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o Zakoniku Unije o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL L 77, 23.3.2016, str. 1).


title: Priporočilo Sveta z dne 22. decembra 2009 o cepljenju proti sezonski gripi (Besedilo velja za EGP)

text:
               29.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 348/71

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 22. decembra 2009
   o cepljenju proti sezonski gripi
   (Besedilo velja za EGP)
   (2009/1019/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 168(6) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Sezonska gripa je nalezljiva virusna bolezen, ki se v zimskih mesecih v Evropi pojavi kot epidemija. Je ena od najpomembnejših in najpogostejših nalezljivih bolezni in je pomemben vir obolevnosti in umrljivosti v vseh državah članicah.

               (2)

               V nekaterih primerih lahko pride do zapletov, ki so širši kot vnetje dihal, ki izzveni samo, saj povzročijo težko pljučnico ali druge sekundarne zaplete, ki se včasih končajo s smrtjo. Navedeni zapleti se daleč najpogosteje pojavljajo pri starejših in ljudeh s kroničnimi zdravstvenimi težavami.

               (3)

               Razširjenost sezonske gripe se lahko s cepljenjem zmanjša, toda glede na to, da virus pogosto zamenja svojo antigensko sestavo, skupine strokovnjakov Svetovne zdravstvene organizacije redno posodabljajo sestavo cepiva.

               (4)

               Generalna skupščina Svetovne zdravstvene organizacije je leta 2003 sprejela resolucijo 56.19, v kateri je priporočila povečanje deleža cepljenja proti gripi vseh ljudi z visokim tveganjem, da bi se do leta 2006 dosegel vsaj 50-odstotni in do leta 2010 75-odstotni delež cepljenih v skupini starejšega prebivalstva.

               (5)

               Evropski parlament je 26. oktobra 2005 in 14. junija 2006 sprejel resoluciji z naslovoma „Strategija proti pandemiji gripe“ oziroma „Pripravljenost na pandemijo gripe in načrtovanje odzivanja v Evropski skupnosti“, v katerih poziva države članice, naj v skladu s priporočili Svetovne zdravstvene organizacije razširijo cepljenje proti gripi. Navedeni resoluciji sta nadalje pozivali države članice, naj povečajo delež cepljenja proti gripi v obdobju med pandemijami v skladu s priporočili Svetovne zdravstvene organizacije.

               (6)

               Zato bi bilo treba na ravni Evropske unije usklajeno ukrepati in tako s spodbujanjem cepljenja med ogroženimi skupinami in zdravstvenimi delavci blažiti posledice sezonske gripe. Namen tega priporočila je, da bi čim prej in po možnosti do zimske sezone 2014–2015 dosegli 75-odstotni delež cepljenih v skupini starejših, ki ga je priporočila Svetovna zdravstvena organizacija. Ciljnih 75 % bi bilo treba po možnosti razširiti na ogroženo skupino ljudi s kroničnimi težavami, ob upoštevanju smernic Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni.

               (7)

               Večji delež cepljenih med ogroženimi skupinami bi prispeval tudi k večjemu splošnemu deležu cepljenih, vključno z zdravstvenimi delavci.

               (8)

               Da bi lahko prišlo do sprememb, je treba s problemi v zvezi s sezonsko gripo z javnimi in strokovnimi akcijami ozaveščanja najprej seznaniti vse posameznike v zdravstvu in ogroženih skupinah, zdravstvene delavce, zdravnike, menedžerje zdravstvene nege in oblikovalce politik. Zdravstvene delavce bi bilo treba opozoriti na posebne nevarnosti, ki so jim izpostavljeni občutljivejši pacienti. Prav tako bi jih bilo treba opozoriti, da je njihova naloga, da svojim pacientom ustrezno svetujejo glede cepljenja.

               (9)

               Bistvenega pomena je zlasti na nacionalni ravni zbrati specifične in primerljive podatke o deležih porasta pri ogroženih skupinah, da bi lahko ustrezno ocenili razmere v vseh državah članicah. Takšni podatki do sedaj niso bili vedno na voljo. Komisija in države članice bodo na podlagi teh podatkov in z običajnim mednarodnim sodelovanjem na področju zdravja lahko izmenjale informacije in najboljšo prakso s tretjimi državami.

               (10)

               V Uredbi (ES) št. 851/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o ustanovitvi Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni (1) je bila Evropskemu centru za preprečevanje in obvladovanje bolezni zlasti zaupana naloga, da Komisiji in državam članicam zagotavlja tehnično in znanstveno znanje in izkušnje. Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni upravlja tudi namensko mrežo, ustanovljeno za nadzor sezonske gripe v skladu z Odločbo Komisije 2000/96/ES z dne 22. decembra 1999 o nalezljivih boleznih, ki jih bo po Odločbi št. 2119/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta postopoma zajela mreža Skupnosti (2). Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni bi moral zato pomagati državam članicam z znanstvenim svetovanjem glede cepljenja proti sezonski gripi.

               (11)

               Za cilj 75-odstotnega deleža cepljenih v skupini starejših pri cepljenju proti sezonski gripi, ki ga je priporočila Svetovna zdravstvena organizacija, je jasno, da ga bo laže doseči z usklajenim ukrepanjem na ravni Evropske unije –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice se vzpodbuja, naj sprejmejo in izvajajo kot je primerno nacionalne, regionalne ali lokalne akcijske načrte ali politike, katerih namen je povečanje deleža cepljenja proti sezonski gripi, da bi čim prej in po možnosti do zimske sezone 2014–2015 dosegli 75-odstotni delež cepljenih v „skupini starejših“ in po možnosti pri drugih ogroženih skupinah iz točke 2(a), če ta cilj ni že dosežen. Države članice naj poleg tega poskušajo povečati delež cepljenih med zdravstvenimi delavci.
               Akcijski načrti ali politike bi moral upoštevati vse pomanjkljivosti, ugotovljene na nacionalni ravni, in organizirati dejavnosti iz točk 2(b) in (c).

               2.

               V okviru akcijskih načrtov ali politik iz točke 1 naj države članice:

                           (a)

                           upoštevajo opredelitev pojmov „skupine starejših“ in „ogrožene skupine“ iz smernic Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni;

                           (b)

                           merijo porast cepljenja pri vseh ogroženih skupinah in analizirajo, zakaj se ljudje ne želijo cepiti;

                           (c)

                           spodbujajo izobraževanje, usposabljanje in izmenjavo informacij o sezonski gripi in cepljenju z organizacijo:

                                       (i)

                                       informativnih akcij za zdravstvene delavce;

                                       (ii)

                                       informativnih akcij o tveganjih, povezanih z gripo in preprečevanju gripe za posameznike iz ogroženih skupin in njihove družine;

                                       (iii)

                                       učinkovitih ukrepov obveščanja, s tem pa za odpravo ovir za cepljenje.

               3.

               Države članice naj Komisiji prostovoljno poročajo o izvajanju tega priporočila, zlasti o doseženem deležu cepljenih iz ogroženih skupin.

               4.

               Komisija naj na podlagi razpoložljivih podatkov držav članic Svetu redno poroča o izvajanju tega priporočila.

               5.

               Komisija naj z okvirnimi programi za raziskave še naprej podpira raziskave o gripi.

      V Bruslju, 22. decembra 2009

            Za Svet

            Predsednik

         A. CARLGREN

      (1)  UL L 142, 30.4.2004, str. 1.

      (2)  UL L 28, 3.2.2000, str. 50.


title: Priporočilo Komisije (EU) 2016/2125 z dne 30. novembra 2016 o smernicah za ukrepe za samourejanje, ki jih sprejme industrija v skladu z Direktivo 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta (Besedilo velja za EGP )

text:
               3.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 329/109

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2016/2125
   z dne 30. novembra 2016
   o smernicah za ukrepe za samourejanje, ki jih sprejme industrija v skladu z Direktivo 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta
   (Besedilo velja za EGP)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 15(1) Direktive 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) določa, da če izdelek izpolnjuje merila, navedena v odstavku 2, zanj velja izvedbeni ukrep ali ukrep za samourejanje (samoreguliranje).

               (2)

               Člen 15(2) Direktive 2009/125/ES določa merila za izdelke, za katere velja izvedbeni ukrep ali ukrep za samourejanje, vključno s tem, da izdelek predstavlja pomemben obseg prodaje v Uniji (okvirno več kot 200 000 enot letno), da ima pomemben okoljski vpliv in pomembno možnost za izboljšanje vpliva na okolje brez pretiranih stroškov, pri čemer se upošteva, da ni druge ustrezne zakonodaje Unije in da obstajajo tržne pomanjkljivosti ter velike razlike glede okoljske učinkovitosti izdelkov z enako uporabnostjo, ki so na voljo na trgu.

               (3)

               Člen 17 Direktive 2009/125/ES določa, da se lahko prostovoljni sporazumi ali drugi ukrepi za samourejanje predstavijo kot alternativa izvedbenim ukrepom za skupino izdelkov (proizvodov) in se ocenijo vsaj na podlagi Priloge VIII k Direktivi.

               (4)

               Za izdelke bi bilo treba namesto obveznih izvedbenih ukrepov uporabljati alternativne rešitve, kot so na primer prostovoljni sporazumi za samourejanje v industriji, ki jih predvideva člen 17 Direktive 2009/125/ES, če bi cilje politike s takimi ukrepi lahko dosegli hitreje ali ceneje kot z obveznimi ukrepi.

