				|

		52014DC0401

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA o izvajanju širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro /* COM/2014/0401 final */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
o izvajanju širših smernic ekonomskih politik
držav članic, katerih valuta je euro
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 136 v povezavi s členom 121(2) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti
člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja
Odbora za ekonomsko politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Za trenutno gospodarsko
okolje v euroobmočju je značilno postopno, a še naprej nestabilno
gospodarsko okrevanje. V letu 2013 in na začetku leta 2014 se je inflacija
v euroobmočju občutno znižala, v obdobju, ki ga zajemajo napovedi, pa
naj bi rasla zelo postopoma, kar naj bi odražalo trenutno počasno
okrevanje skupaj s prilagajanjem relativnih cen, ki poteka v ranljivih
gospodarstvih, in nadaljnjo rastjo tečaja eura. Tudi razlike med državami
članicami euroobmočja še naprej ostajajo velike, čeprav
okrevanje postaja vsesplošno.
(2)       Euroobmočje
je več kot samo vsota njegovih članic. Gospodarska
in finančna kriza je jasno razkrila tesne povezave v euroobmočju in
poudarila potrebo po večjem usklajevanju fiskalnih, finančnih in
strukturnih politik med državami članicami euroobmočja, da se bo
dosegla usklajena naravnanost politike v euroobmočju kot celoti. Države članice euroobmočja so se s podpisom
Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni
uniji dne 2. marca 2012 zavezale k izvedbi vrste obsežnih reform
politik in usklajevanju politik. Z začetkom veljavnosti „dvojčka“
uredb v letu 2013 se je še okrepilo usklajevanje proračunskih in
ekonomskih politik v euroobmočju. Države članice euroobmočja
imajo posebno odgovornost za učinkovito izvajanje novega okvira
upravljanja. To zahteva večji medsebojni pritisk v podporo
izvajanju nacionalnih reform in preudarnemu vodenju javnih financ, večje
ocenjevanje nacionalnih reform z vidika interesov euroobmočja,
internalizacijo morebitnega prelivanja učinkov in spodbujanje politik, ki
so še posebej pomembne za dobro delovanje ekonomske in monetarne unije.
(3)       Glede na veliko medsebojno povezanost držav članic euroobmočja
obstaja velik potencial za prelivanje učinkov, povezanih z izvajanjem
strukturnih reform, ki ga je treba upoštevati, da se bodo zagotovile optimalne
politike in optimalno izvajanje teh politik za posamezne članice
euroobmočja, pa tudi za euroobmočje kot celoto. Na primer, bolj
usklajeni ukrepi pri izvajanju reform bi pospešili potrebno konvergenco med
državami članicami. Pri tem so ključnega pomena zgodnje razprave o
reformnih načrtih držav članic euroobmočja, ki bi gradili na
obstoječih praksah, in učinkovito izvajanje postopka v zvezi z
makroekonomskimi neravnotežji.
(4)       Eden
od ključnih izzivov politike za euroobmočje je zmanjšanje javnega
dolga z izvajanjem diferenciranih, rasti prijaznih fiskalnih politik ob
sočasni krepitvi potenciala za rast v euroobmočju. Zaradi konsolidacije, ki se je izvajala zadnjih nekaj let,
se je stanje javnih financ v euroobmočju izboljšalo, vendar mora vrsta
držav članic euroobmočja nadaljevati s fiskalnim prilagajanjem, da
bodo znižale zelo visoke stopnje dolga. Vse države članice
euroobmočja bi morale izboljšati kakovost javnih financ z namenom
spodbujanja produktivnosti in zaposlenosti.
(5)       Raven naložb v euroobmočju se je na začetku krize močno
zmanjšala in se še ni vrnila na dolgoročno povprečje. Počasno
okrevanje naložb je posledica skupnega učinka razdolževanja zasebnega
sektorja, finančne razdrobljenosti in potrebne konsolidacije javnih
financ, ki so privedli do zmanjšanja javnih naložb. Povečanje
naložb v infrastrukturo ter znanja in veščine je ključnega pomena za
nadaljevanje okrevanja ter povečanje potencialne rasti. Velik del naložb
mora izvirati iz zasebnega sektorja, vendar imajo lahko javni organi pomembno
vlogo pri zagotavljanju pogojev, ki podpirajo naložbe.
(6)       V euroobmočju je kreditiranje realnega sektorja
gospodarstva še vedno omejeno, finančni trgi pa so še naprej zelo
razdrobljeni kljub manjšim pritiskom na državni dolg. Dostop
do financiranja, zlasti za MSP, je v veliko državah članicah
euroobmočja še vedno težaven, kar lahko ogrozi gospodarsko okrevanje. To
zahteva pobude, usmerjene v obnovitev kreditiranja, poglobitev kapitalskih
trgov ter povečanje dolgoročnega financiranja gospodarstva.
Ukrepi, kot so očiščenje bilanc stanja, nadaljnje povečevanje
kapitalskih rezerv, kjer je to potrebno, pregledi kakovosti sredstev in
obremenitveni testi, so v pomoč pri opredelitvi vseh preostalih ranljivih
točk in povečanju zaupanja v sektor kot celoto. Pomemben napredek je bil dosežen pri bančni uniji,
zlasti z ustanovitvijo enotnega mehanizma nadzora in dogovora o enotnem
mehanizmu za reševanje.
(7)       Finančna
kriza je pokazala, da je arhitektura ekonomske in monetarne unije pomanjkljiva.
Komisija je 28. novembra 2012 predstavila načrt za poglobljeno in pravo
ekonomsko in monetarno unijo, s čimer je želela začeti evropsko
razpravo. Predsednik Evropskega sveta je 5. decembra 2012 v tesnem
sodelovanju s predsednikom Evropske komisije, predsednikom Euroskupine in
predsednikom Evropske centralne banke predstavil poročilo, ki je gradilo
na številnih idejah iz načrta Komisije in vključevalo časovni
okvir ter stopnje procesa za dokončno oblikovanje ekonomske in monetarne
unije. Evropski parlament je svoja stališča izrazil v resoluciji z dne
20. novembra 2012. Od takrat so bili storjeni pomembni koraki.
Nadaljnji razvoj ekonomske in monetarne unije bo zahteval postopen pristop, pri
katerem se bosta združevali solidarnost in disciplina. Zakonodajni dvojček
in šesterček predvidevata prvi pregled njunega izvajanja do konca leta
2014 –
PRIPOROČA, da države članice
euroobmočja v obdobju 2014–2015 posamezno in skupaj, brez poseganja v
pristojnosti Sveta v zvezi z usklajevanjem ekonomskih politik držav članic,
zlasti pa v okviru usklajevanja ekonomskih politik znotraj Euroskupine,
ukrepajo, tako da:
1.            V tesnem sodelovanju s
Komisijo spodbujajo in spremljajo izvajanje strukturnih reform na
področjih, ki so najbolj pomembna za nemoteno delovanje euroobmočja,
da se bosta spodbujala konvergenca ter prilagajanje notranjih in zunanjih
neravnotežij. Ocenijo in spodbujajo napredek pri izvajanju reform v državah
članicah euroobmočja s čezmernimi neravnotežji in v državah
članicah euroobmočja z neravnotežji, ki zahtevajo odločno
ukrepanje zaradi omejitve širjenja negativnih učinkov v preostali del
euroobmočja, ter spodbujajo ustrezne politike v državah z velikimi
presežki, da se v čim večji meri zagotovi širjenje pozitivnih
učinkov. Opravljajo redne tematske razprave o strukturnih politikah, pri
katerih je lahko potencialno prelivanje učinkov veliko, pri tem pa se
osredotočijo na zmanjšanje visoke davčne obremenitve dela in reformo
storitvenih trgov.
2.           V tesnem sodelovanju s
Komisijo usklajujejo fiskalne politike držav članic euroobmočja,
zlasti pri ocenjevanju osnutkov proračunskih načrtov, da se bo
zagotovila povezana in rasti prijazna fiskalna naravnanost v celotnem
euroobmočju. Izboljšajo kakovost in vzdržnost javnih financ s povečanjem
materialnih in nematerialnih naložb na nacionalnih ravneh in ravni EU.
Zagotovijo, da se okrepijo nacionalni fiskalni okviri, vključno z
nacionalnimi fiskalnimi sveti.
3.           Zagotovijo, da je bančni
sistem odporen na pretrese, zlasti s sprejetjem potrebnih ukrepov v odziv na
rezultate pregleda kakovosti sredstev in obremenitvenih testov ter z izvajanjem
predpisov bančne unije, vključno z nadaljnjim delom, predvidenim v
obdobju prehoda na enotni mehanizem za reševanje. Spodbujajo
naložbe zasebnega sektorja in zagotovijo večje kreditiranje gospodarstva z
ukrepi za izboljšanje dostopa MSP do posojil, poglobitev kapitalskih trgov ter
ponovni zagon trgov za listinjenja v skladu s predlogi in urnikom iz
sporočila Komisije o dolgoročnem financiranju evropskega
gospodarstva.
4.           Nadaljujejo z delom za poglobitev
ekonomske in monetarne unije ter prispevajo k izboljšanju okvira za gospodarski
nadzor, ki naj bi se pregledal v letu 2014.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 401 final.


