title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Avstrije za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Avstrije za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/84

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim programom reform Avstrije za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Avstrije za leto 2018
      (2018/C 320/19)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Avstrije ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 22. marca 2018. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018 (2) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje).

                  (2)

                  Avstrija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, ki je izraženo v priporočilih 1 in 2 spodaj.

                  (3)

                  Poročilo o državi za Avstrijo za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Avstrije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (3), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Avstrije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (4)

                  Avstrija je 25. aprila 2018 predložila nacionalni reformni program za leto 2018 in 21. marca 2018 program stabilnosti za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Avstrijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga. V programu stabilnosti za leto 2018 vlada pričakuje, da se bo nominalni primanjkljaj izboljšal s primanjkljaja v višini 0,7 % BDP v letu 2017 na presežek v višini 0,4 % BDP v letu 2022. Srednjeročni proračunski cilj, in sicer strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP leta 2017, naj bi bil dosežen leta 2019. Glede na program stabilnosti se pričakuje, da se bo dolg sektorja država kot odstotek BDP postopoma zmanjšal z 78,1 % BDP v letu 2017 na 62,2 % BDP v letu 2022. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je ugoden za leto 2018 in verjeten za poznejša leta. Glavna tveganja za srednjeročno proračunsko načrtovanje predstavljajo diskrecijski ukrepi, predvideni leta 2020, kot je napovedana reforma dohodnine, katere neto učinki na proračun še niso bili v celoti določeni.

                  (7)

                  Program stabilnosti kaže, da je učinek izrednega pritoka beguncev in varnostnih ukrepov na proračun znaten, ter vsebuje ustrezne podatke o obsegu in naravi teh dodatnih proračunskih stroškov. Po mnenju Komisije so upravičeni dodatni odhodki v letu 2017 znašali 0,03 % BDP za izreden pritok beguncev, za varnostne ukrepe pa ni bilo dodatnih stroškov. Določbe členov 5(1) in 6(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 upoštevajo te dodatne odhodke, saj sta pritok beguncev in resnost teroristične grožnje izredna dogodka, njun učinek na avstrijske javne finance je znaten in njihova vzdržnost ne bo ogrožena, če se dovoli začasen odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Zato je bila zaradi dodatnih stroškov v zvezi z begunci zahtevana prilagoditev za dosego srednjeročnega cilja za leto 2017 znižana.

                  (8)

                  Svet je 11. julija 2017 Avstriji priporočil, naj zagotovi, da bo odklon od srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2018 omejen na olajšavo, povezano z učinkom izrednega pritoka beguncev in varnostnih ukrepov na proračun. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 3,3 % v letu 2018, kar ustreza dovoljenemu poslabšanju strukturnega salda za 0,2 % BDP. Ob upoštevanju odobrenih olajšav pomladanska napoved Komisije iz leta 2018 kaže na tveganje določenega odklona od te zahteve v letu 2018 ter v letih 2017 in 2018 skupaj.

                  (9)

                  Avstrija bi morala ob upoštevanju olajšave, povezane z izrednimi dogodki, za katere je odobren začasen odklon, v letu 2019 doseči srednjeročni proračunski cilj. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 2,9 %, kar ustreza izboljšanju strukturnega salda za 0,3 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 in ob nespremenjenih politikah obstaja za Avstrijo tveganje znatnega odklona od zahteve v letu 2019 zaradi odklona v letih 2018 in 2019 skupaj. Hkrati naj bi bila država v letu 2019 za 0,1 % BDP oddaljena od srednjeročnega cilja. Poleg tega naj bi v letih 2018 in 2019 izpolnjevala pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bi morala biti Avstrija pripravljena v letu 2018 sprejeti dodatne ukrepe za zagotovitev skladnosti in da bi bilo treba v letu 2019 sprejeti potrebne ukrepe za izpolnitev določb Pakta za stabilnost in rast.

                  (10)

                  Glede na poročilo o staranju prebivalstva za leto 2018 napovedano povečanje odhodkov za pokojnine, zdravstvo in dolgotrajno oskrbo kaže na srednje- in dolgoročno tveganje za vzdržnost javnih financ. Javnofinančni odhodki Avstrije za pokojnine so nad povprečjem Unije (13,8 % v primerjavi z 11,2 % BDP leta 2016) in naj bi se do leta 2070 še povečali (0,5 % v primerjavi z -0,2 % BDP). Z nedavnimi reformami so bile uspešno zagotovljene spodbude za poznejše upokojevanje. Kljub temu pa brez povišanja zakonsko določene upokojitvene starosti nadaljnje kopičenje pravic do ugodnosti v podaljšani delovni dobi ne izboljšuje dolgoročne vzdržnosti. Zakonsko določena upokojitvena starost žensk, ki je 60 let, je med najnižjimi v Uniji. Leta 2024 se bo ta starost šele postopoma začela prilagajati, z zakonsko določeno upokojitveno starost za moške pa bo usklajena šele leta 2033. Na splošno bi povišanje zakonsko določene upokojitvene starosti in omejevanje predčasnega upokojevanja prispevalo k vzdržnosti pokojnin v razmerah starajočega se prebivalstva.

                  (11)

                  Javnofinančni odhodki za zdravstvo so nad povprečjem Unije (7 % v primerjavi s 6,8 % BDP v letu 2016) in naj bi se povečali bolj kot povprečje Unije (1,3 % v primerjavi z 0,9 % BDP), s čimer naj bi do leta 2070 dosegli 8,3 % BDP. Odhodki za dolgotrajno oskrbo naj bi se podvojili, in sicer z 1,9 % na 3,8 % BDP do leta 2070. Z uvedbo zgornjih mej za odhodke z zakonom o finančni izravnavi iz leta 2017 ter reformo za okrepitev primarnega zdravstva in zmanjšanje odvisnosti od bolnišničnega sektorja se je začelo obravnavati vprašanje vzdržnosti. Še vedno visoko število zdravstvenih zavarovalnic kaže na morebitne dodatne prihranke pri upravljanju in upravnih stroških. Poleg tega bi učinkovitejša javna naročila (npr. razpisi na ravni Unije, uporaba meril za dodelitev, ki ne temeljijo na ceni, in medregionalno združevanje razpisov) prispevali k izboljšanju kakovosti in stroškovne učinkovitosti. Na področju dolgotrajne oskrbe naj bi se odhodki zaradi nedavnih ukrepov politik, kot je odločitev o odpravi uporabe zasebnih sredstev oseb za financiranje bolnišnične dolgotrajne oskrbe, povečali namesto omejili.

                  (12)

                  Zakon o finančni izravnavi iz leta 2017 je prispeval k racionalizaciji fiskalnih odnosov med različnimi ravnmi države, in sicer z uvedbo financiranja na podlagi nalog, poenostavitvijo razporeditve transferjev med ravnmi države in dodelitvijo lastnega vira prihodkov zveznim deželam. Vendar je fiskalni okvir kljub tem reformnim prizadevanjem še vedno nepregleden in še vedno ni skladnosti med odhodki in odgovornostmi za povečanje prihodkov, kar ne zagotavlja močnih spodbud za povečanje učinkovitosti na podnacionalni ravni.

                  (13)

                  Kljub davčni reformi leta 2016 davčna obremenitev dela ostaja visoka in se bo sčasoma še povišala, če se davčni razredi ne bodo usklajevali glede na inflacijo. Osebe z višjimi dohodki so imele razmeroma večje koristi od reforme kot osebe z nižjimi dohodki, davčna obremenitev za osebe z nizkimi dohodki pa je še najprej visoka. Poleg tega je davčna reforma koristila bolj moškim kot ženskam. Viri prihodkov, ki manj škodujejo rasti, kot so periodični davki na nepremičnine, se zdijo premalo izkoriščeni, zlasti zaradi precej zastarele davčne osnove. Prihodki od periodičnih davkov na nepremičnine so v Avstriji nizki, pri čemer so leta 2016 znašali 0,2 % BDP, medtem ko je povprečje Unije znašalo 1,6 % BDP. Preusmeritev davčne obremenitve dela na manj škodljive vire prihodkov bi lahko prispevala k odpravi te težave.

                  (14)

                  Trg dela deluje dobro, vendar se nekatere skupine (npr. ženske in osebe z migrantskim ozadjem) še vedno soočajo z izzivi. Kljub na splošno visoki stopnji zaposlenosti žensk njihova udeležba na trgu dela v smislu zaposlitve za polni delovni čas ostaja precej šibka. Delež žensk, zaposlenih za krajši delovni čas (v starosti od 20 do 64 let), ki je leta 2017 znašal 47,9 % (povprečje Unije: 31,1 %), je še vedno med najvišjimi v Uniji. K temu prispevajo težave v zvezi z dostopom do formalnega otroškega varstva, zlasti zunaj mest. Visok delež žensk, zaposlenih za krajši delovni čas, ki je večinoma posledica dejstva, da ženske opravljajo pomembne neplačane naloge, kot je nega otrok in sorodnikov, in nižje plače na uro prispevajo k trajno velikim razlikam v plačah med spoloma. Slednje celo neposredno vpliva na pridobivanje pokojninskih pravic žensk, kar povzroča velike razlike v pokojninah.