               (5)

               Komisija je pripravila smernice za ukrepe za samourejanje, ki jih sprejme industrija, da bi olajšala oblikovanje in izvajanje takšnih ukrepov in zagotovila doslednost ukrepov za samourejanje.

               (6)

               Smernice obravnavajo zlasti seznam meril iz Priloge VIII k Direktivi 2009/125/ES, ki jih Komisija lahko uporabi za ugotavljanje ustreznosti pobud za samourejanje kot alternative izvedbenim ukrepom. Ta merila se nanašajo na odprtost sodelovanja, dodano vrednost, zastopanost, opredeljene in zastavljene cilje, sodelovanje civilne družbe, spremljanje in poročanje, stroškovno učinkovitost uporabe pobud za samourejanje, trajnost in združljivost pobud.

               (7)

               Priloga VIII k Direktivi 2009/125/ES določa, da seznam meril ni zaključen, člen 17 navedene direktive pa določa, da se ukrepi za samourejanje ocenijo vsaj na podlagi Priloge VIII. Smernice bi se morale zlasti osredotočiti na vprašanja o tem, kako bi bilo treba upravljati delovanje ukrepa za samourejanje, kdo lahko sodeluje, o obveščanju in spremljanju, poročanju in skladnosti.

               (8)

               O smernicah je potekala razprava z državami članicami in zainteresiranimi skupinami v okviru Posvetovalnega foruma za okoljsko primerno zasnovo, ustanovljenega na podlagi člena 18 Direktive 2009/125/ES.

               (9)

               V skladu s točko 6 Priloge VIII k Direktivi 2009/125/ES morajo ukrepi za samourejanje vsebovati dobro zasnovan sistem poročanja in spremljanja. Komisija bi morala s pomočjo Posvetovalnega foruma za okoljsko primerno zasnovo in odbora iz člena 19(1) Direktive 2009/125/ES spremljati izvajanje ukrepov za samourejanje in preučiti možnost uvedbe obveznih izvedbenih ukrepov, če cilji ukrepov za samourejanje niso doseženi –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Industrija bi morala upoštevati smernice iz Priloge. Upoštevanje teh smernic bo pripomoglo k temu, da bo Komisija obravnavala ukrep za samourejanje (samoreguliranje) v zvezi z okoljsko primerno zasnovo kot ustrezno alternativo izvedbenemu ukrepu.

               2.

               Priporočilo bi moralo biti objavljeno v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 30. novembra 2016

            Za Komisijo

         Miguel ARIAS CAÑETE

            Član Komisije

      (1)  Direktiva 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo (UL L 285, 31.10.2009, str. 10).

      PRILOGA
      1.   CILJI
      Samourejanje (samoreguliranje) pomeni, da poslovni ali industrijski sektorji na lastno pobudo oblikujejo pravila ravnanja ali omejitve delovanja in so odgovorni za njihovo izvrševanje. Popolno samourejanje je neobičajno in na ravni Unije na splošno vključuje Komisijo, ki sproži in spodbuja pripravo ukrepov za samourejanje. V okviru boljšega pravnega urejanja (1) Komisija dobro zasnovane neregulativne pristope obravnava kot alternativne rešitve politike.
      Direktiva 2009/125/ES (v nadaljnjem besedilu: Direktiva) v svojem okviru predvideva prostovoljne sporazume ali druge ukrepe za samourejanje kot alternativo izvedbenim uredbam in jim, kadar je verjetno, da bi cilje politike s takimi ukrepi lahko dosegli hitreje ali ceneje kot z obveznimi ukrepi, daje prednost (2). Direktiva sicer določa okvirna merila za ocenjevanje ukrepov za samourejanje (3), vendar so člani Posvetovalnega foruma za okoljsko primerno zasnovo, ustanovljenega s členom 18 Direktive, na osnovi izkušenj s tremi prostovoljnimi sporazumi, ki jih je doslej priznala Komisija (4), poudarili potrebo po smernicah v zvezi s temi merili, zlasti glede spremljanja in poročanja.
      Namen teh smernic je olajšati pripravo in izvajanje ukrepov za samourejanje na podlagi Direktive. Zasnovane so tako, da pomagajo industriji in olajšajo dosledno izvajanje ukrepov za samourejanje. Upoštevajo načela za boljše samourejanje in sourejanje (5).
      Upoštevanje teh smernic bo pripomoglo k temu, da bo Komisija obravnavala ukrep za samourejanje v zvezi z okoljsko primerno zasnovo kot ustrezno alternativo izvedbenemu ukrepu. Komisija bi morala za obstoječe ukrepe za samourejanje v zvezi z okoljsko primerno zasnovo prejeti predlog za revizijo ukrepa v skladu s temi smernicami najkasneje leta 2018.
      2.   PRIZNAVANJE UKREPOV ZA SAMOUREJANJE V ZVEZI Z OKOLJSKO PRIMERNO ZASNOVO
      Komisija bo dala prednost ukrepom za samourejanje v zvezi z okoljsko primerno zasnovo glede skupin izdelkov, ki so vključene v delovni načrt za okoljsko primerno zasnovo iz člena 16 Direktive. Industrija bi morala Komisiji predložiti kakršne koli predloge za ukrep za samourejanje za takšne skupine izdelkov pred ali med tehnično, okoljsko in gospodarsko analizo (tj. pripravljalno študijo) za zadevno skupino izdelkov.
      Od industrije se lahko zahteva sprememba predloga, da bi se upoštevale morebitne pripombe Komisije in Posvetovalnega foruma za okoljsko primerno zasnovo.
      Če se Komisija odloči priznati ukrep za samourejanje, ne sprejme izvedbene uredbe za okoljsko primerno zasnovo. Če pa spremljanje ukrepa za samourejanje ali povratne informacije zainteresiranih strani pokažejo na pomanjkljivosti pri izvajanju ukrepa za samourejanje, Komisija ponovno oceni stanje.
      Priznanje ukrepa za samourejanje Komisiji ne preprečuje sprejemanja zakonodaje na podlagi drugih instrumentov politike (npr. Direktive 2010/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta (6), Uredbe 66/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (7)) za zadevno skupino proizvodov.
      3.   SMERNICE ZA UKREPE ZA SAMOUREJANJE V ZVEZI Z OKOLJSKO PRIMERNO ZASNOVO
      Vsak ukrep za samourejanje v zvezi z okoljsko primerno zasnovo, ki ga sprejme industrija, bi moral vsebovati pravila, ki urejajo njegovo delovanje. Za zagotovitev homogenosti ukrepov za samourejanje, priznanih v skladu z Direktivo, in da bi se olajšala njihova priprava in izvajanje, bi morali ukrepi za samourejanje upoštevati spodaj navedene smernice. Ukrep za samourejanje lahko določi dodatna pravila poleg tistih, navedenih v smernicah, in razširi pravila, ki jih smernice vsebujejo.
      3.1   Odprtost sodelovanja

      Družbe, ki jih zanima priprava ukrepa za samourejanje, bi morale svoj namen javno objaviti, še preden se začne postopek priprave ukrepa. Zagotoviti bi morale kontaktno točko in s tem dati drugim družbam priložnost za sodelovanje.
      Ukrep za samourejanje bi moral vsebovati seznam družb podpisnic ukrepa. Družbe, ki delujejo na istem proizvodnem trgu, bi morale imeti možnost, da se kadar koli pridružijo ukrepu za samourejanje, če sodelujejo pri operativnih stroških ukrepa. Ukrepu za samourejanje bi moral biti priložen obrazec za članstvo, ki ga mora izpolniti in podpisati družba, ki želi postati podpisnica. Podpisnice bi morale Komisiji brez nepotrebnega odlašanja poslati izpolnjene in podpisane izvirnike obrazcev za članstvo.
      Podpisnica, ki se umika iz ukrepa za samourejanje, bi morala vsaj mesec dni vnaprej pisno obvestiti predsednika usmerjevalnega odbora (glej oddelek 3.5). Predsednik bi moral usmerjevalni odbor obvestiti o umiku pogodbenice v enem tednu od prejema pisnega obvestila.
      3.2   Dodana vrednost

      Predloge ukrepov za samourejanje ali revidiranih različic obstoječih ukrepov za samourejanje bi morala spremljati z dokazi podprta pisna obrazložitev, kako bi predlog cilje okoljsko primerne zasnove dosegel hitreje ali ceneje kot obvezne zahteve.
      Če nekatere ali vse podpisnice sklenejo kakršen koli ločen sporazum ali partnerstvo v zvezi s cilji ukrepa za samourejanje, bi morali biti vsi relevantni dokumenti v zvezi s sporazumom ali partnerstvom navedeni ter javno dostopni.
      V ukrepu za samourejanje bi moral biti določen pregled vseh bistvenih elementov in naveden datum ali posebne okoliščine, ki sprožijo pregled. Časovni razpored pregleda bi moral temeljiti na potrebi, da ukrep (še naprej) prinaša dodano vrednost, pri čemer je treba upoštevati stopnje zahtev, vključenih v ukrep, in hitrost tehnološkega razvoja za zadevno skupino izdelkov.
      Pregled bi moral ugotoviti, ali je potrebna nova različica ukrepa. Postopek pregleda in revizije bi moral biti odprt za sodelovanje opazovalcev v usmerjevalnem odboru. Ugotovitve postopka pregleda in po potrebi predloga revidiranega ukrepa za samourejanje bi bilo treba predložiti Komisiji.
      3.3   Zastopanost

      V ukrepu za samourejanje bi morala biti navedena pokritost trga podpisnic ukrepa, ki bi morala zajemati vsaj 80 % enot vrste izdelkov, ki jih zajema ukrep, danih na trg Unije in ali/v uporabo (8). Podpisnice bi morale predložiti dokaze, ki jih je zbrala ali preverila neodvisna pravna ali fizična oseba in ki dokazujejo, da ukrep za samourejanje pokriva vsaj 80 % trga. To bi bilo treba Komisiji poslati:

                  —

                  ob predložitvi ukrepa za samourejanje ali revidirane različice obstoječega ukrepa za samourejanje, pri čemer bi morale ugotovitve nastati ali biti posodobljene v zadnjih šestih mesecih,

                  —

                  v treh mesecih po kakršni koli spremembi podpisnic (npr. po umiku podpisnice ali po tem, ko je bil relevanten del podpisnice prodan nepodpisnici), razen če najnovejše poročilo kaže, da bo pokritost trga ostala vsaj 80 % tudi po spremembi; ter

                  —

                  dve leti po tem, ko je bilo poslano zadnje poročilo, da se po spremembah na trgu posodobi pokritost.
                  Ukrep za samourejanje bi moral opredeliti natančne kazalnike, ki se uporabljajo za oceno zatrjevane pokritosti trga. Kazalniki bi morali biti objektivni, merljivi in preverljivi s strani neodvisnega organa. Kazalniki bi morali zajemati vse kategorije proizvodov, ki jih zajema ta ukrep.