title: Priporočilo Sveta z dne 19. marca 2007 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (sedmi ERS) za proračunsko leto 2005

text:
               8.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/2

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 19. marca 2007
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (sedmi ERS) za proračunsko leto 2005
   (2007/C 103/02)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Četrte konvencije AKP-ES, podpisane 15. decembra 1989 v Lomeju (1), kakor je bila spremenjena s Sporazumom, podpisanim 4. novembra 1995 na Mauriciusu (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma 91/401/EGS o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru Četrte konvencije AKP-ES (3), s katerim je bil med drugim ustanovljen sedmi Evropski razvojni sklad (sedmi ERS), in zlasti člena 33(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 29. julija 1991 o sodelovanju pri razvojnem financiranju v okviru Četrte konvencije AKP-ES (4) in zlasti členov 69 do 77 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi sedmega ERS na dan 31. decembra 2005 ter poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2005, skupaj z odgovori Komisije (5),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje sedmega ERS v skladu s členom 33(3) omenjenega notranjega sporazuma,

               (2)

               Komisija je dejavnosti sedmega ERS v proračunskem letu 2005 na splošno zadovoljivo izvajala,

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti sedmega ERS za proračunsko leto 2005.

      V Bruslju, 19. marca 2007.

            Za Svet

            Predsednik

         H. SEEHOFER

      (1)  UL L 229, 17.8.1991, str. 3.

      (2)  UL L 156, 29.5.1998, str. 3.

      (3)  UL L 229, 17.8.1991, str. 288.

      (4)  UL L 266, 21.9.1991, str. 1.

      (5)  UL C 263, 31.10.2006, str. 205.


Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0023

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Finske, 2005-2009  /* SEK/2006/0023 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 11.1.2006SEK(2006) 23 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Finske, 2005–2009(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMOzadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Finske je bil predložen septembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 12. oktobra 1998 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev programa stabilnosti Finske in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.Ocena1.  Finska je dopolnitev svojega programa stabilnosti predložila 24. novembra 2005. Program obravnava obdobje od 2005 do 2009. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v novem kodeksu ravnanja. Program vsebuje vrzeli glede obveznih in neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja (manjkajo zlasti podatki o predpostavkah mednarodnega ekonomskega okolja za leta 2007–2009). Dopolnitev izrecno ne opredeljuje srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor je predvideno v kodeksu ravnanja.2.  Po tem ko je gospodarstvo Finske okrevalo iz izjemno globoke recesije v začetku devetdesetih let, se je v obdobju 1995–2004 znatno povečalo in doseglo povprečno 3,5-odstotno letno stopnjo rasti, kar znaša približno 1,5 odstotne točke nad povprečjem v euroobmočju. Močna rast je prispevala k povečanju stopnje zaposlenosti, ki je s svoje ravni iz obdobja po recesiji v višini 60 % prešla na 68 % leta 2004. Inflacija v obdobju 1995–2004 je s povprečno letno stopnjo v višini 1,5 % znašala 0,5 odstotne točke pod stopnjo v euroobmočju. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP spustila z letnega povprečja v višini 2,7 % v obdobju 2005–2006 na povprečno 2,3 % v ostalem programskem obdobju. Na stopnjo rasti BDP za leti 2005 in 2006 znatno vplivajo ustavitve proizvodnje papirne in celulozne industrije zaradi stavke, kar upravičuje nenaden padec v letu 2005 in posledično povečanje v letu 2006. Kratkoročne in srednjeročne napovedi, predstavljene v programu, so previdnejše od napovedi služb Komisije. Projekcije glede inflacije v programu so videti realistične in so v skladu z ocenami služb Komisije.3.  Svet je v svojem mnenju z dne 17. februarja 2005 o prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2008, potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v programu. Javnofinančni presežek za leto 2005 naj bi na podlagi napovedi služb Komisije znašal 1,9 % BDP, kar je blizu ciljnemu presežku iz prejšnje dopolnitve programa.4.  Ključni cilji vlade v tej dopolnitvi so doseči uravnoteženo financiranje institucionalnih enot centralne ravni države pod običajnimi pogoji gospodarske rasti in zagotoviti dolgoročno vzdržnost javnih financ ob upoštevanju škodljivih učinkov staranja prebivalstva. Predlagani so tudi ukrepi za izboljšanje finančnih računov institucionalnih enot lokalne ravni države, ki naj bi jim do konca programskega obdobja omogočili doseči uravnotežen položaj. Javnofinančni presežek bo rahlo upadal in do konca programskega obdobja dosegel 1,5 % BDP. Prihodki in odhodki, izraženi v deležu BDP, se bodo od leta 2005 do leta 2007 znižali (oboje za okoli 1 odstotno točko BDP), po tem pa naj bi se oba deleža in zato tudi neto posojanje ustalili. Profil primarnega presežka kaže na nekoliko strmejši padec zaradi predvidenega upada deleža odhodkov za obresti v BDP. Upad presežka odraža postopno uvedbo znižanj davkov. Odhodke je treba nadzorovati s proračunskimi zgornjimi mejami za javnofinančno porabo in z zmanjšanjem odhodkov za obresti. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo so bile ocene glede presežka za obdobje 2006–2009 popravljene navzdol za okoli 0,5 % BDP zaradi znižanj davkov in previdnejših predvidevanj o finančnem položaju skladov socialnega zavarovanja in institucionalnih enot lokalne ravni države.5.  V strukturnem smislu naj bi se presežek v prihodnjih treh letih rahlo znižal z okoli 2 % BDP v letu 2005 na 1,75 % v obdobju 2006–2008 ter ponovno povišal v letu 2009. Vendar pa je to povečanje v celoti posledica predvidenega povečanja proizvodne vrzeli na približno -1 % BDP ob koncu programskega obdobja. Program napoveduje, da se bo strukturni presežek do konca programskega obdobja (2009)[3] znižal na okoli 1,5 % BDP. Za namene te ocene se ta cilj šteje kot srednjeročni cilj programa. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in znatno presega tistega, ki je predviden za delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda. Srednjeročni cilj, določen precej nad zahtevano minimalno stopnjo, je v programu utemeljen s ciljem zagotavljanja dolgoročne vzdržnosti javnih financ.6.  Tveganja, povezana s proračunskimi cilji v dopolnitvi, so na splošno videti uravnotežena. Cilji do leta 2007 so v skladu z gospodarsko napovedjo služb Komisije iz jeseni 2005, le da so cilji iz slednje napovedi rahlo bolj optimistični. Večletne zgornje meje porabe za institucionalne enote centralne ravni države so bile uspešne, v kolikor so omejile porabo, medtem ko naj bi projekcije glede davkov temeljile na previdni oceni. Glede gospodarske rasti program stabilnosti opozarja na tveganje, da se lahko škodljivi učinki zaradi staranja prebivalstva in upadanja delovne sile podcenijo; vendar pa je videti ob upoštevanju, da se predpostavke o rasti v primerjavi z napovedmi služb Komisije zdijo previdne, da so tveganja, ki izhajajo iz predvidevanj o rasti, uravnotežena.7.  Ob upoštevanju zgornje ocene tveganja se zdi, da v programu opisana proračunska strategija zadostuje za ohranitev srednjeročnega cilja, ki izhaja iz programa, skozi vse programsko obdobje. Prav tako zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Na splošno je proračunski položaj zdrav in proračunska strategija zagotavlja dober zgled proračunskih politik, ki se vodijo v skladu s Paktom.8.  Predvideva se, da bo delež bruto javnega dolga skozi vse programsko obdobje ostal precej pod referenčno vrednostjo, ki znaša 60 % BDP. Dopolnitev predvideva, da bo delež dolga do leta 2009 padel z ocenjenih 42,7 % BDP v letu 2005 na okoli 40,1 %. Padec deleža dolga, ki bi se pojavil zaradi znatnih primarnih presežkov, je delno izravnan z usklajevanjem stanj in tokov za povečevanje dolga, ki odraža akumulacijo sredstev v skladih socialnega zavarovanja.9.  Videti je, da je Finska na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Bruto delež dolga je trenutno pod referenčno vrednostjo, ki znaša 60 % BDP, in predvideva se, da bo ostal pod to vrednostjo skozi večji del projekcijskega obdobja, ki traja do leta 2050. Znatna sredstva za socialno zavarovanje in trenutno ugoden proračunski položaj prispevajo k omejitvi proračunskega vpliva zaradi staranja prebivalstva. Vendar bi se lahko dolgoročno pojavilo tveganje za vzdržnost javnih financ, kar bi se odražalo v povečanju izdatkov za pokojnine. Dolgoročno obvladovanje odhodkov, ki se nanašajo na staranje prebivalstva, vključno z uspešnim izvajanjem nedavnih ukrepov reforme, namenjenih povišanju dejanske upokojitvene starosti, in istočasno ohranjanje trdnega proračunskega položaja bi bili bistvenega pomena pri zmanjševanju tveganj za vzdržnost javnih financ[4].10.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Ukrepi, kot je obsežnejša pokojninska reforma, ki se trenutno uvaja, so zlasti usmerjeni k zagotavljanju gospodarske in proračunske vzdržnosti ter spodbujanju rasti in odpiranja delovnih mest.11.  V nacionalnem programu reform na Finskem, predloženem 14. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) vzdržnost javnih financ in (ii) delovanje trga dela. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so v celoti vključene proračunske posledice ukrepov, opisane v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Program stabilnosti zlasti opisuje ukrepe za izboljšanje učinkovitosti institucionalnih enot centralne in lokalne ravni države ter potrjuje namen, da se tudi po trenutnem zakonodajnem obdobju nadaljuje uporaba proračunskih omejitev za porabo institucionalnih enot centralne ravni države.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Finske, 2005–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:12.  Svet je 24. januarja 2006 proučil dopolnitev programa stabilnosti Finske, ki obravnava obdobje od 2005 do 2009. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v novem kodeksu ravnanja. Program vsebuje vrzeli glede obveznih in neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja (manjkajo zlasti podatki o predpostavkah mednarodnega ekonomskega okolja za leta 2007–2009). Program izrecno ne opredeljuje svojega srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor je predvideno v kodeksu ravnanja.13.  