                  (15)

                  Učni rezultati prikrajšanih učencev se niso izboljšali. Še vedno obstajajo velike razlike v uspešnosti med učenci z migrantskim ozadjem in učenci brez njega. V okviru nacionalnega preizkusa znanja, ki je bil izveden leta 2016, je bilo potrjeno, da približno ena četrtina učencev 8. razreda ne izpolnjuje ali le delno izpolnjuje izobraževalne standarde v nemškem jeziku. Poleg tega so bile v okviru nedavnega mednarodnega preizkusa znanja potrjene čedalje večje razlike v bralni pismenosti pri učencih s šibkejšim socialno-ekonomskim ali migrantskim ozadjem. Iz primerjave rezultatov Programa mednarodne primerjave dosežkov učencev (PISA) iz leta 2012 in 2015 je razvidno, da se je delež učencev s podpovprečnimi dosežki povečal na vseh treh ključnih področjih, tj. pri matematiki, bralni pismenosti in naravoslovju. Učenci, rojeni v Avstriji, dosegajo boljše rezultate kot prva generacija migrantov, pri čemer je ta razlika enakovredna skoraj trem letom šolanja.

                  (16)

                  Produktivnost v Avstriji je sicer visoka, vendar je bila njena rast v zadnjih letih skromna kljub znatnim prizadevanjem države, na primer z vlaganjem v raziskave in razvoj ter izboljšanjem okvira za zagonska podjetja. Preostali vzvodi za podporo rasti produktivnosti so povezani z digitalizacijo podjetij, rastjo podjetij in konkurenčnostjo na področju storitev. Avstrija ima visoke ovire za dostop ter omejevalna pravila o opravljanju poslovnih storitev in poklicnih dejavnosti. To vključuje posebne zahteve glede lastništva, obsežne rezervirane dejavnosti in omejitve glede multidisciplinarnih dejavnosti. Nadaljnja prizadevanja za zmanjšanje bremena in načrtovana ocena avstrijskega zakona o dovoljenju za poslovanje (Gewerbeordnung) so pomembna orodja za obravnavanje tega vprašanja.

                  (17)

                  Večja konkurenca v storitvenem sektorju bi prispevala k obravnavanju izzivov, s katerimi se Avstrija sooča pri širjenju uporabe digitalnih tehnologij in poslovnih modelov, zlasti med mikro, malimi in srednjimi podjetji. Digitalizacija teh podjetij je v Avstriji še posebej pomembna, saj predstavljajo temelj avstrijskega gospodarstva. Pri tem so ključnega pomena pobude, kot sta „KMU Digital“ in „AT:net“, ter izvajanje avstrijskega digitalnega načrta. Problematična je tudi razširitev podjetij, zlasti tistih, ki so zelo inovativna. Financiranje v poznejši fazi, na primer v obliki tveganega kapitala in dostopa do javnih kapitalskih trgov za rastoča podjetja, predstavlja ozko grlo. Hitro rastoča podjetja so ključna za širjenje uporabe novih tehnologij in poslovnih modelov, vključno z digitalnimi, ter posledično tudi za rast produktivnosti.

                  (18)

                  V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Avstrije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2018, nacionalni reformni program za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Avstrija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Avstriji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (19)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2018, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Avstrija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  Ob upoštevanju olajšave, povezane z izrednimi dogodki, za katere je odobren začasen odklon, v letu 2019 doseže srednjeročni proračunski cilj. Zagotovi vzdržnost zdravstvenega sistema, sistema dolgotrajne oskrbe in pokojninskega sistema, vključno s povišanjem zakonsko določene upokojitvene starosti in omejevanjem predčasnega upokojevanja. Poveča učinkovitost javnih storitev, med drugim tudi z uskladitvijo obveznosti glede financiranja in porabe.

                  2.

                  Zmanjša davčni primež, zlasti za osebe z nizkimi dohodki, s preusmeritvijo davčne obremenitve na vire, ki manj škodujejo rasti. Izboljša udeležbo žensk na trgu dela. Izboljša osnovna znanja in spretnosti prikrajšanih mladih in oseb z migrantskim ozadjem. Podpre rast produktivnosti s spodbujanjem digitalizacije podjetij in rast podjetij z zmanjšanjem regulativnih ovir v storitvenem sektorju.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL C 179, 25.5.2018, str. 1.

         (3)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovenije za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/103

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovenije za leto 2018
      (2018/C 320/23)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) ter zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Slovenijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 22. marca 2018. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje).

                  (2)

                  Slovenija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilu 1.

                  (3)

                  Poročilo o državi za Slovenijo za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Slovenije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (4), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Slovenije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v Sloveniji ne obstajajo makroekonomska neravnotežja.

                  (4)

                  Slovenija je 13. aprila 2018 predložila nacionalni reformni program za leto 2018 in 26. aprila 2018 program stabilnosti za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Slovenijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Program stabilnosti za leto 2018, ki ga je predložila vlada, ki opravlja tekoče posle, temelji na predpostavki nespremenjenih politik. Vlada v skladu s programom pričakuje, da se bo nominalni presežek v letu 2018 izboljšal na 0,4 % BDP in nato v letu 2021 dosegel 0,9 % BDP. Ob nespremenjenih politikah srednjeročni proračunski cilj, in sicer presežek v višini 0,25 % BDP, do leta 2021 naj ne bi bil dosežen. Glede na program stabilnosti za leto 2018 se pričakuje, da se bo dolg sektorja država kot odstotek BDP v letu 2018 znižal na 69,3 % BDP in se v letu 2021 dodatno zmanjšal na 58,3 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten.

                  (7)

                  Svet je 11. julija 2017 Sloveniji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (6) v letu 2018 ne bo presegla 0,6 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1,0 % BDP. Hkrati je bilo navedeno, da bo treba pri oceni osnutka proračunskega načrta za leto 2018 in poznejši oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj doseganja fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako h krepitvi trenutnega okrevanja kot k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ. Na podlagi ocene Komisije glede moči okrevanja v Sloveniji, ki je bila izvedena v okviru mnenja Komisije o osnutku proračunskega načrta Slovenije za leto 2018 in pri kateri so bili ustrezno upoštevani izzivi Slovenije glede vzdržnosti, je v letu 2018 potreben strukturni fiskalni napor v višini vsaj 0,6 % BDP brez možnosti dodatnega odklona v obdobju enega leta. To ustreza nominalni stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov, ki ne presega 1,5 %. Če navedeno upoštevamo v celoviti oceni, na podlagi napovedi Komisije iz pomladi 2018 obstaja v letu 2018 tveganje znatnega odklona od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja.

                  (8)

                  V letu 2019, ko naj bi bil delež javnega dolga v BDP v Sloveniji nad 60 % BDP, pozitivna proizvodna vrzel pa naj bi znašala 4,1 % BDP, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 2,2 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 1,0 % BDP, kot izhaja iz skupno dogovorjene prilagoditvene matrike v okviru Pakta za stabilnost in rast. Hkrati obstajajo jasni znaki, da so neizkoriščene zmogljivosti v gospodarstvu podcenjene, saj naj bi inflacija v letu 2019 dosegla 2 %, podzaposlenost je nad predkrizno ravnjo, naložbe pa se po velikem upadu v letih krize krepijo. Poleg tega orodje za preverjanje verjetnosti nakazuje, da so ocene proizvodne vrzeli, ki temeljijo na skupni metodologiji, povezane z visoko stopnjo negotovosti. Na tej podlagi se zdi letna strukturna prilagoditev v višini 0,65 % BDP, kar ustreza najvišji stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 3,1 %, ustrezna. Ob nespremenjenih politikah obstaja v letu 2019 ter v letih 2018 in 2019 skupaj tveganje znatnega odklona od te zahteve. Slovenija bo v letu 2018 predvidoma izpolnjevala prehodno pravilo glede dolga, v letu 2019 pa pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bi bilo treba z letom 2018 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast.