            3.4   Opredeljeni in zastavljeni cilji

      V ukrepu za samourejanje bi morale biti navedene vse vrste izdelkov, ki jih zajema, ti izdelki bi morali biti opredeljeni, navedene pa bi morale biti tudi vrste izdelkov iz skupine izdelkov, ki jih ukrep za samourejanje zajema, a so izvzete iz njegovih zahtev. Vse izjeme bi morale biti obrazložene.
      Ukrep za samourejanje bi moral za izdelke, ki jih zajema, določiti zahteve glede zasnove in po potrebi o obveščanju. Zahteve bi se morale nanašati na pomemben okoljski vpliv v življenjskem ciklusu izdelka in si prizadevati za izboljšanje okoljske učinkovitosti izdelkov.
      Obstajati bi morali jasni in zanesljivi kazalniki za merjenje skladnosti z zahtevami. Navedene bi morale biti podrobnosti o tem, kako naj se skladnost meri in preverja. V ukrepu za samourejanje bi morala biti zagotovljena dokumentacija, na kateri temeljijo predlagane zahteve. Kakršne koli večje razlike med predlaganimi zahtevami in dokumentacijo bi morale biti poudarjene.
      Zahteve bi morale biti predstavljene z datumom uporabe in če ukrep za samourejanje zajema dolgo obdobje, bi morale vključevati več zaporednih ravni zahtev. Zahteve bi se morale uporabljati za vsaj 90 % vseh enot (ki jih zajema ukrep za samourejanje), ki jih da na trg in/ali v uporabo posamezna podpisnica.
      3.5   Sodelovanje civilne družbe

      Na Posvetovalnem forumu za okoljsko primerno zasnovo, ki vključuje predstavnike držav članic, industrijo, sindikate, trgovce na debelo in drobno, uvoznike, okoljevarstvene skupine in organizacije potrošnikov, bi se bilo treba posvetovati o vsakem predlogu ukrepa za samourejanje.

         Usmerjevalni odbor

      Ukrep za samourejanje bi moral vzpostaviti usmerjevalni odbor, ki bo upravljal delovanje ukrepa.
      Usmerjevalni odbor bi moral biti sestavljen iz vseh podpisnic ukrepa za samourejanje in Komisije. Vsako bi moral predstavljati po en član, vsi člani pa bi morali imeti enako glasovalno pravico.
      Člani Posvetovalnega foruma za okoljsko primerno zasnovo in neodvisni inšpektor bi morali imeti v usmerjevalnem odboru status opazovalcev brez glasovalnih pravic.
      Usmerjevalni odbor bi se moral sestajati vsaj enkrat na leto v Bruslju. Zasedanja usmerjevalnega odbora bi morala biti odprta za zainteresirane strani, vključno z družbami iz sektorja, ki ga zajema ukrep za samourejanje, ki niso podpisnice ukrepa.
      Usmerjevalni odbor bi moral med svojimi člani izvoliti predsednika. Predsednik bi moral v osnutek dnevnega reda za zasedanje usmerjevalnega odbora vključiti vse točke, ki jih zahtevajo člani in opazovalci. Povabila na zasedanje usmerjevalnega odbora bi morala biti poslana vsem članom in opazovalcem. Obvestilo o zasedanju usmerjevalnega odbora bi bilo treba skupaj z osnutkom dnevnega reda objaviti na spletišču ukrepa za samourejanje najkasneje mesec dni pred zasedanjem.
      Dokumenti, ki bodo na zasedanju usmerjevalnega odbora predstavljeni in o katerih se bo tam razpravljalo, bi se morali poslati vsem članom in opazovalcem usmerjevalnega odbora ter objaviti na spletišču ukrepa za samourejanje najkasneje teden dni pred zasedanjem.
      Na zasedanjih usmerjevalnega odbora bi morali imeti vsi sodelujoči pravico do udeležbe v razpravi in do tega, da predsednik njihova stališča zabeleži v zapisnik.
      Osnutek zapisnika bi bilo treba poslati vsem članom in opazovalcem usmerjevalnega odbora, ki bi morali imeti vsaj dva tedna, da o njih predložijo pripombe. Končni zapisnik bi bilo treba objaviti na spletišču ukrepa za samourejanje v enem mesecu po zasedanju.

         Spletišče

      Za ukrep za samourejanje bi bilo treba vzpostaviti spletišče. Spletišče bi moralo vsebovati vsaj:

                  —

                  najnovejše in prejšnje različice ukrepa za samourejanje,

                  —

                  posodobljen seznam podpisnic in informacije o nedavnih umikih in izključitvah podpisnic,

                  —

                  povzetke poročil o pokritosti trga (brez razkritja poslovnih ali zaupnih podatkov posameznih podpisnic),

                  —

                  posodobljene sezname izdelkov, ki so jih podpisnice označile za skladne (izdelki, za katere je neodvisni inšpektor ugotovil, da niso skladni, ne bi smeli biti vključeni),

                  —

                  poročila o skladnosti, ki jih pripravi neodvisni inšpektor,

                  —

                  posodobljen seznam podpisnic, ki ne izpolnjujejo zahtev,

                  —

                  za vsako zasedanje usmerjevalnega odbora: vabila, osnutke dnevnih redov, sejne dokumente in zapisnike zasedanj ter

                  —

                  informacije o neodvisnem inšpektorju, vključno z njegovimi kontaktnimi podatki.
                  Spletišče mora obiskovalcem omogočati, da podpisnicam in neodvisnemu inšpektorju predložijo vprašanja o ukrepu za samourejanje. Na te je treba odgovoriti v enem mesecu.

         Pritožbe

      Ukrep za samourejanje bi moral zagotoviti, da lahko katera koli stran neodvisnemu inšpektorju brezplačno predloži utemeljene obtožbe o morebitni neskladnosti. Neodvisni inšpektor bi moral te obtožbe oceniti in po potrebi sprejeti nadaljnje ukrepe, in sicer zahtevati informacije od zadevne podpisnice, opraviti preizkuse in/ali izvesti pregled. Neodvisni inšpektor bi moral na vsakem zasedanju usmerjevalnega odbora zagotoviti pregled vseh obtožb, predloženih od zadnjega zasedanja, ter če ni raziskal nobenega od njih, navesti razloge za to.

         Dostop do podatkov

      Ukrep za samourejanje bi moral vsebovati zahtevo, da podpisnice na zahtevo Komisiji in opazovalcem v usmerjevalnem odboru zagotovijo dostop do tehničnih podatkov o okoljski učinkovitosti izdelkov in modelov, ki jih zajema ukrep, vključno z vsemi značilnostmi v zvezi s posebnimi pogoji, ter s tem Komisiji in opazovalcem v usmerjevalnem odboru omogočijo oceno ravni ambicij in vplivov obstoječih ter predlaganih ukrepov za samourejanje. Pravil o dostopu do takih podatkov ni treba uporabljati za poslovno občutljive podatke.
      Ukrep za samourejanje bi moral vsebovati zahtevo, da podpisnice na zahtevo organom za nadzor trga držav članic, odgovornih za okoljsko primerno zasnovo, predložijo specifično dokumentacijo in informacije, v kolikor to ni vključeno v dokumentacijo, ki spremlja izdelke, da se jim omogoči preverjanje skladnosti z zahtevami ukrepa za samourejanje, vključno s preizkušanjem.
      3.6   Spremljanje in poročanje

         Neodvisni inšpektor

      Neodvisni inšpektor mora spremljati, kako podpisnice izpolnjujejo zahteve ukrepa za samourejanje. V ukrepu za samourejanje bi morala biti navedena pravila, ki se uporabljajo za neodvisnega inšpektorja, ki je lahko fizična ali pravna oseba.
      Neodvisni inšpektor mora imeti znanja in spretnosti, ki so potrebni za preverjanje skladnosti z zahtevami, in ne bi smel biti v navzkrižju interesov. Pogodbene obveznosti neodvisnega inšpektorja ga ne bi smele omejevati v njegovi vlogi pri opravljanju preverjanja skladnosti.
      Neodvisni inšpektor bi moral:

                  —

                  opravljati svoje dolžnosti s potrebno skrbnostjo in ustrezno nadzorovati vse naloge, za katere je odgovoren,

                  —

                  biti pri vseh svojih dejavnostih nepristranski, njegova mnenja in poročila pa bi morala temeljiti izključno na dejstvih ter

                  —

                  po potrebi spoštovati zaupnost za zaščito poslovnih interesov ali občutljivih podatkov podpisnic in na zahtevo v ta namen s podpisnicami ukrepa za samourejanje podpisati „pogodbo o nerazkrivanju podatkov“.