Po tem ko je gospodarstvo Finske okrevalo iz izjemno globoke recesije v začetku devetdesetih let, se je v obdobju 1995–2004 znatno povečalo in doseglo povprečno 3,5-odstotno letno stopnjo rasti. Hiter ritem gospodarskih dejavnosti je prispeval k povečanju stopnje zaposlenosti; vendar pa je inflacija ostala pod povprečjem v euroobmočju. Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP spustila z letnega povprečja v višini 2,7 % v obdobju 2005–2006 na povprečno 2,3 % v ostalem programskem obdobju. Ta scenarij je bil ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov in videti je, da temelji na previdnih predpostavkah o rasti. Projekcije glede inflacije v programu so videti realistične.14.  Svet je v svojem mnenju z dne 17. februarja 2005 o prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2008, potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v programu. Javnofinančni presežek za leto 2005 naj bi na podlagi napovedi služb Komisije znašal 1,9 % BDP, kar je blizu ciljnemu presežku iz prejšnje dopolnitve programa.15.  Ključni cilji vlade so doseči uravnoteženo financiranje institucionalnih enot centralne ravni države pod običajnimi pogoji gospodarske rasti in zagotoviti dolgoročno vzdržnost javnih financ. Javnofinančni presežek naj bi rahlo upadal in do leta 2008–2009 dosegel 1,5 % BDP; padec primarnega presežka je nekoliko strmejši zaradi napovedanega upada deleža odhodkov za obresti v BDP. Upad presežka je odvisen od prihodkov in odraža postopno uvedbo znižanj davkov. Odhodke je treba nadzorovati s proračunskimi zgornjimi mejami za javnofinančno porabo in z zmanjšanjem odhodkov za obresti. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo so bile ocene glede presežka za obdobje 2006–2009 popravljene navzdol za okoli 0,5 % BDP zaradi znižanj davkov in previdnejših predvidevanj o finančnem položaju skladov socialnega zavarovanja in institucionalnih enot lokalne ravni države.16.  V programskem obdobju naj bi se strukturni presežek (tj. ciklično prilagojen saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, v prihodnjih treh letih rahlo znižal z okoli 2 % BDP v letu 2005 na 1,75 % v obdobju 2006–2008 ter ponovno povišal v letu 2009 in odražal ocenjeno povečanje proizvodne vrzeli. Program napoveduje, da bo strukturni presežek do konca programskega obdobja[6] dosegel okoli 1,5 % BDP, kar se lahko obravnava kot srednjeročni cilj programa, saj je skladen z načeli za srednjeročne cilje, ki so opredeljena v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in znatno presega tistega, ki je predviden za delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda. Srednjeročni cilj, določen precej nad zahtevano minimalno stopnjo, je v programu utemeljen s ciljem zagotavljanja dolgoročne vzdržnosti javnih financ.17.  Tveganja za proračunske projekcije v programu so na splošno videti uravnotežena. Projekcije glede davkov naj bi temeljile na previdnih predpostavkah in okvir zgornjih mej odhodkov je bil doslej zelo učinkovit. Program stabilnosti opozarja na tveganje, da se lahko v trenutnih izračunih škodljivi učinki na gospodarsko rast zaradi staranja prebivalstva in upadanja delovne sile podcenijo; vendar pa se lahko, kakor je bilo navedeno zgoraj, projekcije o gospodarski rasti v dopolnitvi štejejo za previdne.18.  Glede na to oceno tveganja je videti, da proračunska naravnanost v programu zadostuje, da se ohrani srednjeročni cilj programa skozi vse programsko obdobje, kakor je predvideno v programu. Prav tako zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Na splošno je proračunski položaj zdrav in proračunska strategija zagotavlja dober zgled proračunskih politik, ki se vodijo v skladu s Paktom.19.  Ocenjuje se, da je delež dolga v letu 2005 dosegel 42,7 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 2,6 odstotne točke.20.  Videti je, da je Finska na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju. Bruto delež dolga je trenutno pod referenčno vrednostjo, ki znaša 60 % BDP, in predvideva se, da bo ostal pod to vrednostjo skozi večji del projekcijskega obdobja, ki traja do leta 2050. Znatna sredstva za socialno zavarovanje in trenutno ugoden proračunski položaj prispevajo k omejitvi proračunskega vpliva zaradi staranja prebivalstva. Vendar bi se lahko dolgoročno pojavilo tveganje za vzdržnost javnih financ, kar bi se odražalo v povečanju izdatkov za pokojnine. Dolgoročno obvladovanje odhodkov, ki se nanašajo na staranje prebivalstva, vključno z uspešnim izvajanjem nedavnih ukrepov reforme, namenjenih povišanju dejanske upokojitvene starosti, in istočasno ohranjanje trdnega proračunskega položaja bi bili bistvenega pomena pri zmanjševanju tveganj za vzdržnost javnih financ[7].21.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Ukrepi, kot je obsežnejša pokojninska reforma, ki se trenutno uvaja, so zlasti usmerjeni k zagotavljanju gospodarske in proračunske vzdržnosti ter spodbujanju rasti in odpiranja delovnih mest.22.  V nacionalnem programu reform na Finskem, predloženem 14. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) vzdržnost javnih financ in (ii) delovanje trga dela. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so v celoti vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Program stabilnosti zlasti opisuje ukrepe za izboljšanje učinkovitosti institucionalnih enot centralne in lokalne ravni države ter potrjuje namen, da se tudi po trenutnem zakonodajnem obdobju nadaljuje uporaba proračunskih omejitev za porabo institucionalnih enot centralne ravni države.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | PS nov. 2005 | 3,6 | 2,1 | 3,2 | 2,6 | 2,3 | 2,1 |COM nov. 2005 | 3,6 | 1,9 | 3,5 | 3,1 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 3,2 | 2,8 | 2,4 | 2,2 | 2.0 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | PS nov. 2005 | 0,2 | 1,0 | 1,3 | 1,5 | 1,8 | 1,8 |COM nov. 2005 | 0,1 | 1,0 | 1,4 | 1,3 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 0,2 | 1,4 | 1,8 | 1,8 | 1,8 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS nov. 20051 | 0,0 | -0,7 | -0,2 | -0,2 | -0,5 | -0,9 |COM nov. 20055 | -0,2 | -1,2 | -0,7 | -0,5 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 20041 | -0,3 | -0,1 | -0,2 | -0,4 | -0,6 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS nov. 2005 | 2,1 | 1,8 | 1,6 | 1,6 | 1,5 | 1,5 |COM nov. 2005 | 2,1 | 1,9 | 1,9 | 1,8 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 2,0 | 1,8 | 2,1 | 2,2 | 2,0 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS nov. 2005 | 3,7 | 3,4 | 3,1 | 2,9 | 2,8 | 2,8 |COM nov. 2005 | 3,8 | 3,8 | 3,7 | 3,6 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 3,7 | 3,4 | 3,8 | 3,9 | 3,7 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo = strukturni saldo2,3 (v % BDP) | PS nov. 20051 | 2,1 | 2,1 | 1,7 | 1,7 | 1,7 | 2,0 |COM nov. 20054 | 2,3 | 2,7 | 2,3 | 2,1 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 20041 | 2,2 | 1,9 | 2,2 | 2,4 | 2,4 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS nov. 2005 | 44,9 | 42,7 | 41,7 | 41,1 | 40,6 | 40,1 |COM nov. 2005 | 45,1 | 42,8 | 41,5 | 40,6 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 44,6 | 43,4 | 42,5 | 41,7 | 41,1 | ni podatkov |Opombe: 1Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa. 4Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005. 5Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 2,9 %, 2,9 %, 2,8 % in 2,7 % za posamezna leta v obdobju 2004–2007. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Mnenje Ekonomsko-finančnega odbora „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernic o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki ga je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.[3] Na podlagi izračuna v programu. Ponovni izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo napovedujejo strukturni presežek v višini 2 % BDP v letu 2009.[4] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo opravile službe Komisije in bo objavljena na spletni stranihttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Na podlagi izračuna v programu. Ponovni izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo napovedujejo strukturni presežek v višini 2 % BDP v letu 2009.[7] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo opravile službe Komisije in bo objavljena na spletni stranihttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform za Španijo za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Španije za stabilnost za leto 2014