                  (9)

                  Vlada je predstavila predloge za reformo zdravstvenega sistema. Predlog zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki je osrednji del reforme in bo zagotovil dolgoročno financiranje zdravstvenega sistema, je bil decembra 2017 predložen v posvetovanje Ekonomsko-socialnemu svetu, vendar ni bil sprejet pred volitvami, zato je njegovo sprejetje negotovo. Trenutno je v pripravi predlog zakona o dolgotrajni oskrbi, s katerim naj bi dolgotrajna oskrba postala nov steber socialne varnosti, ki bi dopolnjeval druge sisteme socialne varnosti (zdravstveno varstvo, socialno varstvo in pokojninsko zavarovanje). Kako bo Slovenija v prihodnosti povečala stroškovno učinkovitost, dostopnost in kakovost oskrbe, je še vedno negotovo. Leta 2017 so bili sprejeti predlogi za spremembo Zakona o zdravniški službi, Zakona o zdravstveni dejavnosti, Zakona o pacientovih pravicah in Zakona o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, ki jih je zdaj treba začeti izvajati, da se zagotovita dostopnost in kakovost oskrbe. Sprejeti so bili prvi ukrepi za izvajanje Nacionalnega plana zdravstvenega varstva za obdobje 2016–2025. Postopoma se uvajajo ambulante družinske medicine, načrtovana je vzpostavitev sistema za ocenjevanje zdravstvene tehnologije do leta 2020, rešitve e-Zdravja pa bodo izboljšale spremljanje po vsej državi. Poleg tega se pričakuje, da bodo koristi bolje usklajenih javnih naročil na področju zdravstva pripomogle k večji stroškovni učinkovitosti javnih naročil.

                  (10)

                  Ekonomsko-socialni svet je julija 2017 soglasno sprejel dokument z naslovom „Izhodišča za prenovo sistema pokojninskega in invalidskega zavarovanja v Republiki Sloveniji“. V njem so predstavljeni različni ukrepi, kako bi lahko zagotovili ustrezne pokojnine ter vzpostavili vzdržen in pregleden pokojninski sistem. Vendar konkretnega akcijskega načrta za sprejetje teh ukrepov še ni, pa tudi obdobje za postopno uvedbo reforme kljub dogovoru med socialnimi partnerji in vlado, da bo reforma sprejeta do leta 2020, ni bilo določeno. Še vedno so prisotni izzivi v zvezi z zagotavljanjem dolgoročne vzdržnosti in ustreznosti pokojninskega sistema s prilagoditvijo zakonsko določene upokojitvene starosti in spodbujanjem poznejšega upokojevanja; s povečanjem pokritosti s shemami dodatnega pokojninskega zavarovanja; z ustreznim odzivom na spreminjajoče se poklicne poti in zmanjšanjem tveganja revščine starejših.

                  (11)

                  Gospodarska rast se je nadaljevala, gibanja na trgu dela in socialni trendi so se še izboljšali. Delež prebivalstva, ki ga ogroža revščina ali socialna izključenost, se je zmanjšal, vendar pri starejših, zlasti pri ženskah, ostaja nad povprečjem Unije. Zaposlenost se je še naprej povečevala, brezposelnost pa se je dodatno zmanjšala. Vendar so v številnih strokovnih poklicih vidni znaki pomanjkanja delovne sile. Dolgotrajna brezposelnost ostaja nad predkrizno ravnjo in še vedno predstavlja skoraj polovico skupne brezposelnosti. Izzivi so še vedno zlasti pri starejših delavcih, saj stopnja delovne aktivnosti in zaposlenosti starejših delavcev ostajata med najnižjimi v Uniji. Slovenska družba se hitro stara, kar pomeni, da se delovno sposobno prebivalstvo in ponudba delovne sile krčita. Vlada je kot odgovor na ta trend pripravila „Strategijo dolgožive družbe“, vendar še ni konkretnih akcijskih načrtov.

                  (12)

                  Ob starajočem se prebivalstvu je še bolj očitna potreba po večji udeležbi v izobraževanju odraslih, ki od leta 2010 upada in je zlasti nizka med nizko usposobljenimi in starejšimi delavci. Izboljšanje znanj in spretnosti z vseživljenjskim učenjem bi povečalo možnosti za zaposlitev, zlasti za nizko usposobljene in starejše delavce. Stopnja zaposlenosti nizko usposobljenih delavcev se je izboljšala, vendar ostaja pod predkrizno ravnjo in povprečjem Unije. Ocena aktivnih politik zaposlovanja kaže, da je večina programov uspešnih, vendar so tako odhodki na tem področju kot tudi stopnja udeležbe brezposelnih v programih še vedno nizki. Čeprav je reforma trga dela iz leta 2013 očitno pomagala nekaterim ranljivim skupinam, da se zaposlijo, je še vedno težava zaposlovanje za določen čas.

                  (13)

                  Sprejeti so bili ukrepi za izboljšanje možnosti financiranja za podjetja v Sloveniji in za zagotavljanje alternativ podjetjem, ki sicer najemajo bančna posojila. Vendar je zanašanje na uporabo bančnih posojil še vedno izziv pri financiranju, zlasti pri malih in srednjih podjetjih, za katera je dostop do financiranja še vedno ovira za rast. Sedanji ukrepi še niso omogočili boljšega financiranja, zlasti za inovativna podjetja. V Sloveniji je le malo hitro rastočih podjetij in nimajo dovolj podpore za širitev. Tvegani kapital se kot ena od oblik lastniškega financiranja povečuje, vendar z zelo nizke ravni. Inovativnim podjetjem bi koristile tudi učinkovitejše javne raziskave, ki jih trenutno ovirajo težave pri privabljanju domačih in tujih strokovnjakov ter pomanjkanje financiranja na podlagi uspešnosti. Raven zasebnih naložb je v Sloveniji v primerjavi s primerljivimi državami še vedno razmeroma nizka, zato so smiselna ciljno usmerjena prizadevanja za nadaljnje izboljšanje okvirnih pogojev za naložbe, zlasti na področjih, ki imajo velik potencial za povečanje produktivnosti.

                  (14)

                  Veliko zakonodajno in upravno breme še vedno zavira razvoj podjetij. Birokracija velja za enega najbolj problematičnih dejavnikov pri poslovanju v Sloveniji. To je povezano predvsem z negotovostjo in zapletenostjo davčnih postopkov, vendar ni omejeno samo na to področje, saj v gospodarskih zadevah še vedno traja približno eno leto do prve obravnave na sodišču. Slovenija je oblikovala orodje za pomoč pri zmanjševanju upravnega bremena in napreduje pri njegovem izvajanju. Precejšen del pa še ni izveden.

                  (15)

                  Poleg tega se je Slovenija šele začela ukvarjati z visoko ravnjo omejevalnih predpisov v nekaterih storitvenih sektorjih. Izvedene so bile reforme za liberalizacijo poklicnih zahtev za arhitekte in gradbene inženirje, druga vprašanja, ki so jih opredelile službe Komisije, pa še niso bila obravnavana. Reforme bi koristile tudi slovenskim podjetjem v predelovalnem sektorju, ki so odvisna od prispevkov konkurenčnih storitev.

                  (16)

                  Učinkovito javno naročanje je ključno za nadzor stroškov in izboljšanje kakovosti v slovenskem zdravstvenem sektorju. Razširitev centraliziranega javnega naročanja kot tudi drugih oblik združevanja javnih naročil, kot je skupno javno naročanje, pri katerem sodeluje več bolnišnic, je ključnega pomena za zagotavljanje kakovostnih inovativnih izdelkov po konkurenčnih cenah.

                  (17)

                  Slovenija ima pri javnih naročilih težave z neučinkovitostjo. Konkurenca med ponudniki je razmeroma nizka, na kar nakazujeta majhno število prejetih ponudb na posamezen razpis in visok delež postopkov s pogajanji brez predhodnega razpisa. Slednje tudi zmanjšuje preglednost. Profesionalizacija oseb, ki sodelujejo pri izvajanju javnih naročil, je nizka, poleg tega je malo varoval proti korupciji in nedovoljenemu dogovarjanju med ponudniki. Predvsem je zaradi postopka imenovanja njenih članov omejena neodvisnost Državne revizijske komisije. Kljub oceni organov, da sta gospodarski kriminal in korupcija v preteklih letih povzročila znatno škodo, nekatere protikorupcijske reforme še niso bile sprejete.

                  (18)

                  Za Slovenijo je še vedno značilna velika vpletenost države v gospodarstvo, zlasti v finančnem sektorju. Predhodno objavljeni načrti za privatizacijo se izvajajo počasi. Nadaljevanje privatizacij bi dolgoročno povečalo poslovno vzdržnost podjetij in zmanjšalo tveganja za javne finance.