            Ukrep za samourejanje bi moral določiti postopek za izbiro neodvisnega inšpektorja in način, na katerega bo zagotovljeno, da inšpektor ni v navzkrižju interesov ter da ima znanje in spretnosti, potrebne za preverjanje skladnosti z zahtevami. Izbrani neodvisni inšpektor se mora imenovati v dogovoru s službami Komisije. Usmerjevalni odbor bi moral sodelovati pri določanju pogojev pogodbe neodvisnega inšpektorja.

         Poročanje o skladnosti s strani podpisnic

      Ukrep za samourejanje bi moral določiti pravila vsaj o naslednjih vidikih dokumentacije, ki jo mora neodvisnemu inšpektorju predložiti vsaka podpisnica:

                  —

                  vrsti tržnih in tehničnih podatkov, ki jih je treba sporočiti,

                  —

                  obliki, v kateri je treba predložiti podatke,

                  —

                  načinu, kako je treba poslati dokumentacijo, ter

                  —

                  pogostosti predložitve dokumentacije in rokih zanjo.

            Vsaka podpisnica bi morala sporočati vse informacije in podatke (vključno s tržnimi podatki in podatki o okoljski učinkovitosti izdelkov), ki jih neodvisni inšpektor potrebuje za zanesljivo preverjanje podpisnice glede izpolnjevanja vseh zavez, sprejetih v okviru ukrepa.
      Podpisnice bi morale zagotoviti tržne podatke, ki bi neodvisnemu inšpektorju omogočale, da ugotovi, ali je najmanj 90 % njihovih izdelkov skladnih z zavezami. Če se podpisnice zavežejo k temu, da bodo zagotavljale, da bo 100 % njihovih izdelkov skladnih z zavezami, jim neodvisnemu inšpektorju ni treba zagotovljati specifičnih tržnih podatkov.
      Poročanje bi bilo treba izvesti za vse modele, ki jih zajema ukrep za samourejanje, ki so dani na trg in/ali v uporabo. Če razlika med nekaterimi modeli ni relevantna za ukrep za samourejanje (tj. ne zadeva nobenega vidika v zvezi z zahtevami), so lahko v poročilih združeni podobni modeli, če je to navedeno. Informacije in podatki, ki so jih sporočile podpisnice, se lahko razlikujejo le toliko, kolikor se razlikujejo njihove zaveze.
      Oblika, v kateri je treba neodvisnemu inšpektorju predložiti podatke, mora biti enaka za vse podpisnice.
      Pri načinu sporočanja bi bilo treba v največji možni meri izkoristiti elektronska komunikacijska sredstva, ob tem pa upoštevati zahteve glede zaupnosti in upravno breme vseh zadevnih strani.
      Poročati bi se moralo o obdobju enega leta. Vsaka podpisnica bi morala vsako leto predložiti dokumentacijo v dveh mesecih po koncu obdobja poročanja. Dodatne zahteve neodvisnega inšpektorja, da podpisnice predložijo manjkajoče podatke po izteku roka, bi bilo treba spoštovati v kratkem roku, ki se opredeli v ukrepu za samourejanje.

         Preverjanje skladnosti

      Ukrep za samourejanje bi moral neodvisnega inšpektorja pooblastiti za preverjanje skladnosti z zahtevami ukrepa za samourejanje s:

                  —

                  preverjanjem dokumentacije, ki jo predložijo podpisnice,

                  —

                  preizkušanjem izdelkov ter

                  —

                  pregledom prostorov podpisnic.

            Neodvisni inšpektor bi moral določiti ustrezno kombinacijo teh metod.

         Preizkušanje

      Preizkušanje se nanaša na preverjanje lastnosti proizvodov, ki jih zajema ukrep za samourejanje, v obliki fizičnih preizkušanj v laboratoriju. Na splošno bi moral to opraviti neodvisen laboratorij, po možnosti akreditiran. Alternativno se lahko dejavnosti preizkušanja izvajajo v prostorih ene od podpisnic, če je mogoče zagotoviti popolno objektivnost.
      Neodvisni inšpektor bi moral za preizkušanje naključno izbrati ustrezno število izdelkov različnih podpisnic in jih, če je to mogoče, pridobiti od trgovcev na drobno v različnih državah članicah (fizične ali spletne trgovine). Če podpisnice zagotovijo izdelke neposredno, ne bi smele biti vključene v izbiro vzorcev.
      Neodvisni inšpektor lahko izbere posebne modele ali modele izbere od posamezne podpisnice, če informacije, pridobljene iz katerega koli vira, kažejo na morebitne neskladnosti navedenih modelov ali navedene podpisnice.
      Podpisnice bi morale na zahtevo neodvisnega inšpektorja predložiti posebno dokumentacijo in informacije, potrebne za namene preizkušanja, če to ni vključeno v dokumentaciji, ki spremlja izdelke.
      Podrobna poročila o preizkusih za vsak posamezni preskušeni izdelek bi moral biti predložen Komisiji in zadevni podpisnici.

         Inšpekcijski pregledi

      Neodvisni inšpektor lahko opravi inšpekcijski pregled posamezne podpisnice na podlagi specifičnih informacij, ki upravičujejo tak pregled. Zadevni podpisnici bi bilo treba razkriti specifične informacije.
      Pregled bi bilo treba uporabiti le kot sredstvo za preverjanje skladnosti z zavezami, ki izhajajo iz ukrepa za samourejanje, če ni na voljo drug stroškovno učinkovitejši način. Pri pregledu bi moral neodvisni inšpektor opraviti samo tiste dejavnosti, ki so nujno potrebne za preverjanje skladnosti podpisnice z zavezami, ki izhajajo iz ukrepa za samourejanje.
      Neodvisni inšpektor podpisnic ne bi smel vnaprej opozoriti o inšpekcijskem pregledu ali le v zelo kratkem času. Podpisnica bi morala zagotoviti vso potrebno podporo.
      Neodvisni inšpektor bi moral v mesecu dni od pregleda zadevni podpisnici poslati osnutek poročila o inšpekcijskem pregledu za pripombe. Podpisnica bi morala predložiti svoje pripombe v dveh tednih od prejema osnutka poročila. Neodvisni inšpektor bi moral po potrebi v dveh tednih spremeniti osnutek poročila, s katerimi bi upošteval pripombe podpisnic. Poročilo bi moralo biti predloženo Komisiji in zadevni podpisnici, vključno z razlogom za pregled. Povzetek bi moral biti predstavljen na prvem zasedanju usmerjevalnega odbora po zaključku poročila. Povzetek ne bi smel razkrivati poslovno občutljivih informacij, razen če je to potrebno za dokazovanje neskladnosti.

         Poročanje neodvisnega inšpektorja

      Neodvisni inšpektor bi moral pripraviti osnutek poročila o skladnosti in ga poslati članom usmerjevalnega odbora najpozneje tri mesece po koncu obdobja poročanja. Člani usmerjevalnega odbora bi morali imeti možnost, da v dveh tednih predložijo svoje pripombe glede poročila. Neodvisni inšpektor bi moral usmerjevalnemu odboru predložiti končno različico poročila o skladnosti najpozneje štiri mesece po koncu obdobja poročanja. Poročilo o skladnosti bi moralo vključevati:

                  —

                  informacije o uporabljenih metodah zbiranja in obdelave podatkov ter morebitne težave pri pripravi poročila*,

                  —

                  rezultate pregleda listin*,

                  —

                  pristop, ki je bil uporabljen pri izbiri izdelkov za preizkušanje, in ali so bili tarča izbire specifični modeli ali podpisnice ter razloge za to*,

                  —

                  seznam preizkušenih izdelkov in povzetek posameznih rezultatov,

                  —

                  povzetke pregledov, opravljenih v obdobju poročanja,

                  —

                  seznam neskladnih podpisnic,

                  —

                  informacije o razlogih za kakršne koli neskladnosti* ter

                  —

                  priporočila za prihodnja poročevalna obdobja.

            Ukrep za samourejanje lahko določi, da bi se morale točke, označene z zvezdico (*), predstaviti v zbirni obliki, ki povzema rezultate za vse podpisnice skupaj in ne vključuje poslovnih ali zaupnih podatkov posameznih podpisnic. V takih primerih bi bilo treba individualna poročila, ki vsebujejo specifične informacije za vsako podpisnico posebej v zvezi z navedenimi postavkami, predložiti Komisiji in zadevni podpisnici.