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/35

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   v zvezi z nacionalnim programom reform za Španijo za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Španije za stabilnost za leto 2014
   2014/C 247/08
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav članic oziroma vlad so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 9. julija 2013 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Španije za leto 2013 in dal mnenje o posodobljenem programu Španije za stabilnost za obdobje 2012–2016. Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Španije za leto 2014 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

               (5)

               Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Komisija je 13. novembra 2013 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Španijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bi bilo treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Španijo, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v Španiji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja, ki zahtevajo posebno spremljanje in odločne ukrepe politike. Zlasti ugotavlja, da je prilagajanje neravnotežij, ki so bila v lanskem letu ugotovljena kot čezmerna, na več področjih precej napredovalo in z obnovitvijo pozitivne rasti so se tveganja zmanjšala. Kljub temu zaradi velikosti in medsebojne povezanosti neravnotežij, zlasti visoke ravni domačega in zunanjega dolga in visoke stopnje brezposelnosti, gospodarstvo države ostaja ranljivo.

               (8)

               Španija je 30. aprila 2014 predložila nacionalni reformni program za leto 2014 in program za stabilnost za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Cilja proračunske strategije iz programa za stabilnost za leto 2014 sta odpraviti čezmerni primanjkljaj do leta 2016 in doseči srednjeročni cilj do leta 2017. Programu za stabilnost potrjuje srednjeročni cilj strukturno uravnoteženega proračuna, ki je strožji od zahtev Pakta za stabilnost in rast. V programu za stabilnost je načrtovano zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP v letu 2016 v skladu z rokom, določenim v priporočilu Sveta z dne 21. junija 2013 (6), njegov cilj pa je, da se za leto 2014 doseže primanjkljaj, ki je nižji od priporočenega (5,5 % BDP namesto 5,8 BDP). Vendar pa bo letna izboljšava (ponovno izračunanega) strukturnega salda, načrtovanega v programu za stabilnost, za leto 2014 pod priporočeno konsolidacijo. Za leto 2017 je v načrtu predviden zadosten napredek pri izpolnjevanju srednjeročnega cilja, čeprav to morda ne bo dovolj, da bi bil ta cilj dosežen v letu, predvidenem v programu za stabilnost. V programu za stabilnost je napovedano, da bo delež javnega dolga najvišji leta 2015 (znašal naj bi 101,7 % BDP), nato pa se bo začel zmanjševati. Proračunska strategija, opisana v programu za stabilnost, je tako le delno v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost, ki pa ga ni pripravil in uradno potrdil neodvisen organ, je na splošno verjeten za leto 2014, za leto 2015 pa se lahko v primerjavi z napovedjo Komisije iz pomladi 2014 pojavijo negativna tveganja. Stopnje rasti BDP, napovedane za obdobje 2016–2017, se zdijo nekoliko optimistične glede na trenutne ocene stopnje potencialne rasti gospodarstva in preostale potrebe ekonomskega prilagajanja po krizi.
               Zato obstajajo negativna tveganja v zvezi s potekom prilagoditve primanjkljaja in dolga. Poleg tega konkretni ukrepi v podporo cilju za nominalni primanjkljaj od leta 2015 naprej še niso dovolj natančno opredeljeni, zlasti kar zadeva spremembe davčne zakonodaje v okviru načrtovane davčne reforme. Druga tveganja se navezujejo na pogojne obveznosti in donose načrtovanih prihrankov na lokalni in regionalni ravni. Po napovedi Komisije je fiskalni napor za obdobje 2013–2014 za 1,1 odstotne točke premajhen v smislu (popravljene) spremembe strukturnega salda (čeprav je ta podatek napihnjen zaradi nedavnih sprememb v metodologiji za oceno potencialne proizvodnje) in za 0,4 odstotne točke v primerjavi s količino ukrepov, ki so bili ocenjeni kot potrebni ob izdaji priporočila v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Na podlagi ocene programa in napovedi Komisije v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je treba ukrepe, ki podpirajo proračunsko strategijo, podrobneje opredeliti, ter da so potrebna dodatna prizadevanja za popolno izpolnitev priporočila Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem.

               (10)

               Kar zadeva strukturne ukrepe z vplivom na javne finance, je bil dosežen napredek pri poročanju o izvrševanju proračuna in pri uporabi popravljalnih ukrepov v upravnih organih, ki niso izpolnjevali svojih obveznosti. Vendar je mogoče za regije, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti, uveljaviti še dodatne mehanizme izvrševanja, določene v španskem sistemskem zakonu o stabilnosti proračuna. Sprejeti so bili novi ukrepi za uveljavitev povprečnega obdobja za plačila komercialnim dobaviteljem, in sicer 30-dnevno obdobje, ki velja za vse ravni države. Z zakonom je bil novembra 2013 ustanovljen neodvisen davčni organ, njegov predsednik pa je bil imenovan februarja 2014. Vendar organ ni začel v celoti delovati dovolj zgodaj, da bi lahko ocenil program stabilnosti za leto 2014. V nacionalnem reformnem programu za leto 2014 je priznana potreba po nadaljnjem izboljšanju stroškovne učinkovitosti odhodkov za zdravstveno varstvo in farmacevtskih odhodkov, npr. s centralizacijo nabave farmacevtskih izdelkov, pregledom referenčnih storitev, razvojem elektronskih zdravstvenih kartotek ali okrepitvijo upravljanja zdravstvenih ustanov. Ker naj bi večji del preostale konsolidacije javnih financ dosegli s prihranki pri odhodkih, bi bil sistematičen pregled odhodkov na vseh ravneh države koristen za identifikacijo področij, na katerih bi bilo mogoče prihranke doseči na rasti prijazen način, ob tem pa zadovoljiti potrebe najranljivejših.

               (11)

               V letu 2013 je Španija sprejela nove ukrepe za omejitev davčnih ugodnosti pri obdavčitvi pravnih oseb. V istem letu je prav tako dosegla določen napredek pri izboljšanju izpolnjevanja davčnih obveznosti, in sicer z okrepitvijo boja proti davčnim goljufijam in neprijavljenemu delu, vendar pa ima pred sabo še velike izzive. V letih 2013 in 2014 je Španija poleg tega uvedla znižanja prispevkov za socialno varnost ob zaposlovanju mladih in novih delojemalcev. Po tem, ko bo strokovni odbor po naročilu vlade predložil celostno poročilo o davčni reformi, nameravajo pristojni organi v drugem četrtletju leta 2014 predstaviti konkretne zakonodajne predloge. Glede na nacionalni reformni program za leto 2014 bo cilj predlogov modernizacija davčnega sistema, zmanjšanje izkrivljanja, ki je škodovalo zaposlovanju, izboljšanje pobiranja prihodkov, dajanje prednosti gospodarskemu razvoju, zagotovitev tržne enotnosti in fiskalne nevtralnosti ter okrepitev konkurenčnosti španskega gospodarstva, pri tem pa prispevati h konsolidaciji javnih financ. Zasnova te reforme in njeno izvajanje bosta pomembna za prihodnje gospodarske možnosti in javne finance.