                  (19)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Slovenije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2018, nacionalni reformni program za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Slovenija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Sloveniji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (20)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda Komisije in te ocene preučil program stabilnosti za leto 2018, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Slovenija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 3,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,65 % BDP. Sprejme in izvaja Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ter načrtovano reformo dolgotrajne oskrbe. Zagotovi dolgoročno vzdržnost in ustreznost pokojninskega sistema, vključno s povišanjem zakonsko določene upokojitvene starosti in omejevanjem predčasnega upokojevanja. Poveča zaposljivost nizko usposobljenih in starejših delavcev z ukrepi vseživljenjskega učenja in aktivacijskimi ukrepi.

                  2.

                  Razvije alternativne vire financiranja za hitro rastoča podjetja. Zmanjša ovire za vstop na trg z revizijo regulacije proizvodnih trgov in zmanjšanjem upravnega bremena. Izboljša konkurenco, profesionalizacijo in neodvisen nadzor na področju javnih naročil. Izvede privatizacije v skladu z obstoječimi načrti.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 179, 25.5.2018, str. 1.

         (4)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (5)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (6)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Španije za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Španije za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/33

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim programom reform Španije za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Španije za leto 2018
      (2018/C 320/08)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) ter zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Španijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 22. marca 2018. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje).

                  (2)

                  Španija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih od 1 do 3 spodaj.

                  (3)

                  Poročilo o državi za Španijo za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Španije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (4), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Španije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v Španiji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Zlasti visok zunanji in notranji dolg, tako javni kot zasebni, ob visoki brezposelnosti še naprej povzroča ranljivosti s čezmejno razsežnostjo. Zunanje uravnoteženje napreduje po zaslugi presežkov na tekočem računu, zabeleženih od leta 2013, ki temeljijo na strukturnem izboljšanju trgovinske uspešnosti. Vendar so neto zunanje obveznosti še vedno visoke. Napreduje tudi zmanjševanje dolga zasebnega sektorja, ki ga podpirajo ugodni pogoji za rast, vendar je potrebno nadaljnje razdolževanje. Bolj zdrav finančni sektor spodbuja gospodarsko aktivnost. Kljub močni rasti nominalnega BDP se javni dolg kot delež BDP zmanjšuje le počasi. Nadaljuje se hitro upadanje stopnje brezposelnosti, ki kljub temu ostaja zelo visoka, poleg tega pa visoka stopnja segmentacije trga dela ovira hitrejšo rast produktivnosti dela. Po velikem reformnem zagonu med letoma 2012 in 2015 je napredek pri uresničevanju priporočil v zadnjem času skromnejši. Sedanje gospodarske razmere ponujajo priložnost za izvedbo potrebnih reform za okrepitev odpornosti španskega gospodarstva in povečanje rasti produktivnosti.

                  (4)

                  Za Španijo trenutno velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast. Španija v programu stabilnosti za leto 2018 načrtuje odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2018 v skladu s Sklepom Sveta (EU) 2017/984 o pozivu Španiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki je potrebno za odpravo čezmernega primanjkljaja (5). Saldo sektorja država naj bi se še naprej izboljševal in v letu 2021 dosegel presežek v višini 0,1 % BDP. Program stabilnosti za leto 2018 vsebuje vse ukrepe, vključene v osnutek zakona o proračunu, ki je bil parlamentu predložen 3. aprila 2018, ter dodatne ukrepe, napovedane do konca aprila 2018. Španija v časovnem obdobju, ki ga zajema program stabilnosti za leto 2018, predvidoma ne bo dosegla srednjeročnega cilja izravnanega proračunskega položaja v strukturnem smislu. Glede na program stabilnosti za leto 2018 se pričakuje, da se bo dolg sektorja država kot odstotek BDP v letu 2018 znižal na 97,0 %, v letu 2019 na 95,2 %, v letu 2021 pa na 89,1 % BDP. Makroekonomske predpostavke, uporabljene v programu stabilnosti za leto 2018, so verjetne. Na splošno načrtovano doseganje ciljnih nominalnih primanjkljajev še naprej temelji na trdnih gospodarskih obetih in predpostavki, da bodo javnofinančni odhodki rasli manj kot nominalni BDP. Tveganja za doseganje fiskalnih ciljev so povezana z večjo rastjo prihodkov in bolj umirjeno rastjo odhodkov od tistih, ki sta predvideni v pomladanski napovedi Komisije iz leta 2018, ter z možnostjo nastanka nadaljnjih pogojnih obveznosti.

                  (5)

                  Svet je v Sklepu (EU) 2017/984 od Španije zahteval, naj do leta 2018 odpravi čezmerni primanjkljaj, in sicer naj zmanjša primanjkljaj sektorja država na 4,6 % BDP v letu 2016, na 3,1 % BDP v letu 2017 in na 2,2 % BDP v letu 2018. To izboljšanje salda sektorja država se je glede na posodobljeno pomladansko napoved Komisije iz leta 2016 štelo za skladno s poslabšanjem strukturnega salda za 0,4 % BDP v letu 2016 ter njegovim izboljšanjem za 0,5 % BDP v letih 2017 in 2018. Španija je v letu 2017 dosegla nominalni primanjkljaj v višini 3,1 % BDP, kar je v skladu s ciljem, določenim v Sklepu Sveta (EU) 2017/984. V skladu z napovedjo Komisije iz pomladi 2018 naj bi se nominalni primanjkljaj v letu 2018 znižal na 2,6 % BDP, kar je 0,4 % BDP nad ciljno vrednostjo nominalnega primanjkljaja, določeno v programu stabilnosti za leto 2018 in v sklepu Sveta. V primerjavi s programom stabilnosti za leto 2018 predvideva Komisija v pomladanski napovedi iz leta 2018 manjšo rast javnofinančnih prihodkov in nekoliko višje odhodke. V skladu z napovedjo Komisije iz pomladi 2018 naj bi se strukturni saldo v letu 2018 poslabšal za 0,3 % BDP, in sicer zaradi ukrepov, ki povečujejo primanjkljaj, vključenih v osnutek zakona o proračunu za leto 2018, ki je bil parlamentu predložen 3. aprila 2018, v letu 2019 pa naj bi se le rahlo izboljšal. Zato se pričakuje, da fiskalni napor v letu 2018 ter skupni fiskalni napor v obdobju 2016–2018 ne bo zagotovljen. Gospodarska rast podpira zmanjšanje primanjkljaja, vendar se ne izkorišča za strukturno okrepitev javnih financ. V skladu s tem Komisija v mnenju o posodobljenem osnutku proračunskega načrta Španije za leto 2018 ugotavlja, da je načrt večinoma skladen z določbami Pakta za stabilnost in rast, saj pomladanska napoved Komisije iz leta 2018 predvideva, da bo čezmerni primanjkljaj pravočasno ustrezno zmanjšan, vendar je ekspanziven.

                  (6)

                  Če bo čezmerni primanjkljaj pravočasno in vzdržno ustrezno zmanjšan, bi za Španijo leta 2019 veljala preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Glede na to, da naj bi bil dolg sektorja država v Španiji nad 60 % BDP, pozitivna proizvodna vrzel pa bo po napovedih znašala 2,3 % BDP, bi se morali nominalni neto primarni javnofinančni odhodki (6) v letu 2019 zmanjšati za vsaj 0,3 % BDP, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 1,0 % BDP, kot izhaja iz skupno dogovorjene prilagoditvene matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Hkrati obstajajo znaki, da je neizkoriščena zmogljivost v gospodarstvu podcenjena. Španija bo po pričakovanjih v letu 2019 še vedno beležila eno najvišjih stopenj brezposelnosti v Uniji, ki naj bi omejila plačne pritiske, zlasti v zasebnem sektorju, inflacija pa naj bi skladno s tem ostala precej pod 2 %. To kaže na preostalo neizkoriščenost delovne sile na trgu dela. Poleg tega, tudi če ocena Komisije o verjetnosti proizvodne vrzeli ne kaže, da ocena proizvodne vrzeli na podlagi skupno dogovorjene metodologije ni verjetna, nakazuje na precej širok razpon verjetnih ocen proizvodne vrzeli za Španijo. Na tej podlagi se zdi letna strukturna prilagoditev v višini 0,65 % BDP, ki ustreza najvišji stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 0,6 %, ustrezna. V skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2018 ob predpostavki nespremenjenih politik v Španiji v letu 2019 obstaja tveganje znatnega odklona od zahtevane fiskalne prilagoditve. Poleg tega se pričakuje, da Španija v letu 2019 ne bo izpolnjevala zahtev prehodnega pravila glede dolga. Svet na splošno meni, da bi morala biti Španija pripravljena v letu 2018 sprejeti dodatne ukrepe za zagotovitev skladnosti in da bi bilo treba z letom 2019 sprejeti potrebne ukrepe za izpolnitev določb Pakta za stabilnost in rast. Uporaba morebitnih nepričakovanih prihodkov za nadaljnje zmanjševanje deleža dolga sektorja država bi bila preudarna.