         Neskladnost

      Za neskladnost bi morala veljati stopnjevana lestvica sankcij.
      Pri podpisnici, ki neodvisnemu inšpektorju ne predloži svojega poročila o skladnosti, bi moral neodvisni inšpektor opraviti pregled v letu, ki sledi obdobju poročanja. Če podpisnica večkrat ne predloži dokumentacije o skladnosti, se jo nemudoma izključi iz ukrepa za samourejanje.
      Od podpisnic, ki glede na inšpekcijski pregled ali poročilo o skladnosti ne izpolnjuje zahtev ukrepa za samourejanje, bi bilo treba zahtevati popravne ukrepe. Neskladnost, ki traja več kot šest mesecev po poročilu neodvisnega inšpektorja, bi morala povzročiti takojšnjo izključitev podpisnice iz ukrepa za samourejanje.
      Predsednik bi moral usmerjevalni odbor pisno obvestiti o izključitvi katere koli neskladne podpisnice v enem tednu po prejemu informacije od neodvisnega inšpektorja, da je bil izpolnjen pogoj za takojšnjo izključitev.
      3.7   Stroškovna učinkovitost uporabe pobud za samoreguliranje

      Podpisnice bi morale kriti vse stroške, povezane z neodvisnim inšpektorjem in njegovimi dejavnostmi, spletiščem in delovanjem usmerjevalnega odbora, razen stroškov udeležbe predstavnika Komisije in opazovalcev, ki niso neodvisni inšpektor.
      Ukrep za samourejanje bi moral podpisnice spodbuditi v izmenjavo strokovnega znanja, izkušenj, informacij in dobrih praks s podpisnicami drugih ukrepov za samourejanje v zvezi z okoljsko primerno zasnovo.
      3.8   Trajnost

      V ukrepu za samourejanje bi morali biti navedeni cilji politike. Ti bi morali biti skladni s cilji politike Direktive.
      3.9   Združljivost pobud

      Predlagani ukrep za samourejanje bi moral biti skladen z drugimi dejavniki in pobudami na nacionalni ravni.

         (1)  Boljše pravno urejanje za boljše rezultate – agenda EU, COM(2015) 215.

         (2)  Prim. uvodne izjave 18–21 in člen 15(3)(b) ter člen 17 Direktive.

         (3)  Priloga VIII k Direktivi.

         (4)  COM(2012) 684, COM(2013) 23 in COM(2015) 178.

         (5)  https://ec.europa.eu/digital-agenda/best-practice-principles-better-self-and-co-regulation

         (6)  Direktiva 2010/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 2010 o navajanju porabe energije in drugih virov izdelkov, povezanih z energijo, s pomočjo nalepk in standardiziranih podatkov o izdelku (UL L 153, 18.6.2010, str. 1).

         (7)  Uredba (ES) št. 66/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o znaku EU za okolje (OJ L 27, 30.1.2010, p. 1).

         (8)  „Modri vodnik“ o izvajanju predpisov EU o proizvodih razlaga pomen „zagotavljanja dostopnosti“ na trgu in „dajanja v uporabo“ (http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/4942/).


title: Priporočilo Komisije z dne 2. junija 2010 o spremljanju ravni akrilamida v živilih  (Besedilo velja za EGP)

text:
               3.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 137/4

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 2. junija 2010
   o spremljanju ravni akrilamida v živilih
   (Besedilo velja za EGP)
   (2010/307/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Priporočilo Komisije 2007/331/ES z dne 3. maja 2007 o spremljanju ravni akrilamida v živilih (1) določa triletni program spremljanja (2007–2009) za akrilamid v nekaterih živilih.

               (2)

               Rezultate za leto 2007 je pripravila Evropska agencija za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: EFSA) v znanstvenem poročilu „Rezultati spremljanja ravni akrilamida v živilih“ (2), izdanem 30. aprila 2009. Poročilo vsebuje tudi rezultate spremljanja akrilamida za leta 2003–2006, ki jih je na podlagi podatkov držav članic zbral Inštitut za referenčne materiale in meritve pri Skupnem raziskovalnem središču Evropske komisije. Rezultati za leti 2008 in 2009 še niso na voljo. Ko bodo navedeni rezultati na voljo, bo znanstveno poročilo posodobljeno.

               (3)

               Združenje živilske industrije in industrije pijač (Confederation of the Food and Drink Industry – CIAA) je razvilo „navodila“ z orodji, ki jih proizvajalci živil lahko uporabljajo selektivno glede na njihove posebne potrebe za zniževanje ravni akrilamida v njihovih izdelkih.

               (4)

               V poročilu z dne 30. aprila 2009 je EFSA ugotovila, da v skupinah živil ni bilo zaznati vsesplošnega trenda za zniževanje ravni akrilamida ter da v navedenem obdobju še ni bilo jasno, ali so navodila z orodji za akrilamid dosegla želene učinke.

               (5)

               Živilska industrija in države članice si še naprej prizadevajo raziskati načine nastajanja akrilamida in zmanjševanja njegove ravni v živilih. Za spremljanje učinka navedenih prizadevanj je primerno nadaljevati z zbiranjem podatkov.

               (6)

               Izkušnje pri uporabi Priporočila 2007/331/ES so pokazale, da je treba program spremljanja nekoliko spremeniti, npr. glede razvrščanja živil.

               (7)

               Pomembno je, da se ti rezultati spremljanja enkrat letno sporočijo Efsi, ki bo zagotovila urejanje navedenih podatkov v zbirko.

               (8)

               To priporočilo ne sme biti časovno omejeno, potrebo po spremljanju pa je treba redno ocenjevati –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice morajo v skladu s Prilogo k temu priporočilu spremljati ravni akrilamida v živilih iz navedene priloge.

               2.

               Države članice morajo Efsi vsako leto do 1. junija in prvič do 1. junija 2011 predložiti podatke za prejšnje leto v obliki, ki ga določi EFSA za zbiranje podatkov v enotni bazi.

               3.

               Za zagotovitev reprezentativnih vzorcev za vzorčeni lot morajo države članice upoštevati postopke vzorčenja iz dela B Priloge k Uredbi Komisije (ES) št. 333/2007 z dne 28. marca 2007 o določitvi metod vzorčenja in analitskih metod za uradni nadzor vsebnosti svinca, kadmija, živega srebra, anorganskega kositra, 3-MCPD in benzo-a-pirena v živilih (3).

               4.

               Države članice morajo analize akrilamida opravljati v skladu z merili iz točk 1 in 2 Priloge III k Uredbi (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (4).

      V Bruslju, 2. junija 2010

            Za Komisijo

         John DALLI

            Član Komisije

      (1)  UL L 123, 12.5.2007, str. 33.

      (2)  Znanstveno poročilo EFSA (2009) 285.

      (3)  UL L 88, 29.3.2007, str. 29.

      (4)  UL L 165, 30.4.2004, str. 1.

      PRILOGA
      A.   Mesta vzorčenja in postopek

                  1.

                  Vzorčenje izdelkov je treba izvajati na ravni trga (npr. v veleblagovnicah, manjših trgovinah, pekarnah, prodajalnah pomfrita in restavracijah z njim), kjer je dobro sledljivo, ali na ravni proizvodnje. Izdelke s poreklom iz ene od držav članic je treba vzorčiti, kjer koli je to mogoče (1).

                  2.

                  Vzorčenje in analizo je treba izvajati pred potekom roka uporabe vzorca.

            B.   Izdelki, število in pogostost vzorcev, analizne zahteve

                  1.

                  V spodnji preglednici je pregled priporočenega najnižjega števila vzorcev za letno analizo za vsako kategorijo izdelka. Države članice so pozvane, da odvzamejo več vzorcev, kadar je to mogoče. Porazdelitev vzorcev po državah članicah temelji na podatkih o prebivalstvu z najnižjim vzorčnim številom 4 na kategorijo izdelka in državo članico.

                  2.

                  Število vzorcev se nanaša na najnižje število vzorcev, ki jih je treba vzeti vsako leto. Kadar se uporabljajo posebni pogoji (npr. vzorčenje dvakrat letno), je to navedeno v oddelku C.

                  3.

                  Glede na to, da vsaka kategorija izdelka zajema številne izdelke z različnimi specifikacijami, je treba predložiti dodatne informacije za vsak vzorčen izdelek, kakor je opredeljeno v oddelku C. Da bi ugotovili, ali v nekem obdobju prihaja do sprememb, je pomembno, da se izdelki z istimi specifikacijami (npr. ista vrsta kruha) vzorčijo vsako leto, kadar je to mogoče.

                  4.

                  Če se pri izdelkih z isto specifikacijo nenehno kažejo rezultati pod mejo določljivosti, se izdelek lahko zamenja z drugim izdelkom, če spada v isto kategorijo izdelkov in je na voljo njegov opis.

                  5.

                  Za zagotovitev primerljivosti rezultatov analize je treba izbrati metode, s katerimi se lahko doseže meja določljivosti 30 μg/kg (najmočnejši prehod ionov) za kruh in živila za dojenčke in majhne otroke ter 50 μg/kg za izdelke iz krompirja, druge izdelke iz žitnih kosmičev, kavo in druge izdelke. O rezultatih je treba poročati z upoštevanjem popravka zaradi izkoristka.