               (12)

               Finančno stabilnost so okrepili dokapitalizacija in prestrukturiranje bančnega sektorja ter temeljito izvajanje programa v okviru evropskega mehanizma za stabilnost za dokapitalizacijo finančnih institucij iz leta 2012, ki je bilo dokončano 22. januarja 2014. Vendar vsi problemi španskega finančnega sektorja še niso odpravljeni in ga je zato treba pozorno spremljati in upravljati. Poleg tega se izboljšanje pogojev financiranja bank le postopoma prenaša na financiranje malih in srednjih podjetij (MSP). V prihodnje je ob nadaljevanju razdolževanja zasebnega sektorja pomembno zagotoviti nadaljevanje dotoka kredita v uspešne gospodarske panoge. Pristojni organi so sprejeli več ukrepov za izboljšanje dostopa podjetij do bančnega in nebančnega financiranja ter za omogočanje prestrukturiranja dolga gospodarskih družb, vendar so potrebni nadaljnji strateški ukrepi.

               (13)

               Trg dela se je nekoliko stabiliziral in v letu 2014 naj bi po pričakovanjih rahlo okreval, in sicer naj bi se povečal obseg zaposlovanja in znižale stopnje brezposelnosti. Toda stopnja brezposelnosti, ki je v letu 2013 zabeležila letno povprečje v višini 26,1 %, ostaja zelo visoka. Posebej zaskrbljujoča je visoka stopnja brezposelnosti mladih, ki znaša 54,3 %, in znatni višek dolgoročne brezposelnosti v višini 49,7 % skupne brezposelnosti v letu 2013. Med slednjimi so še zlasti visoke stopnje dosegli starejši in nizkokvalificirani delavci. Glede na razpoložljive ocene reforme trga dela iz leta 2012 sta reforma in zaveza socialnih partnerjev k zmernosti v plačni politiki v letih 2012–2014 omogočili večjo notranjo prožnost podjetij in omejili izgubo delovnih mest, prispevali k prednostni obravnavi kolektivnih pogodb na ravni podjetij in k okrepitvi možnosti za podjetja, da ne sodelujejo pri kolektivnih pogodbah. Reforma je prispevala tudi k zmanjšanju stroškov nadomestil za nezakonito odpoved delovnega razmerja in k zmanjšanju števila izpodbijanj odpovedi na sodišču. Prav tako je uvedla nove pogodbe za spodbujanje stabilnega zaposlovanja v MSP. Leta 2013 in v začetku leta 2014 so bili sprejeti nadaljnji ukrepi, da bi se omogočila stabilna zaposlitev s krajšim delovnim časom in bi se začasno znižali prispevki za socialno varstvo v primeru novih pogodb za nedoločen čas. Vendar se španski trg dela še naprej spopada s problemom segmentacije, število vrst pogodb ostaja veliko, prav tako pa vrzel med stroški odpravnin za pogodbe za določen in pogodbe za nedoločen čas tudi po reformi ostaja med največjimi v EU.

               (14)

               Napredek je bil dosežen tudi pri reformi aktivnih politik zaposlovanja, vključno z odobritvijo letnega načrta zaposlovanja. Vendar se zdi, da se ukrepi za modernizacijo in okrepitev javne službe za zaposlovanje izvajajo počasi, kar bi lahko ogrozilo uspešno izvajanje novega okvira. Zamuja tudi popolna operativnost enotnega zaposlitvenega portala. Dosežen je bil napredek pri spodbujanju sodelovanja z zasebnimi agencijami za posredovanje zaposlitev, vendar je tudi v to treba še precej vložiti.

               (15)

               Neustrezne kvalifikacije iz izobraževanja in usposabljanja glede na potrebe trga dela in velik delež brezposelnih brez formalne izobrazbe (35,2 %) prispevata k visoki stopnji brezposelnosti mladih ter k dolgoročni brezposelnosti. Stopnja mladih, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo, ostaja nad povprečjem EU. Delež dijakov in študentov, ki predčasno opuščajo izobraževanje in usposabljanje, se sicer zmanjšuje, vendar ostaja zelo velik (23,5 %). Stopnje doseganja terciarne izobrazbe je stalna, še vedno pa se premalo uporabljajo poklicno izobraževanje in usposabljanje ter sheme vajeništva. Poleg tega znanje diplomantov višjega poklicnega izobraževanja in usposabljanja zaostaja za povprečjem EU. Španija prav tako pripravlja ukrepe za spodbujanje zaposlovanja mladih. Nacionalna strategija za zaposlovanje in podjetništvo mladih za obdobje 2013–2016, ki je bila predstavljena marca 2013, se zdaj izvaja, čeprav je treba nekatere ukrepe še pripraviti. Španija je na podlagi te strategije sprejela ukrepe za boj proti brezposelnosti mladih, kar je v skladu s cilji jamstva za mlade. Nekaj napredka so zabeležili ukrepi za boj proti predčasnemu opuščanju šolanja in za spodbujanje dvojnega poklicnega izobraževanja in usposabljanja, vendar ostajata ključnega pomena popolno izvajanje teh ukrepov in učinkovita uporaba finančnih sredstev. Na področju dvojnega poklicnega usposabljanja je potrebno stalno usklajevanje med vsemi deležniki, vključno z nosilci odločanja in ponudniki usposabljanj na vseh ravneh države ter delodajalci, da bo mogoče racionalizirati sistem, bolje uskladiti usposabljanje in potrebe trga dela ter zagotoviti združljivost modelov dvojnega poklicnega izobraževanja in usposabljanja v vseh regijah.

               (16)

               Predvsem zaradi razmer na trgu dela pa tudi zaradi omejene učinkovitosti socialnega varstva pri zmanjševanju revščine je Španija glede na glavne kazalnike, ki merijo revščino in socialno izključenost, pod povprečjem EU, pri čemer so še posebej izpostavljeni otroci in mladi odrasli. V Španiji so kot posledica krize tudi bolj kot kdaj prej upadli razpoložljivi prihodki gospodinjstev, država pa beleži tudi eno najvišjih ravni prihodkovne neenakosti v Uniji. Ključne izzive predstavljajo poenostavitev postopkov za prosilce za socialno pomoč ter izboljšanje upravljanja in medinstitucionalnega sodelovanja na nacionalni, regionalni in lokalni ravni. Nacionalni akcijski načrt socialnega vključevanja za obdobje 2013–2016 je ustrezen strateški okvir za prilagoditev aktivnih politik zaposlovanja, da bodo skladnejše s tistimi, ki so bolj oddaljene od trga dela, za odpravljanje revščine otrok in izboljšanje učinkovitosti služb za podporo družinam. Poleg tega imajo socialna pomoč in nadomestila omejene prerazdelitvene učinke v različnih rizičnih skupinah, kar kaže na neustrezno politiko dodeljevanja. Zaradi premalo usklajevanja med zavodi za zaposlovanje in socialnimi službami (vključno s tistimi na regionalni in lokalni ravni) ter upravnega bremena, ki ga predstavlja ocenjevanje shem minimalnega zajamčenega dohodka, je poleg tega oviran nemoten prehod med prejemanjem socialne pomoči in ponovno vključitvijo na trg dela.