                  (7)

                  Poleg tega je Svet v Sklepu (EU) 2017/984 od Španije zahteval tudi, naj sprejme ukrepe za izboljšanje svojega fiskalnega okvira z namenom povečanja samodejnosti mehanizmov za preprečevanje in odpravljanje odklonov od fiskalnih ciljev in okrepitve prispevka pravila porabe iz zakona o stabilnosti k fiskalni konsolidaciji. Vendar program stabilnosti za leto 2018 ne vsebuje načrtov za okrepitev pravila o domači porabi, niti ne poroča o ukrepih za povečanje samodejnosti korektivnih in preventivnih mehanizmov v zakonodaji. Svet je tudi pozval Španijo, naj sprejme ukrepe za izboljšanje okvira politike javnega naročanja. Španija je dosegla napredek s sprejetjem novega zakona o naročilih v javnem sektorju novembra 2017. Vendar lahko nova zakonodaja izboljša učinkovitost in preglednost javnih naročil le, če bo hitro in ambiciozno implementirana z vzpostavitvijo nove upravljavske strukture in okrepitvijo mehanizmov za nadzor postopkov javnega naročanja na vseh ravneh države. V prihodnji nacionalni strategiji javnega naročanja bi bilo treba zlasti določiti predhodni in naknadni nadzor, ki ga bodo izvajale nove strukture. Vlada je junija 2017 pooblastila neodvisni fiskalni organ za izvedbo pregleda porabe za izbrane subvencije javnega sektorja. Komisija spremlja izvajanje pregleda, ki naj bi bil zaključen do začetka leta 2019.

                  (8)

                  Španija je 27. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in program stabilnosti za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (9)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (7) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (10)

                  Zaposlenost v Španiji še naprej trdno raste ob podpori učinkov preteklih reform trga dela in upočasnitve rasti plač. Stopnja brezposelnosti se še naprej zmanjšuje, vendar ostaja precej nad ravnmi, ki jih je Španija beležila pred krizo, in je med najvišjimi v Uniji. To pomeni znaten neizkoriščen potencial znanj in spretnosti, zlasti pri brezposelnih mladih. Delež brezposelnih, ki so brez dela več kot eno leto, se zmanjšuje, vendar še vedno znaša 44,5 % vseh brezposelnih oseb. Španija je sprejela niz političnih pobud za razširitev individualne podpore za dolgotrajno brezposelne in za pomoč mladim pri vstopu na trg dela ter izboljšanje njihove zaposljivosti, zlasti s povečanjem števila upravičencev do jamstva za mlade. Učinkovitost teh ukrepov je odvisna tudi od zmogljivosti regionalnih zavodov za zaposlovanje in socialnih služb za zagotavljanje posameznikom prilagojene podpore za iskalce zaposlitve, ki se le počasi izboljšuje. Obstajajo tudi možnosti za večje sodelovanje z delodajalci, zlasti s povečanjem deleža prostih delovnih mest, ki jih obravnavajo zavodi za zaposlovanje, ter z izboljšanjem profiliranja in usklajevanja iskalcev zaposlitve s potrebami delodajalcev. Hkrati bi bilo treba nadaljevati prizadevanja za izboljšanje koordinacije med zavodi za zaposlovanje in socialnimi službami, kjer je bil v letu 2017 dosežen določen napredek.

                  (11)

                  Delež zaposlenih za določen čas je med najvišjimi v Uniji, pri čemer je takih pogodb največ pri mladih in nizko usposobljenih delavcih. Pogodbe o zaposlitvi za določen čas se pogosto sklenejo za kratek čas in le redko vodijo do zaposlitve za nedoločen čas. Njihova razširjena uporaba, tudi v sektorjih, za katere so manj značilne sezonske in ciklične dejavnosti, lahko ovira hitrejšo rast produktivnosti in je pogosto povezana z manjšo upravičenostjo do socialnih prejemkov in nadomestil ter višjim tveganjem revščine. Pogodbe za nedoločen čas kot delež neto rasti zaposlovanja so se v zadnjih dveh letih sicer povečale, vendar je potrebno nadaljnje ukrepanje, da bi spodbudili prehod s pogodb za določen čas na pogodbe za nedoločen čas. Sistem spodbud za zaposlovanje ostaja razdrobljen in ni učinkovito usmerjen v spodbujanje zaposlitev za nedoločen čas. Španija je sprejela načrt za zmanjšanje uporabe zaposlitev za določen čas v javnem sektorju, vendar se njegovo izvajanje šele začenja in ga bo treba pospešiti, da bi država dosegla cilj v višini 8 %, določen za leto 2019. Večja zmogljivost in uspešnost inšpektoratov v boju proti zlorabam pogodb o zaposlitvi za določen je povzročila večje število pretvorb pogodb o zaposlitvi za določen čas v pogodbe za nedoločen čas, vendar ni videti, da bi delodajalce to odvračalo od nadaljnje obsežne uporabe pogodb o zaposlitvi za določen čas. Tristranski forum, vzpostavljen v začetku leta 2017 za razprave o kakovosti zaposlovanja, še ni podal konkretnih predlogov. Vključenost socialnih partnerjev v oblikovanje politik se je v zadnjem času povečala, vendar bi jo bilo mogoče dodatno izboljšati.

                  (12)

                  Gospodarska rast in ustvarjanje delovnih mest prispevata k zmanjševanju deleža ljudi, ki jih ogrožata revščina in socialna izključenost, ki pa je kljub temu še vedno nad povprečjem Unije, enako kot dohodkovna neenakost. Revščina zaposlenih je težava zlasti v gospodinjstvih, katerih člani so zaposleni prek pogodb za določen čas ali s krajšim delovnim časom. Stopnja revščine otrok sicer upada, a ostaja zelo visoka. Učinek socialnih transferjev, razen pokojnin, na zmanjšanje revščine je pod povprečjem Unije in se znižuje. Sheme zajamčenega dohodka zaznamujejo velike regionalne razlike v pogojih za dostop in razdrobljenost številnih nacionalnih shem, ki so namenjene različnim skupinam iskalcev zaposlitve in jih upravljajo različne uprave. Zato precej ljudi v stiski ne dobi podpore. Še vedno ni dogovora o akcijskem načrtu na podlagi nedavne študije, v kateri je bila ocenjena učinkovitost nacionalnih in regionalnih shem zajamčenega dohodka. Uvedba sistema splošne socialne kartice naj bi zagotovila večjo preglednost socialnih prejemkov in nadomestil ter olajšala udeležbo v povezanih aktivacijskih ukrepih, čeprav ne bo neposredno prispevala k odpravi pomanjkljivosti obstoječih shem. Šibka je tudi učinkovitost družinskih prejemkov, saj je pokritost z njimi neenakomerna. Španski pokojninski sistem ima pomembno vlogo pri ohranjanju kakovosti življenja starejših, ki se zato soočajo z znatno nižjim tveganjem revščine kot mlajše generacije. Sedanja raven pokojnin je glede na plače med najvišjimi v Uniji. Projekcije iz poročila v pripravi o staranju prebivalstva in poročila o ustreznosti pokojnin za leto 2018 (8) kažejo, da so reforme iz leta 2011 in 2013 prispevale k zagotavljanju dolgoročne vzdržnosti in relativne ustreznosti pokojnin. Vendar povečanje pokojnin in odložitev dejavnika vzdržnosti, predlaganega med postopkom sprejetja predloga proračuna za leto 2018, postavljata pod vprašaj zavezanost tem reformam. Hkrati ne obravnavata glavnega izziva glede dohodkovne ustreznosti za upokojence v prihodnosti, ki je precej povezan z visoko brezposelnostjo in segmentacijo trga dela.

                  (13)

                  Odpravljanje slabosti pri inovacijski zmogljivosti španskih podjetij bi lahko izboljšalo njihovo produktivnost. Inovacijsko uspešnost in rast produktivnosti zavira vztrajno nizka raven naložb v raziskave in razvoj, zaradi česar je zelo malo verjetno, da bo država dosegla nacionalni cilj 2 % pri intenzivnosti raziskav in razvoja iz strategije Evropa 2020. Ta trend se še krepi zaradi nizke in upadajoče stopnje izvrševanja javnofinančnega proračuna za raziskave in razvoj. Čeprav se upravljanje nacionalne politike raziskav in inovacij racionalizira, delno prek nove državne agencije za raziskave, je usklajevanje med državo in regijami pri oblikovanju, izvajanju in ocenjevanju politike še vedno šibko. Razvoj kulture sistematičnega ocenjevanja učinkovitosti podpornih programov in politik bi omogočil učenje na podlagi politik drugih ter ustvarjanje sinergij med različnimi ravnmi države.