         Najnižje število vzorcev na kategorijo izdelka

                  Država prodaje

                  Pomfrit, ki se prodaja pripravljen za zaužitje

                  Krompirjev čips

                  Predkuhan pomfrit/izdelki iz krompirja za pripravo doma

                  Mehek kruh

                  Žitni kosmiči za zajtrk

                  Piškoti, krekerji, hrustljav kruh in podobno

                  Kava in kavni nadomestki

                  Otroška hrana, razen žitnih kašic

                  Žitne kašice za dojenčke in majhne otroke

                  Drugi izdelki

                  Skupaj

                  (0)

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  (4)

                  (5)

                  (6)

                  (7)

                  (8)

                  (9)

                  (10)

                  (11)

                  AT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  BE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  CY

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  CZ

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  DE

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  14

                  230

                  DK

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  ES

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  140

                  EE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  EL

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  FR

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  FI

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  HU

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  IT

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  IE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  LU

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  LT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  LV

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  MT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  NL

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  8

                  62

                  PT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  PL

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  140

                  SE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  SI

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  SK

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  UK

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  BG

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  RO

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  80

                  Skupaj

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  224

                  2 042

            C.   Najosnovnejše dodatne informacije, ki jih je treba predložiti za vsak izdelek

      Najosnovnejše dodatne informacije, ki jih je treba predložiti za vsak vzorčeni izdelek, so določene v točkah od 1 do 10. Države članice so pozvane, da predložijo podrobnejše informacije.
      1.   Pomfrit, ki se prodaja pripravljen za zaužitje in vključuje naslednje podkategorije:

                  1.1

                     Pomfrit iz svežega krompirja

                  1.2

                     Pomfrit iz krompirjevega testa

            Izdelke, pripravljene za zaužitje, je treba vzorčiti v malih prodajalnah, verigah hitre prehrane in restavracijah. Vzorčenje je treba opraviti dvakrat letno marca in novembra (2), skupno število vzorcev pa je določeno v preglednici.
      Predložiti je treba posebne informacije o:

                  —

                  začetnih sestavinah: svež krompir (podkategorija 1.1) ali predelan krompir (krompirjevo testo) (podkategorija 1.2),

                  —

                  dodanih drugih sestavinah.

            2.   Krompirjev čips, ki vključuje naslednje podkategorije:

                  2.1

                     Krompirjev čips iz svežega krompirja

                  2.2

                     Krompirjev čips iz krompirjevega testa (oblikovan čips, zložen čips)

            Vzorčenje je treba opraviti dvakrat letno marca in novembra (2), skupno število vzorcev pa je določeno v preglednici.
      Predložiti je treba posebne informacije o:

                  —

                  začetnih sestavinah: svež krompir (podkategorija 2.1) ali predelan krompir (krompirjevo testo) (podkategorija 2.2),

                  —

                  postopku cvrenja: ocvrt v enkratni količini ali več zaporednih količinah,

                  —

                  dodanih drugih sestavinah, aromah ali aditivih.

            3.   Predkuhan pomfrit/izdelki iz krompirja za pripravo doma, ki vključujejo naslednje podkategorije:

                  3.1

                     Krompirček iz pečice

                  3.2

                     V olju ocvrt krompirček

            Ta kategorija vključuje izdelke, ki se prodajajo kot sveži ali zamrznjeni. Vzorčenje je treba opraviti dvakrat letno marca in novembra (2), skupno število vzorcev pa je določeno v preglednici.
      Analizo vsakega vzorca je treba opraviti na izdelku po pripravi (npr. po cvrtju, pečenju itd.). Izdelek je treba pripraviti v laboratoriju v skladu z navodili na etiketi.
      Predložiti je treba posebne informacije:

                  —

                  o podkategoriji, ki ji izdelek pripada (kot je navedeno zgoraj),

                  —

                  o začetnih sestavinah: svež krompir ali predelan krompir (krompirjevo testo),

                  —

                  ali se izdelek prodaja svež ali zamrznjen,

                  —

                  o pogojih priprave v skladu z navodili na etiketi,

                  —

                  o dodanih drugih sestavinah.

            4.   Mehek kruh

      Predložiti je treba posebne informacije o:

                  —

                     vrsti mehkega kruha, npr. pšenični, rženi, iz več vrst žit, kruh z drugimi sestavinami itd.

            Izbira vrste kruha za vzorčenje mora odražati prehranjevalne navade zadevne države članice.
      5.   Žitni kosmiči za zajtrk (razen mueslija in ovsene kaše)

      Predložiti je treba posebne informacije o:

                  —

                  vrsti žita,

                  —

                  drugih sestavinah (npr. sladkor, oreščki, med, čokolada).

            Če se analizirajo muesliji in ovsena kaša, je to treba navesti v skupini 10 „Drugi izdelki“.
      6.   Keksi, krekerji, hrustljav kruh in podobno (razen peciv in tort), ki vključujejo naslednje podkategorije:

                  6.1

                     Krekerji (npr. debelejši iz kvašenega testa, tanjši s sodo bikarbono, manjši krekerji za prigrizke – cream crackers, soda crackers, snack crackers)

                  6.2

                     Hrustljav kruh (fermentiran ali nefermentiran)

                  6.3

                     Oblati (npr. za sladoled)

                  6.4

                     Medenjaki

                  6.5

                     Drugo (navedite)

            Predložiti je treba posebne informacije o:

                  —

                  podkategoriji, ki ji izdelek pripada (kot je navedeno zgoraj).

            Izbira izdelka za vzorčenje mora odražati prehranjevalne navade zadevne države članice.
      7.   Kava in kavni nadomestki, ki vključujejo naslednje podkategorije:

                  7.1

                     Pražena kava

                  7.2

                     Instant kava

                  7.3

                     Kavni nadomestki

            Predložiti je treba posebne informacije:

                  —

                  o podkategoriji, ki ji izdelek pripada (kot je navedeno zgoraj),

                  —

                  za praženo kavo: stopnja praženosti (npr. srednje, temno), vrsta zrn, če je na voljo, informacije o tem, ali se prodaja zmleta ali v zrnu, s kofeinom ali brez,

                  —

                  za instant kavo: s kofeinom ali brez,

                  —

                  za kavne nadomestke: začetne sestavine (npr. ječmen, rž, cikorija).

            Vzorce kave in kavnih nadomestkov je treba analizirati takšne, kot se prodajajo, da se zagotovi primerljivost podatkov.
      Če je mogoče, se lahko napitek ponovno analizira, ko je pripravljen za uživanje. Treba je navesti pogoje priprave, kot so navedeni na etiketi, npr. količina kave, količina porabljene vode, podrobnosti o uporabljeni opremi, temperatura priprave itd.). Če so na voljo omejene kapacitete za analizo, je treba prednostno analizirati vzorec, ki se prodaja.
      8.   Otroška hrana razen žitnih kašic
          (3)

      Osredotočiti se je treba na živila, v katerih so krompir, korenovke ali žitni kosmiči glavna sestavina (razen izdelkov, ki sodijo v kategorijo žitnih kašic).
      Predložiti je treba posebne informacije o:

                  —

                  glavnih sestavinah.

            9.   Žitne kašice za dojenčke in majhne otroke
          (4), ki vsebujejo naslednje podkategorije:

                  9.1

                     Piškoti in prepečenec za dojenčke in majhne otroke

                  9.2

                     Druge žitne kašice za dojenčke in majhne otroke

            Vzorce živil je treba analizirati takšne, kot se prodajajo, da se zagotovi primerljivost podatkov.
      Predložiti je treba posebne informacije o:

                  —

                  podkategoriji, ki ji izdelek pripada (kot je navedeno zgoraj),

                  —

                  opisu proizvoda,

                  —

                  vrsti žit, drugih sestavinah.

            10.   Drugi izdelki

      Ta kategorija vključuje izdelke iz krompirja, žitnih kosmičev, kakava, razen izdelkov, navedenih v eni od zgornjih kategorij (npr. pražen krompirček, slani prigrizki na osnovi žitaric (npr. koruzni smoki, koruzni čips, pokovka), muesli, ovsena kaša, peciva in torte itd.).
      Izbira izdelkov za vzorčenje mora odražati prehranjevalne navade zadevne države članice.
      Izdelke bo morda treba analizirati po pripravi v skladu z etiketo. V tem primeru je treba navesti uporabljene pogoje.
      Predložiti je treba posebne informacije o:

                  —

                  imenu izdelka in podrobnem opisu izdelka (npr. glavne sestavine),

                  —

                  pogojih priprave, ki so v skladu z etiketo.

         (1)  V izjemnih primerih je lahko posamezen izdelek na trgu le kot uvožen iz tretje države. V takšnih primerih se lahko vzorči uvožen izdelek.

         (2)  V primeru, da je živilo iz predelanega krompirja, vzorčenje dvakrat letno ni potrebno.

         (3)  Kot je opredeljena v členu 1(2)(b) Direktive Komisije 2006/125/ES z dne 5. decembra 2006 o žitnih kašicah ter hrani za dojenčke in majhne otroke (UL L 339, 6.12.2006, str. 16).

         (4)  Kot so opredeljene v členu 1(2)(a) Direktive 2006/125/ES.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 25.9.2017
            COM(2017) 549 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o odobritvi sklenitve, s strani Komisije, Celovitega in okrepljenega sporazuma o partnerstvu med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in njunimi državami članicami na eni strani ter Republiko Armenijo na drugi strani v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.
                     OZADJE PREDLOGA

               Ta predlog je pripravljen z namenom predvidenega podpisa, začasne uporabe in sklenitve Celovitega in okrepljenega sporazuma o partnerstvu med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in njunimi državami članicami na eni strani ter Republiko Armenijo na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). Zasnovan je tako, da Svetu omogoča odobritev sklenitve navedenega sporazuma s strani Komisije v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo (v nadaljnjem besedilu: ESAE).

               Ker je tudi ESAE pogodbenica Celovitega in okrepljenega sporazuma o partnerstvu med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Armenijo na drugi strani, Komisija predlaga ločeno priporočilo, da naj Svet odobri sklenitev delov Sporazuma, ki spadajo na področje uporabe Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo (v nadaljnjem besedilu: Pogodba o ESAE), s strani Komisije.