               (17)

               Španija je napredovala pri strukturnih reformah, ki spodbujajo rast in konkurenčnost, in sicer na splošno v skladu z načrtovanim napredkom iz nacionalnega reformnega programa za leto 2013. Zakon o zajamčenju enotnosti trga je bil sprejet decembra 2013 in njegovo kompleksno izvajanje še ni končano. Zakon o podjetništvu, ki je bil sprejet jeseni 2013, je prav tako omogočil izboljšave okvira za insolventnost v gospodarskih družbah in prožnejše oblike gospodarskih družb, pa tudi kar zadeva racionalizacijo shem za podporo internacionalizaciji podjetij. Področje uporabe hitrega izdajanja dovoljenj je bilo razširjeno, zaradi česar je postalo odpiranje majhnih maloprodajnih trgovin preprostejše, sprejeti pa so bili tudi drugi ukrepi za olajšanje pridobivanja dovoljenj za poslovanje. Vendar pa sekundarna zakonodaja, ki bi omogočila ustanavljanje družb z omejeno odgovornostjo po sistemu „vse na enem mestu“ v krajših rokih, ki so bili določeni v zakonu o podjetništvu iz septembra 2013, še ni sprejeta. Poleg tega je upravičeno stalno pregledovanje regulativnih ovir za rast podjetij, med drugim obdavčitev, saj je med Španijo in drugimi državami članicami euroobmočja glede na velikost gospodarskih družb velika vrzel. Že dolgo pričakovana reforma poklicnih storitev zamuja in bi jo bilo treba pospešiti. Sprejet ni bil še noben ukrep za odpravo omejitev za postavitev veleblagovnic z velikimi površinami.

               (18)

               Španski sistem za raziskave in inovacije mora povečati kakovost svojih znanstvenih rezultatov, spodbujati sodelovanje med zasebnim in javnim sektorjem ter olajšati pretvorbo raziskav in inovacij v komercialne izdelke. Vlada je leta 2013 sprejela nacionalno strategijo za znanost, tehnologijo in inovacije, ki še čaka na podporo iz javnih sredstev. Poleg tega še ni končana ustanovitev nove državne raziskovalne agencije, katere naloga bo učinkovito upravljanje javnih naložb v raziskave in razvoj.

               (19)

               Precej je bilo narejenega za odpravo pomanjkanja v tarifnih prihodkih od električne energije, zlasti z znižanjem stroškov sistema, čeprav dejanski učinek reforme, predvsem na obnovljive vire energije, še ni v celoti znan. Vlada preučuje načine čim učinkovitejše zamejitve negativnih posrednih učinkov insolventnih cestninskih avtocest na javne finance. Pristojni organi so oblikovali podatkovno zbirko, ki vsebuje ekonomske, okoljske, prometne in druge kazalnike, ki se uporabljajo za analizo pred izvedbo naložb v infrastrukturo, niso pa še vzpostavili neodvisnega organa , ki bi jim pomagal oceniti prihodnje večje infrastrukturne projekte. Učinkovito konkurenco na področju potniškega in tovornega železniškega prometa še naprej preprečujejo tehnične in pravne ovire, zaradi katerih ni mogoče učinkovito uporabljati obsežne obstoječe infrastrukture.

               (20)

               Reforma javne uprave napreduje. Reforma lokalne javne uprave je bila sprejeta decembra 2013 in izvajanje pod vodstvom strokovnega odbora za reformo javne uprave poteka po načrtih in se bo nadaljevalo do konca obdobja 2014–2015. Izvajanje reforme pravosodja je na različnih stopnjah in jo je treba dokončati. Nedavna prizadevanja na področju reševanja problematike korupcije vključujejo zakon o preglednosti, javnem dostopu do informacij in dobrem upravljanju, ki je bil sprejet decembra 2013, pa tudi dva osnutka zakona o nadzoru nad financiranjem političnih strank in odgovornosti visokih uradnikov. Izvaja se nacionalni načrt za boj proti delu na črno in zlorabam na področju socialne varnosti za obdobje 2012–2014 (Plan Nacional de Lucha contra el Empleo Irregular y el Fraude a la Seguridad Social). Španija je poleg tega razširila svojo mrežo mednarodnih sporazumov za izmenjavo informacij, potrebnih za odmero davka, ter začela izvajati projekt z zasebnimi podjetji, da bi preučila možne izboljšave upravljanja sistema socialnih prejemkov.

               (21)

               Komisija je v okviru evropskega semestra opravila celovito analizo ekonomske politike Španije. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Španiji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk (1) do (8) v nadaljevanju.

               (22)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke (1) v nadaljevanju.

               (23)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk (1), (2), (3), (4), (6), (7) in (8) v nadaljevanju.

               (24)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih valuta je euro (8). Kot država članica, katere valuta je euro, bi Španija morala tudi zagotoviti, da se ta priporočila izvedejo v celoti in pravočasno –

         PRIPOROČA, da Španija v obdobju 2014–2015 ukrepa, tako da:

               1.

               Od leta 2014 naprej okrepi proračunsko strategijo, zlasti s podrobno opredelitvijo osnovnih ukrepov za leto 2015 in pozneje, da zagotovi odpravo čezmernega primanjkljaja na vzdržen način do leta 2016, in sicer z dosego strukturne prilagoditve, določene v priporočilu Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Trajna odprava fiskalnih neravnotežij zahteva verodostojno izvajanje ambicioznih strukturnih reform, da se poveča sposobnost prilagajanja ter spodbudita rast in zaposlovanje. Po uspešni odpravi čezmernega primanjkljaja izvaja strukturno prilagajanje za dosego srednjeročnega cilja v višini najmanj 0,5 % na leto, še več pa v ugodnih gospodarskih razmerah ali če je treba zagotoviti, da je pravilo o zadolževanju izpolnjeno, da se zagotovi vzdržno zmanjševanje visokega deleža javnega dolga sektorja države. Zagotovi, da novi neodvisni davčni organ čim prej postane popolnoma operativen in da se v celoti izvedejo preventivni, popravljalni in izvedbeni ukrepi iz sistemskega zakona o stabilnosti proračuna na vseh ravneh države, vključno z odpravljanjem komercialnih dolgov v javnem sektorju. Do februarja 2015 opravi sistematični pregled odhodkov na vseh ravneh države, da tudi v prihodnje podpre učinkovitost in kakovost javne porabe. Nadaljuje povečevanje stroškovne učinkovitosti zdravstva, zlasti z nadaljnjo racionalizacijo odhodkov za farmacevtske izdelke (tudi v bolnišnicah) in okrepitvijo koordinacije med različnimi vrstami oskrbe, pri tem pa ohrani dostopnost storitev za vse ranljive skupine. Do konca leta 2014 sprejme celovito davčno reformo, da uvede preprostejši davčni sistem, ki bo bolj ugoden za rast in ustvarjanje novih delovnih mest, ohranjanje okolja in stabilnost prihodkov.
               V ta namen naj zagotovi prehod na manj izkrivljajoče davčne prihodke, kot so davek na potrošnjo, okoljski davek (npr. na motorna goriva) in periodični davki na nepremičnine, odstrani neučinkovite izdatke za davek na osebni dohodek in davek od dohodka pravnih oseb, razmisli o znižanju prispevkov delodajalcev za socialno varnost, zlasti za slabo plačane službe, nadaljuje omejevanje davčnih ugodnosti pri obdavčitvi pravnih oseb ter sprejme ukrepe za preprečitev, da bi obdavčevanje oviralo nemoteno delovanje notranjega trga Španije. Okrepi boj proti davčnim utajam.