                  (14)

                  Omejeno inovacijsko zmogljivost španskih podjetij je mogoče pojasniti tudi z neskladji med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih, kar negativno vpliva na dolgoročni potencial za rast produktivnosti. Prenizka ali previsoka usposobljenost na delu sta v Španiji zelo razširjena. Delež mladih, ki zgodaj opustijo šolanje, je kljub znatnemu izboljšanju v zadnjem desetletju še precej nad povprečjem Unije. Poleg rezultatov izobraževanja se ti deleži med regijami zelo razlikujejo in lahko vplivajo na enake možnosti. Ciljno usmerjeni programi za zmanjševanje teh razlik so imeli doslej le omejene učinke. Nacionalni socialni in politični pakt o izobraževanju, katerega cilj je temeljita prenova izobraževalnega sistema, je še vedno v fazi pogajanj. Medtem bi bilo treba podpirati strokovni razvoj učiteljev z zmanjšanjem pogodb o zaposlitvi za določen čas in povečanjem sredstev za njihovo usposabljanje. Hkrati imajo diplomanti s terciarno izobrazbo težave pri iskanju ustreznih, stabilnih delovnih mest na trgu dela. Z večjim sodelovanjem med izobraževalnimi ustanovami in podjetji bi bilo mogoče izboljšati dostop do trga dela za mlade diplomante, hkrati pa podjetjem zagotoviti znanja in spretnosti, potrebna za povečanje njihove inovacijske zmogljivosti. V tem okviru predlog za novo nacionalno digitalno strategijo priznava potrebo po izboljšanju digitalnih znanj in spretnosti. Izzivi so povezani s pomanjkanjem strokovnjakov za informacijske in komunikacijske tehnologije in s promocijo vloge izobraževalnega sistema pri razvoju digitalnih znanj in spretnosti. Preusposabljanje delavcev na področju digitalnih znanj in spretnosti bi španskim podjetjem omogočilo tudi, da ostanejo konkurenčna v čedalje bolj digitaliziranem gospodarstvu.

                  (15)

                  Regulativne razlike v poslovnem okolju prav tako prispevajo k omejevanju rasti produktivnosti. V sedanjih razmerah regulativne razlike in omejitve v poslovnem okolju prispevajo k ohranjanju visokih pribitkov, zmanjševanju geografske mobilnosti podjetij in delavcev ter omejevanju rasti produktivnosti. Zakon o enotnosti trga, ki je namenjen reševanju tega izziva, se samo delno izvaja. Izboljšati bi bilo treba spremljanje izvajanja navedenega zakona na lokalni in regionalni ravni ter okrepiti vlogo sektorskih konferenc. Navedeni zakon je uvedel načelo, da bi izpolnjevanje določenih zahtev na enem delu ozemlja podjetjem omogočilo, da poslujejo na celotnem ozemlju. Ustavno sodišče je v več sodbah, objavljenih leta 2017, potrdilo, da je to načelo nično, če ne obstajajo skupni ali enakovredni minimalni standardi za dostop do gospodarske dejavnosti ali njeno opravljanje. Glede na navedene sodbe bi lahko vzpostavitev doslednih skupnih ali enakovrednih standardov na celotnem ozemlju pripomoglo k izpolnitvi ciljev zakona. Poleg tega bi bilo treba na vseh stopnjah izvajanja izboljšati sodelovanje med različnimi ravnmi države, da bi se lahko učinkoviteje odpravljali škodljivi učinki razdrobljenosti na podjetja. Treba bi bilo pospešiti delo odbora za boljše pravno urejanje, ki je bil vzpostavljen za zagotavljanje skladnosti zakonodaje s pravnim redom Unije na področju storitev. V storitvenem svežnju, sprejetem januarja 2017, so bile izpostavljene tudi omejitve, ki vplivajo na nekatere regulirane poklice, kot so gradbeni inženirji in arhitekti, vendar doslej niso bili sprejeti nobeni konkretni ukrepi za njihovo odpravo.

                  (16)

                  Splošneje bi lahko izboljšanje kakovosti institucij okrepilo zaupanje v špansko gospodarstvo in povečalo koristi ukrepov, sprejetih za povečanje rasti produktivnosti. Napredek je bil dosežen pri preglednosti financiranja strank, razkritju sredstev in navzkrižju interesov. Poslovnemu okolju je koristil tudi napredek v boju proti korupciji, čeprav so na tem področju še vedno težave. Tudi zaznavanje glede neodvisnosti pravosodnega sistema se je med državljani in podjetji izboljšalo. Prizadevanja za nadaljnje povečanje učinkovitosti pravosodnega sistema so v teku in bi jih bilo treba nadaljevati. Čeprav je bil na tem širokem področju dosežen določen napredek, zaupanje v institucije na vseh ravneh države ostaja izziv.

                  (17)

                  Nadaljnja okrepitev prometne, energetske in vodne infrastrukture bi spodbudila teritorialno kohezijo, boljše vključevanje na skupni trg in rast produktivnosti. Čezmejne prometne in energetske povezave ter vodna infrastruktura se soočajo z naložbenimi vrzelmi. Potniško in tovorno železniško infrastrukturo bi bilo mogoče bolje uporabljati. Različne tirne širine v Španiji, na Portugalskem in v Franciji so ključna ovira za boljšo železniško povezljivost, čeprav so bili nedavno dokončani novi odseki s standardno tirno širino, ki je mednarodno razširjena. Pomanjkljivosti so bile ugotovljene tudi pri tovornih železniških povezavah med glavnimi pristanišči na atlantski in sredozemski obali ter industrijskimi območji na celini. Nezadostna povezljivost ovira tudi tesnejše povezovanje na trgih Unije za električno energijo in plin. Potrebne so dodatne naložbe v infrastrukturo za izboljšanje upravljanja voda, npr. za čiščenje odpadnih voda, zmanjšanje uhajanja v omrežjih in izboljšanje oskrbe z vodo. To bi Španiji prineslo okoljske, gospodarske in družbene koristi.

                  (18)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Španije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2018, nacionalni program reform za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Španija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Španiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (19)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2018, njegovo mnenje (9) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

                  (20)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform za leto 2018 in program stabilnosti za leto 2018. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 3 spodaj –

            PRIPOROČA, da Španija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  Zagotovi skladnost s Sklepom Sveta (EU) 2017/984 o pozivu v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, tudi z ukrepi za izvrševanje fiskalnega okvira in okvira javnega naročanja na vseh ravneh države. Nato zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 0,6 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,65 % BDP. Uporabi nepričakovane prihodke za hitrejše zmanjševanje deleža dolga sektorja država.

                  2.

                  Zagotovi, da imajo zavodi za zaposlovanje in socialne službe ustrezne zmogljivosti za zagotavljanje učinkovite podpore iskalcem zaposlitve, tudi prek boljšega sodelovanja z delodajalci. Spodbuja prehod na zaposlitve za nedoločen čas. Izboljša družinsko podporo in poveča učinkovitost shem zajamčenega dohodka z odpravo vrzeli v pokritosti, poenostavitvijo sistema nacionalnih shem in zmanjšanjem razlik pri pogojih za dostop do regionalnih shem. Zmanjša zgodnje opuščanje šolanja in regionalne razlike pri rezultatih izobraževanja, zlasti z boljšo podporo učencem in učiteljem.

                  3.

                  Poveča javne naložbe v raziskave in inovacije ter sistematično izvaja ocene povezanih podpornih politik na tem področju, da se zagotovi njihova učinkovitost. Okrepi sodelovanje med izobraževalnimi ustanovami in podjetji z namenom, da se zmanjšajo obstoječa neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih. Nadaljuje izvajanje zakona o enotnosti trga z zagotavljanjem, da so predpisi, ki urejajo dostop do gospodarskih dejavnosti in njihovo izvajanje, zlasti za storitve, na vseh ravneh države skladni z načeli tega zakona, ter z izboljšanjem sodelovanja med upravami.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 179, 25.5.2018, str. 1.

         (4)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (5)  UL L 148, 10.6.2017, str. 38.

         (6)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (7)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (8)  Evropska komisija (2018), The 2018 Pension Adequacy Report: current and future income adequacy in old age in the EU (Poročilo o ustreznosti pokojnin: sedanja in prihodnja ustreznost dohodkov pri starejših v EU), Zvezek I in Zvezek II Skupnega poročila, ki sta ga pripravila Odbor za socialno zaščito in Evropska komisija (GD EMPL), Urad za publikacije Evropske unije, Luxembourg, 2018.

         (9)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovaške za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/107

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovaške za leto 2018
      (2018/C 320/24)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Slovaške ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 22. marca 2018. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje).

                  (2)

                  Slovaška bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilu 1.