               Postopek za podpis in sklenitev mednarodnih sporazumov s strani ESAE se razlikuje od postopka, ki velja za EU. Zlasti člen 101 Pogodbe ESAE določa, da mora take sporazume skleniti Komisija s soglasjem Sveta. Zato mora Svet sprejeti dva ločena sklepa o podpisu in sklenitvi Sporazuma, in sicer enega, ki velja za EU, ter drugega, ki velja za ESAE.

               Komisija Svetu priporoča, naj v skladu z drugim odstavkom člena 101 Pogodbe o ESAE odobri sklenitev Sporazuma v imenu ESAE.

               Po odobritvi Sveta in potem, ko Komisija sprejme ustrezni sklep, lahko Komisija podpiše in sklene Sporazum v imenu ESAE.

               2.
                     PRAVNI VIDIKI PREDLOGA

               Komisija priporoča, da Svet v skladu z drugim odstavkom člena 101 Pogodbe ESAE odobri sklenitev Celovitega in okrepljenega sporazuma o partnerstvu med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in njunimi državami članicami na eni strani ter Republiko Armenijo na drugi strani v zvezi z zadevami, ki sodijo na področje delovanja ESAE.

               Priloženi predlog in sklep Komisije o sklenitvi skupaj tvorita pravni instrument za sklenitev Celovitega in okrepljenega sporazuma o partnerstvu v imenu ESAE.

               Člen 102 Pogodbe o ESAE določa, da sporazum za ESAE ne more začeti veljati, dokler države članice Komisije ne obvestijo, da se sporazum v skladu z njihovim nacionalnim pravom lahko začne uporabljati.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o odobritvi sklenitve, s strani Komisije, Celovitega in okrepljenega sporazuma o partnerstvu med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in njunimi državami članicami na eni strani ter Republiko Armenijo na drugi strani v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti drugega odstavka člena 101 Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Svet je 29. septembra 2015 sprejel sklep o pooblastitvi Evropske komisije in visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko za pogajanja o okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Armenijo.

               (2)Pogajanja o Sporazumu so se začela 7. decembra 2015 in Evropska unija in Armenija sta sporazum parafirali 21. marca 2017.

               (3)Komisija Svetu predlaga, da bi bilo treba Sporazum podpisati v imenu Unije in ga začasno uporabljati v skladu s členom 385 Sporazuma do njegove poznejše sklenitve.

               (4)Sporazum zajema tudi zadeve, ki spadajo v pristojnost Euratoma, in sicer v členih 42–44.

               (5)Podpis in sklenitev Sporazuma sta predmet ločenega postopka glede zadev, ki sodijo na področje uporabe Pogodbe o Evropski uniji in Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               (6)Sporazum bi bilo zato treba skleniti tudi v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo glede zadev, ki sodijo v okvir Pogodbe o ESAE.

               (7)Člen 102 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo določa, da Sporazum za Evropsko skupnost za atomsko energijo ne more začeti veljati, dokler države članice Evropske komisije ne obvestijo, da se v skladu z njihovim nacionalnim pravom lahko začne uporabljati.

               (8)Sklenitev Sporazuma s strani Evropske komisije v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo bi bilo treba odobriti –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Odobri se sklenitev, s strani Evropske komisije, Celovitega in okrepljenega sporazuma o partnerstvu med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in njunimi državami članicami na eni strani ter Republiko Armenijo na drugi strani v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, vključno z njegovo začasno uporabo.

               Člen 2

               Ta sklep začne veljati dan po sprejetju.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 26.2.2016
            COM(2016) 88 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o odobritvi sklenitve, s strani Evropske Komisije v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, Protokola k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani in Republiko Tadžikistan na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               Priloženi predlog je pravni instrument za priporočilo sklepa Sveta o odobritvi sklenitve, s strani Evropske komisije v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, Protokola k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani in Republiko Tadžikistan na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji.

               (i)Priporočilo sklepa Sveta o odobritvi sklenitve Protokola s strani Evropske komisije v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo.

               Ta predlog je predložen skupaj s:

               (ii)predlogom sklepa Sveta o podpisu in začasni uporabi Protokola v imenu Evropske unije in njenih držav članic;

               (iii)predlogom sklepa Sveta o sklenitvi Protokola v imenu Evropske unije in njenih držav članic.

               V skladu z Aktom o pristopu Republike Hrvaške slednja pristopi k mednarodnim sporazumom, ki so jih podpisale ali sklenile Evropska unija in njene države članice, in sicer na podlagi protokola k navedenim sporazumom.

               Sporazum o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani in Republiko Tadžikistan na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je bil podpisan 11. oktobra 2004 in je začel veljati 1. oktobra 2010.

               S Sklepom Sveta z dne 14. septembra 2012
                  1
                je bila Komisija pooblaščena za začetek pogajanj z zadevnimi tretjimi državami, da se sklenejo ustrezni protokoli. Pogajanja z Republiko Tadžikistan so bila uspešno zaključena s parafiranjem Protokola.

               Na podlagi predlaganega protokola Republika Hrvaška postane pogodbenica Sporazuma, EU pa je zavezana zagotoviti verodostojno različico Sporazuma v hrvaškem jeziku.

               Komisija je presodila, da so rezultati pogajanj zadovoljivi, ter Svet poziva, naj priporoči sklep Sveta o odobritvi sklenitve, s strani Evropske komisije v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, Protokola k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani in Republiko Tadžikistan na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o odobritvi sklenitve, s strani Evropske Komisije v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, Protokola k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani in Republiko Tadžikistan na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, in zlasti drugega odstavka člena 101 Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)V skladu s členom 6(2) Akta o pristopu Republike Hrvaške se pristop slednje k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani in Republiko Tadžikistan na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) odobri s sklenitvijo Protokola k Sporazumu.

               (2)Svet je 14. septembra 2012 pooblastil Komisijo, da začne pogajanja z zadevnimi tretjimi državami
                  2
               . Pogajanja z Republiko Tadžikistan so bila uspešno zaključena s parafiranjem Protokola.

               (3)Sklenitev Protokola s strani Komisije bi bilo treba odobriti v primeru zadev, ki so v pristojnosti Evropske skupnosti za atomsko energijo.

               (4)Podpis in sklenitev Protokola sta v primeru zadev, ki so v pristojnosti Unije in njenih držav članic, predmet ločenega postopka –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Edini člen

               Sklenitev, s strani Evropske komisije v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, Protokola k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani in Republiko Tadžikistan na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji se odobri.

               Besedilo Protokola je priloženo sklepu o njegovem podpisu.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)
                  Sklep Sveta o pooblastitvi za začetek pogajanj za prilagoditev sporazumov, podpisanih ali sklenjenih med Evropsko unijo oziroma Evropsko unijo in njenimi državami članicami ter eno ali več tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami, zaradi pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji (dokument Sveta št. 13351/12 LIMITED).

                     (2)
                  Sklep Sveta o pooblastitvi za začetek pogajanj za prilagoditev sporazumov, podpisanih ali sklenjenih med Evropsko unijo oziroma Evropsko unijo in njenimi državami članicami ter eno ali več tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami zaradi pristopa Republike Hrvaške k Evropski uniji (dokument Sveta št. 13351/12 LIMITED).


Priporočilo za odločba Sveta o pozivu Grčiji v skladu s členom 104(9) Pogodbe ES, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so po njegovem mnenju potrebni za odpravo stanja čezmernega primanjkljaja


title: Priporočilo SKLEP SVETA o tretji spremembi Sklepa Sveta 2010/320/EU z dne 10. maja 2010, naslovljenega na Grčijo za okrepitev in poglobitev fiskalnega nadzora ter poziva Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja

text:
|

52011PC0086

	[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |Bruselj, 24.2.2011COM(2011) 86 konč.PriporočiloSKLEP SVETAo tretji spremembi Sklepa Sveta 2010/320/EU z dne 10. maja 2010, naslovljenega na Grčijo za okrepitev in poglobitev fiskalnega nadzora ter poziva Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so potrebni za odpravo čezmernega primanjkljajaPriporočiloSKLEP SVETAo tretji spremembi Sklepa Sveta 2010/320/EU z dne 10. maja 2010, naslovljenega na Grčijo za okrepitev in poglobitev fiskalnega nadzora ter poziva Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so potrebni za odpravo čezmernega primanjkljajaSVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ter zlasti člena 126(9) in člena 136 Pogodbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,ob upoštevanju naslednjega:(1) Člen 136(1)(a) PDEU določa možnost sprejetja ukrepov za tiste države članice, katerih valuta je euro, za večjo uskladitev in nadzorovanje njihove proračunske discipline.(2) Člen 126 določa, da se države članice izogibajo čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju in v ta namen določa postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Pakt za stabilnost in rast, ki v svojem korektivnem delu izvaja postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem, zagotavlja okvir, ki podpira politike vlad za hitro ponovno vzpostavitev stabilnega proračunskega stanja, pri tem pa upošteva gospodarske razmere.(3) Svet je 27. aprila 2009 v skladu s členom 104(6) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti odločil, da ima Grčija čezmeren primanjkljaj.(4) Svet je 10. maja 2010 sprejel Sklep, naslovljen na Grčijo na podlagi člena 126(9) in člena 136 za okrepitev in poglobitev fiskalnega nadzora ter poziv Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja najpozneje do leta 2014 kot skrajnega roka (v nadaljevanju: Sklep)[1]. Svet je za odpravo primanjkljaja določil naslednji načrt: javnofinančni primanjkljaj ne sme presegati 18 508 milijonov EUR v letu 2010, 17 065 milijonov EUR v letu 2011, 14 916 milijonov EUR v letu 2012, 11 399 milijonov EUR v letu 2013 in 6 385 milijonov EUR v letu 2014.(5) Po napovedih, ki so bile na voljo, ko je Svet sprejel Sklep, naj bi se realni BDP po pričakovanjih skrčil za 4 % v letu 2010 in 2,5 % v letu 2011, nato pa naj bi se ponovno vzpel in zrasel za 1,1 % v letu 2012 ter 2,1 % v letih 2013 in 2014. Deflator BDP naj bi v letih od 2010 do 2104 po pričakovanjih znašal 1,2 %, – 0,5 %, 1,0 %, 0,7 % oziroma 1,0 %. Glede na gospodarska gibanja se zdaj pričakuje, da se bo realni BDP zmanjšal za 4,25 % v letu 2010 in 3 % v letu 2011, nato pa naj bi se ponovno vzpel in zrasel za 1,1 % v letu 2012 ter za 2,1 % v letih 2013 in 2014. Deflatorji BDP naj bi po zdajšnjih pričakovanjih znašali 3,0%, 1,6%, 0,4%, 0,8% oziroma 1,2% v letih od 2010 do 2014.(8) Grčija je 12. februarja 2011 Svetu in Komisiji predložila poročilo, v katerem so opisani ukrepi politike, ki so bili sprejeti za izpolnitev zahtev iz Sklepa. Komisija je poročilo ocenila in sklenila, da Grčija zadovoljivo ravna v skladu s Sklepom[2]. Vendar se je v letu 2011 treba izogibati prekoračenju ciljnega primanjkljaja, do česar je prišlo v letu 2010.(9) Glede na zgoraj navedeno se zdi primerno revidirati številne vidike Sklepa, obenem pa ohraniti nespremenjen skrajni rok za odpravo čezmernega primanjkljaja ter načrt za prilagoditev javnofinančnega primanjkljaja in nominalno povečanje javnega dolga –SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:Člen 1Sklep 2010/320/EU se spremeni:1. v členu 2(4) se točka (d) nadomesti z naslednjim:„(d) načrt srednjeročne proračunske strategije, ki opredeljuje trajne ukrepe za fiskalno konsolidacijo v višini najmanj 8 odstotkov BDP in varnostno rezervo, ki bo zagotavljal, da se bodo dosegli ciljni primanjkljaji do leta 2014 ter da se bo razmerje med dolgom in BDP trajnostno manjšalo. Načrt strategije bo objavljen za namene javnega posvetovanja pred koncem marca. Načrt srednjeročne strategije vključuje zlasti: preudarne makroekonomske napovedi; osnovne napovedi prihodkov in odhodkov države in drugih vladnih subjektov; opis stalnih fiskalnih ukrepov, njihov časovni razpored in količinsko opredelitev; letne zgornje meje porabe za posamezna ministrstva ter fiskalne cilje za druge vladne subjekte do konca leta 2014; fiskalne napovedi za javno upravo po ukrepih v skladu s ciljnima primanjkljajem in dolgom; dolgoročnejše napovedi dolga na podlagi preudarnih makroekonomskih napovedi, stabilnih primarnih presežkov od leta 2014 naprej ter načrtov privatizacije. Načrt srednjeročne strategije bo povezan z zdravstvenimi in pokojninskimi reformami, ki potekajo, ter s posebnimi sektorskimi načrti. Sektorski načrti (osnutki načrtov bodo na voljo do konca marca) bodo obravnavali predvsem: reforme davčne politike; podjetja v državni lasti; zunajproračunske sklade (pravni subjekti javnega sektorja in namenski računi); plače v javnem sektorju; javno upravo; socialne odhodke; javne naložbe in porabo za vojaške namene. Z vsakim sektorskim načrtom bo upravljala medministrska projektna skupina;“;2. v členu 2(4) se točka (e) nadomesti z naslednjim:„(e) načrt proti utaji davkov, ki vključuje kvantitativne kazalce uspešnosti za odgovorno upravljanje prihodkov; sprejetje zakonodaje za racionalizacijo postopkov upravnih davčnih sporov in postopkov sodnega varstva ter zahtevanih aktov in postopkov, ki so potrebni za boljše obravnavanje kršitev, korupcije in slabih rezultatov davčnih uradnikov, vključno s pregonom v primerih kršitve dolžnosti; objava mesečnih poročil petih projektnih skupin proti utaji davkov, vključno z nizom kazalnikov napredka;“;3. v členu 2(4) se točka (f) nadomesti z naslednjim:„(f) podroben akcijski načrt s časovnim okvirom za dokončanje in izvajanje poenostavljenega sistema plačil; priprava srednjeročnega načrta človeških virov za obdobje do leta 2013 v skladu s pravilom 1 zaposlitve na 5 odhodov, ki opredeljuje tudi načrte za prerazporeditev usposobljenega osebja na prednostna področja; objava mesečnih poročil o premikih osebja (prihodi, odhodi premestitve med subjekti) za nekatere vladne službe;“;4. v členu 2(4) se točka (g) nadomesti z naslednjim:„(g) izvajanje obsežne reforme sistema zdravstvenega varstva, ki se je začela leta 2010, da se javni odhodki za zdravstveno varstvo obdržijo pri ali pod 6 odstotki BDP; ukrepi, ki prinašajo prihranke pri farmacevtskih izdelkih v višini vsaj 2 milijard EUR v primerjavi z letom 2010, pri čemer znaša prihranek v letu 2011 vsaj 1 milijardo EUR; izboljšanje računovodskega sistema in sistema zaračunavanja storitev bolnišnic z: zaključkom uvedbe dvostavnega računovodskega sistema na podlagi nastanka poslovnih dogodkov v vseh bolnišnicah; uporabo enotnega kodnega sistema in skupnega registra za medicinsko opremo; izračunom zalog ter beleženjem pritoka in odtoka medicinske opreme v vseh bolnišnicah, ki uporabljajo enotni kodni sistem za medicinsko opremo; pobiranjem participacije pacientov v vseh javnih zdravstvenih ustanovah; in pravočasnim izdajanjem računov za zdravstvene storitve (najkasneje v 2 mesecih) grškim skladom socialnega zavarovanja, drugim državam članicam in zasebnim zdravstvenim zavarovalnicam; ter zagotovitvijo, da bodo do konca leta 2011 vsaj 50 odstotkov količine zdravil, ki jo bodo porabile javne bolnišnice, sestavljala generična zdravila in zdravila brez patenta, pri čemer bodo morale vse javne bolnišnice farmacevtske izdelke obvezno nabavljati na podlagi aktivnih snovi;“;5. v členu 2(4) se točka (k) nadomesti z naslednjim:„(k) sprejetje zakona za ustanovitev enotnega organa za javna naročila v skladu z akcijskim načrtom; vzpostavitev IT platforme za e-javna naročila in določitev vmesnih ciljev v skladu z akcijskim načrtom, vključno s: testno pilotno različico, dostopnostjo vseh funkcionalnosti za vse pogodbe ter postopnim uvajanjem obvezne uporabe sistema e-javnih naročil za naročila blaga, storitev ali gradenj;“;6. členu 2(4) se doda naslednja točka:„(l) akt, ki določa usposobljenost in odgovornosti računovodij, ki se jih imenuje v vseh resornih ministrstvih in večjih vladnih subjektih in katerih naloga je zagotavljati trden finančni nadzor; imenovanje finančnih računovodij; pospešitev postopka uvajanja registrov obveznosti in operativnih registrov, ki zajemajo celotno javno upravo (razen najmanjših subjektov).“;7. členu 2(5) se doda naslednja točka:„(i) objava popisa premoženja v državni lasti, vključno z deleži v podjetjih, ki kotirajo oziroma ne kotirajo na borzi, in komercialno donosnimi nepremičninami in zemljo in oceno vrednosti tega premoženja; ustanovitev generalnega sekretariata za nepremičnine, da se izboljša usklajenost in pospeši program privatizacije in upravljanja s premoženjem; načrti privatizacije se na podlagi tega popisa revidirajo in pospešijo.“;8. členu 2(6) se doda naslednja točka:„(f) izdelava popisa premoženja komercialnih nepremičnin v državni lasti (ki se objavi do junija 2011), priprava srednjeročnega načrta za odprodajo državnega premoženja, popravek prihodkov iz privatizacije, načrtovanih za obdobje 2011–2012 ter podaljšanje načrta do konca leta 2015.“;9. doda se naslednji člen 2(8):„Grčija do konca marca 2012 sprejme naslednje ukrepe:(a) reforma sekundarnih/dopolnilnih pokojninskih sistemov z združitvijo skladov in začetkom izračunavanja nadomestil na podlagi novega pojmovno opredeljenega prispevnega sistema; zamrznitev nominalnih dopolnilnih pokojnin in znižanje nadomestitvene stopnje za pridobljene pravice v skladih, ki imajo primanjkljaj, na podlagi aktuarske študije, ki jo pripravi nacionalni aktuarski organ. Če se aktuarska študija ne pripravi, se nadomestitvene stopnje znižajo s 1. januarjem 2012 z namenom izognitve primanjkljajem.“.Člen 2Ta sklep začne učinkovati na dan uradnega obvestila.Člen 3Ta sklep je naslovljen na Helensko republiko.V Bruslju, […]Za SvetPredsednik […] [1] Sklep Sveta 2010/320/EU (UL L 145, 11.6.2010, str. 6).[2] Sporočilo Komisije COM(2011) konč. … z dne [XX] marca 2011.