                  (3)

                  Poročilo o državi za Slovaško za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Slovaške pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (4), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Slovaške pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (4)

                  Slovaška je 25. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in program stabilnosti za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Slovaško trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v programu stabilnosti za leto 2018 načrtuje, da se bo nominalni primanjkljaj izboljšal, in sicer na 0,8 % BDP v letu 2018 in postopoma dodatno na 0,0 % BDP v letu 2021. Srednjeročni proračunski cilj, in sicer strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, naj bi bil dosežen leta 2020. V skladu s programom stabilnosti za leto 2018 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP postopno upadal in se z 49,3 % v letu 2018 znižal na 43,3 % BDP do leta 2021. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2019 naprej, niso bili v celoti opredeljeni. Proračun vključuje nedoločene kategorije odhodkov, imenovane proračunske rezerve, ki predstavljajo nezanemarljiv delež (0,7 % BDP) in se lahko uporabljajo za ad hoc dejavnosti, kar zmanjšuje predvidljivost pri izvrševanju proračuna.

                  (7)

                  Svet je 11. julija 2017 Slovaški priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (6) v letu 2018 ne bo presegla 2,9 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Navedeno je bilo tudi, da bo treba pri oceni osnutka proračunskega načrta za leto 2018 in poznejši oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj doseganja fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako h krepitvi trenutnega okrevanja kot tudi k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ. Po oceni Komisije glede moči okrevanja na Slovaškem, pri kateri so bili ustrezno upoštevani izzivi Slovaške glede vzdržnosti, ni treba upoštevati nobenih dodatnih elementov v zvezi s tem. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja v letu 2018 tveganje znatnega odklona od tega priporočila.

                  (8)

                  V letu 2019, ko naj bi proizvodna vrzel Slovaške predvidoma znašala 1,2 % BDP, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 4,1 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 0,5 % BDP, kot izhaja iz skupno dogovorjene prilagoditvene matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Ob nespremenjenih politikah obstaja na Slovaškem v letu 2019 tveganje znatnega odklona od te zahteve zaradi odklona v letih 2018 in 2019 skupaj. Na splošno Svet meni, da bi bilo treba z letom 2018 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast.

                  (9)

                  Za slovaške javne finance dolgoročno še vedno obstajajo tveganja. Odhodki za zdravstvo še naprej ogrožajo dolgoročno vzdržnost javnih financ, saj je povečanje stroškovne učinkovitosti zdravstva na Slovaškem še vedno izziv. Dolgoročno naj bi se javnofinančni odhodki za zdravstveno varstvo povečali za 1,2 odstotne točke BDP, kar je nad povprečnim ocenjenim povečanjem za Unijo v višini 0,9 odstotne točke. Dolgoročna vzdržnost pokojninskega sistema se postopno izboljšuje predvsem zaradi samodejnega povečanja upokojitvene starosti, zaradi česar se je zmanjšalo predvideno dolgoročno povečanje porabe, povezano s staranjem prebivalstva.

                  (10)

                  Čeprav so bili sprejeti nekateri ukrepi za izboljšanje stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema, zlasti z izvajanjem pregleda stroškovne učinkovitosti porabe, je še vedno precej možnosti za racionalizacijo uporabe virov. Načrti za daljnosežno zdravstveno reformo, ki bi omogočala racionalizacijo storitev, boljše upravljanje bolnišničnih virov in učinkovitejši sistem oskrbe, ne kažejo znakov napredka. Uporaba bolnišničnih storitev je še vedno visoka, pri čemer so stopnje hospitalizacije pri kroničnih boleznih visoke, stopnje odpustov nad povprečjem Unije, stopnje zasedenosti postelj pa razmeroma nizke. Medtem ko se lahko z okrepitvijo sektorja primarnega zdravstvenega varstva zmanjša velika obremenitev bolnišnic, se sistem sooča s pomanjkanjem splošnih zdravnikov, ki je še bolj izrazito zaradi njihove neenakomerne geografske porazdelitve. Tudi starostna struktura splošnih zdravnikov vzbuja pomisleke glede njihovega zadostnega števila v prihodnosti. Poleg tega je več ukrepov, namenjenih izboljšanju stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema, kot sta popolna uvedba sistema plačil za skupine primerljivih primerov in učinkovita operacionalizacija sistema e-zdravja, še vedno v fazi razvoja. Verjetno bo pri teh ukrepih v prihodnje prišlo do nadaljnjih zamud in težav pri izvajanju.

                  (11)

                  Javnofinančni prihodki se povečujejo zaradi hitre gospodarske rasti, potekajo pa tudi prizadevanja za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti in odpravo visoke vrzeli Slovaške pri davku na dodano vrednost. Davčne spodbude za spodbujanje raziskav in razvoja so se povečale, obdavčitev nepremičnin pa je še vedno šibek vir prihodkov. Tekoči program pregledov porabe za vsa ključna področja javne porabe se je izkazal kot učinkovit in natančen instrument za izboljšanje stroškovne učinkovitosti javne porabe.

                  (12)

                  Pozitiven razvoj na trgu dela se nadaljuje, kaže pa se v povečanju zaposlenosti in zgodovinsko nizkih stopnjah brezposelnosti. Kljub temu je dolgotrajna brezposelnost še vedno med najvišjimi v Uniji, izpostavljene pa so ji zlasti prikrajšane skupine, kot so nizko usposobljeni delavci, mladi in marginalizirani Romi. Zaradi izboljšanja razmer na trgu dela v nekaterih sektorjih gospodarstva že poročajo o pomanjkanju usposobljene delovne sile. Regionalne razlike na trgu dela so izrazite, pri čemer je višja brezposelnost bolj prisotna na vzhodu Slovaške, pomanjkanje delovne sile pa v zahodnem delu države. Slovaška je začela izvajati akcijski načrt o vključevanju dolgotrajno brezposelnih, ki ga podpira Evropski socialni sklad. Načrt uvaja predvsem posameznikom prilagojene storitve, socialno svetovanje in nov sistem osnovnega profiliranja. Vendar izvajanje še ni prineslo večjih strukturnih izboljšav. Še vedno so prisotne vrzeli pri sodelovanju z zasebnimi partnerji in nevladnimi organizacijami za ublažitev delovne obremenitve javnih zavodov za zaposlovanje, posameznikom prilagojeno svetovanje pa je v zgodnji fazi izvajanja. Poleg tega groba kategorizacija dolgotrajno brezposelnih ni popolnoma zanesljiva, da bi lahko na njeni podlagi predpisali aktivacijske ukrepe. Programi usposabljanja in prekvalifikacije so se okrepili, vendar so še vedno nezadostni in njihova ciljna usmerjenost na dolgotrajno brezposelne in prikrajšane skupine ostaja omejena. Poleg tega je udeležba odraslih v učenju še vedno zelo nizka, druga priložnost za izobraževanje za prikrajšane skupine pa ni dovolj razvita. Merila za upravičenost do nadomestil za brezposelnost so stroga in trajanje nadomestil je kratko. Posledica tega je, da je do nadomestil za brezposelnost upravičenih malo kratkotrajno brezposelnih oseb.

                  (13)

                  Vrzel stopnje zaposlenosti po spolu ter razlike v plačilu med spoloma so višje od povprečja Unije. Nizka stopnja zaposlenosti žensk v rodni dobi je posledica dejstva, da moški redko izkoristijo dolg starševski dopust, poleg tega je skromna tudi uporaba prožnih ureditev dela, cenovna dostopnost in dostop do storitev otroškega varstva pa sta omejena. Zlasti za otroke, mlajše od treh let, so stopnje vpisa v otroško varstvo izredno nizke.

                  (14)

                  Izobraževalni sistem ne prispeva v zadostni meri k socialno-ekonomskemu razvoju Slovaške in je premalo financiran na vseh ravneh. Med perečimi izzivi so kakovost rezultatov izobraževanja, udeležba Romov v vključujočem rednem izobraževanju in učinkovito vključevanje študentov iz socialno-ekonomsko prikrajšanih okolij v izobraževanje in usposabljanje. Učni izidi in raven osnovnih znanj so še vedno šibki v primerjavi z mednarodnimi standardi, nanje pa močno vpliva socialno-ekonomski položaj učencev. Stopnja zgodnjega opuščanja šolanja je nizka, vendar se povečuje, precejšnje pa so tudi regionalne razlike v stopnji osipa. Kljub načrtom za letno povečanje plač učiteljev za 6 % do leta 2020 je učiteljski poklic še vedno neprivlačen, deloma zaradi omejenih možnosti za začetno usposabljanje in poklicni razvoj. Izvajanje ukrepov za povečanje udeležbe romskih učencev v vključujočem rednem izobraževanju je izredno šibko zaradi neustrezne finančne podpore in spremljanja ter nezadostnega usposabljanja učiteljev glede medkulturnih vprašanj.

                  (15)

                  Javna uprava je še vedno obremenjena z neučinkovitostjo in ozkimi grli, ki jih povzročata slabo medresorsko sodelovanje in šibka politična nevtralnost javne uprave. Izvajanje zakona o javnih uslužbencih počasi napreduje, vendar njegov učinek na izboljšanje upravljanja človeških virov še ni viden. Pri upravljanju sredstev Unije sta upravna zmogljivost in učinkovitost še vedno omejeni in fluktuacija osebja ostaja visoka, kar je delno povezano s političnim ciklom. Za reševanje tega vprašanja je bila sicer okrepljena usklajevalna vloga urada podpredsednika vlade, ki ima stabilizacijsko vlogo pri zagotavljanju kontinuitete in institucionalnega strokovnega znanja v izvajalskih organizacijah.

                  (16)

                  Skladi ESI so ključni pri reševanju ključnih izzivov za izboljšanje konkurenčnosti, rasti in delovnih mest na Slovaškem. Slovaška je v letu 2017 beležila izgubo v višini 26 milijonov EUR pri financiranju za raziskave in inovacije, predvsem zaradi težav pri uporabi meril za izbor in izbiri ocenjevalcev, kot so potrdila opravljena preverjanja. Če ne bodo sprejeti ustrezni ukrepi za pospešitev izvajanja, obstaja veliko tveganje, da bo izgubljen še en del teh sredstev. Medtem ko je stopnja izbire projektov že presegla polovico vseh dodeljenih sredstev za tekoče programsko obdobje, je bilo za izvajanje na terenu upravičencem izplačanih le 11 % dodeljenih sredstev.

                  (17)

                  Nizka učinkovitost javne uprave se odraža tudi v drugih sektorjih, vključno z energijo in okoljem. Stopnje recikliranja so zelo nizke in kakovost zraka ostaja razmeroma slaba. Trajnostno gospodarjenje z gozdovi je vedno večji izziv. Energetski sektor trpi zaradi prekomerne regulacije in energetske politike niso povsem v skladu s podnebnimi in energetskimi cilji Unije.

                  (18)

                  Slovaška je storila pomembne korake za vzpostavitev dobro delujočega sistema javnih naročil. Prizadeva si za uvedbo kvalitativnih meril za oddajo naročil. Obvezna elektronska orodja za izvajanje postopkov javnega naročanja naj bi bila vzpostavljena do oktobra 2018. Pri vseh projektih, ki se financirajo prek skladov ESI, so bila opravljena celovita predhodna preverjanja, ki pa niso bila optimalno učinkovita. Kljub temu na področjih notranjega nadzora, preglednosti, digitalizacije, profesionalizacije ter strateškega in okoljsko vzdržnega javnega naročanja še ni bila dosežena zadovoljiva uspešnost. To se kaže v tem, da je Slovaška kljub določenemu izboljšanju še vedno nekoliko nad povprečjem Unije, kar zadeva protikonkurenčne prakse. Poleg tega so znaki zavezanosti k boju proti korupciji še vedno skromni. Več kot polovica podjetij zaznava korupcijo kot razširjeno pri javnem naročanju, ki ga upravljajo nacionalni organi.

                  (19)

                  Korupcija, zapleteni upravni postopki, pretirani in hitro spreminjajoči se predpisi o poslovanju ter pomisleki glede upravljanja nekaterih regulativnih organov močno vplivajo na kakovost poslovnega okolja na Slovaškem. Čeprav se je Slovaška v nekaterih mednarodnih primerjavah odrezala nekoliko slabše kot v preteklosti, je opredelila več ukrepov za izboljšanje kakovosti poslovnega okolja in spodbujanje naložb. Okrepila je tudi okvir za oceno učinka zakonodaje, s čimer se je njegova uporaba v zadnjih letih razširila. Pred kratkim je bila sprejeta tudi nova strategija za boljše pravno urejanje, t. i. RIA 2020 (ocena učinka zakonodaje). V sektorju poslovnih storitev so še vedno prisotne velike regulativne ovire, pri čemer so omejitve za arhitekte, inženirje, davčne svetovalce, odvetnike, patentne zastopnike, nepremičninske posrednike in turistične vodnike višje od povprečja Unije. Priporočila za obravnavo regulativnih ovir so bila podana v sporočilu Komisije z dne 10. januarja 2017 o priporočilih za reforme na področju regulacije poklicnih storitev. Vendar Slovaška ni poročala o napredku pri odpravljanju teh omejitev.

                  (20)

                  Na splošno pri krepitvi boja proti korupciji ni bil dosežen napredek. Obseg korupcije je še vedno velik, pregon takih kaznivih dejanj pa se je še zmanjšal. Zaznavanje korupcije se je še dodatno poslabšalo zaradi umora preiskovalnega novinarja in njegovih ugotovitev v zvezi s številnimi primeri korupcije na visoki ravni. Delež primerov korupcije na visoki ravni, ki se preganjajo, je izjemno nizek. Vprašanje premajhne odgovornosti policije in državnih tožilcev ni bilo razrešeno, to pa ovira boj proti korupciji in preiskovanje občutljivih primerov korupcije.

                  (21)

                  Izboljšanje učinkovitosti pravosodnega sistema, vključno z njegovo neodvisnostjo, ostaja za Slovaško izziv, čeprav se je učinkovitost nekoliko izboljšala. Pomisleki glede neodvisnosti sodstva so še vedno prisotni, vključno glede postopkov imenovanja sodnikov na vseh ravneh sodstva.

                  (22)

                  Povečanje inovacij sicer lahko spodbudi konkurenčnost in olajša prehod na gospodarstvo, temelječe na znanju, vendar inovacijska zmogljivost Slovaške ostaja zmerna, intenzivnost zasebnih naložb v raziskave in razvoj pa je zelo nizka (0,4 % BDP v letu 2016). Čeprav ima Slovaška velik srednje-/visokotehnološki proizvodni sektor, so prevladujoče multinacionalne družbe doslej pokazale le omejen interes za izvajanje dejavnosti raziskav in razvoja, odstotek inovativnih malih in srednjih podjetij pa je bil leta 2016 na Slovaškem precej nižji (13,9 %) kot v celotni Uniji (28,8 %).

                  (23)

                  Zaradi uporabe skladov ESI so se javne naložbe v raziskave in inovacije med letoma 2009 in 2015 močno povečale. Celoten potencial teh naložb ni bil izkoriščen zaradi neučinkovitosti v raziskovalnem okolju Slovaške. Kljub okrepljeni vlogi urada podpredsednika vlade za usklajevanje raziskav, razvoja in inovacij je splošno upravljanje politike na tem področju šibko. Razdrobljenost sistema in šibek okvir upravljanja, v katerem so odgovornosti razdeljene med več ministrstev in izvajalskih agencij, ki so pogosto slabo medsebojno usklajeni, povzroča redno odlaganje reform. Ukrepi za spodbujanje prenosa znanja, krepitev raziskovalnih zmogljivosti v industriji in izboljšanje sodelovanja med podjetji in akademsko sfero napredujejo le počasi.

                  (24)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Slovaške in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2018, nacionalni program reform za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Slovaška prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Slovaškem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (25)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2018, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

            PRIPOROČA, da Slovaška v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 4,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Izvede ukrepe za povečanje stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema in razvije učinkovitejše strategije za zaposlene v zdravstvu.

                  2.

                  Okrepi ukrepe za aktivacijo in strokovno izpopolnjevanje, vključno s kakovostnim ciljnim usposabljanjem in posameznikom prilagojenimi storitvami za prikrajšane skupine, zlasti z izvedbo akcijskega načrta za dolgotrajno brezposelne. Spodbuja zaposlovanje žensk, predvsem z razširitvijo cenovno dostopnega in kakovostnega otroškega varstva. Izboljša kakovost in vključujočo naravo izobraževanja, med drugim s povečanjem udeležbe romskih otrok v rednem izobraževanju od zgodnjega otroštva naprej.

                  3.

                  Poveča uporabo meril glede kakovosti in stroškov v življenjskem ciklu pri dodeljevanju javnih naročil. Omeji korupcijo, vključno z zagotavljanjem uveljavljanja obstoječe zakonodaje in povečanjem odgovornosti na ravni policije in tožilstva. Izboljša učinkovitost pravosodnega sistema, zlasti z zagotavljanjem neodvisnosti postopkov za imenovanje sodnikov. Zmanjša razdrobljenost javnega raziskovalnega sistema in spodbuja inovativnost podjetij, vključno z malimi in srednjimi podjetji.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 179, 25.5.2018, str. 1.

         (4)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (5)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (6)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.