               2.

               Dokonča reformo sektorja hranilnic, kar zadeva sprejetje sekundarne zakonodaje, in dokonča prestrukturiranje hranilnic v državni lasti, da pospeši njihovo popolno okrevanje in omogoči njihovo vrnitev v zasebno lastništvo. Spodbuja prizadevanja bank za ohranitev krepkih količnikov kapitalske ustreznosti, spremlja dejavnosti družbe za upravljanje terjatev Sareb, da zagotovi pravočasno odprodajo sredstev s čim nižjimi stroški za davkoplačevalce. Dokonča ukrepe, ki se še izvajajo, da poveča dostop MSP do financiranja, zlasti z dokončanjem ukrepov za izboljšanje nebančnega finančnega posredništva. Odstrani preostala ozka grla iz okvira za insolventnost gospodarskih družb, zlasti z okrepitvijo strokovnega znanja in izkušenj stečajnih upraviteljev in izboljšanjem zmogljivosti sodnega sistema za obravnavo stečajnih zadev, ter razvije stalen okvir za obravnavo insolventnosti fizičnih oseb, pri tem pa nameni ustrezno pozornost uravnoteženim pravicam upnikov in dolžnikov ob upoštevanju finančne stabilnosti.

               3.

               Pripravi nove ukrepe za zmanjšanje segmentacije trga dela, da se zagotovijo predvsem trajnostna in kakovostna delovna mesta, na primer z zmanjšanjem števila vrst pogodb in zagotovitvijo uravnoteženega dostopa do pravic do odpravnine. Nadaljuje redno spremljanje reform trga dela. Spodbuja trende na področju realnih plač, ki so skladni s ciljem ustvarjanja novih delovnih mest. Okrepi obveznost aktivnega iskanja zaposlitve pri uveljavljanju nadomestila za brezposelnost. Poveča učinkovitost in namenskost aktivnih politik trga dela, vključno s subvencijami za zaposlovanje, zlasti za osebe, ki težje dobijo zaposlitev. Okrepi usklajevanje med trgom dela ter politikami izobraževanja in usposabljanja. Pospeši modernizacijo javnih zavodov za zaposlovanje, da zagotovi učinkovito, posamezniku prilagojeno svetovanje, ustrezno usposabljanje in usklajevanje ponudbe prostih delovnih mest s povpraševanjem, pri čemer naj se osredotoči na dolgotrajno brezposelne osebe. Zagotovi dejansko uporabo javno-zasebnega sodelovanja na področju posredovanja zaposlitev pred koncem leta 2014 in spremlja kakovost zagotovljenih storitev. Zagotovi pravilno delovanje enotnega zaposlitvenega portala ter ga dopolni z nadaljnjimi ukrepi v podporo mobilnosti delovne sile.

               4.

               Izvede in oceni učinkovitost strategije za podjetništvo in zaposlovanje mladih za obdobje 2013–2016. Zagotovi kakovostno ponudbo zaposlitev, vajeništvo in pripravništvo za mlade ter izboljša vključevanje neregistriranih brezposelnih mladih v skladu s cilji jamstva za mlade. Učinkovito izvaja nove sheme izobraževanja, da poveča kakovost primarnega in sekundarnega izobraževanja. Okrepi svetovanje in podporo za skupine, za katere obstaja velika verjetnost, da bodo predčasno opustile šolanje. Poveča relevantnost poklicnega usposabljanja in izobraževanja ter visokošolskega izobraževanja za trg dela, zlasti z okrepitvijo sodelovanja z delodajalci in s podpiranjem usposabljanja vodij usposabljanja in mentorjev.

               5.

               Izvaja Nacionalni akcijski načrt socialnega vključevanja za obdobje 2013–2016 in oceni njegovo učinkovitost ter v oceno zajame vse v njem zastavljene cilje. Utrdi upravno zmogljivost in usklajevanje med zavodi za zaposlovanje ter socialnimi službami, da zagotovi integrirane mehanizme za podporo ogroženim ter med javnimi organi, odgovornimi za sheme minimalnega prihodka, okrepi racionalizirane postopke za podporo prehodu med shemami minimalnega zajamčenega dohodka in trgom dela. Izboljša uporabo shem za družinsko podporo in kakovost storitev, namenjenih gospodinjstvom z nizkimi dohodki z vzdrževanimi otroki, da zagotovi progresivnost in učinkovitost socialnih transferjev.

               6.

               Zagotovi ambiciozno in hitro izvajanje zakona št. 20/2013 v zvezi z enotnostjo trga na vseh ravneh uprave. Sprejme daljnosežno reformo poklicnih storitev in poklicnih združenj do konca leta 2014, pri čemer naj opredeli poklice, za katere velja obveznost registracije v okviru poklicne organizacije, ter preglednost in odgovornost poklicnih združenj, sprosti dostop do neupravičeno rezerviranih dejavnosti in zavaruje enotnost trga pri dostopu do poklicnih storitev in njihovem opravljanju v Španiji. Še skrajša trajanje, stroške in število postopkov, potrebnih za ustanovitev delujočega podjetja. Odpravi neupravičene omejitve za postavitev veleblagovnic z velikimi površinami, zlasti s spremembo obstoječih predpisov za regionalno prostorsko ureditev. Identificira vire za financiranje nove nacionalne strategije za znanost, tehnologijo in inovacije ter zagotovi operativnost nove državne raziskovalne agencije.

               7.

               Po reformi iz leta 2013 zagotovi učinkovito odpravo primanjkljaja v elektroenergetskem sistemu od leta 2014 naprej, vključno s sprejetjem nadaljnjih strukturnih ukrepov, če je potrebno. Reši problematiko insolventnih cestninskih avtocest, da bi čim bolj zmanjšala državne stroške. Ustanovi neodvisen organ, ki prispeva k oceni prihodnjih velikih infrastrukturnih projektov do konca leta 2014. Sprejme ukrepe za zagotovitev učinkovite konkurence na področju tovornega in potniškega železniškega prometa.

               8.

               Na vseh ravneh države izvaja priporočila odbora za reformo javne uprave. Okrepi kontrolne mehanizme in poveča preglednost upravnih odločitev, zlasti na regionalni in lokalni ravni. Dokonča in pozorno spremlja še nedokončane ukrepe za boj proti sivi ekonomiji in neprijavljenemu delu. Sprejme že pripravljene reforme strukture pravosodja in mreže sodišč ter zagotovi izvajanje sprejetih reform.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2014 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  UL C 217, 30.7.2013, str. 81.

      (5)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (6)  Priporočilo Sveta z dne 21. junija 2013, katerega cilj je odprava čezmernega javnofinančnega primanjkljaja v Španiji (UL C 180, 26.6.2013, str. 4).

      (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (8)  Glej stran 141 tage Uradnega lista.


				|

		52012DC0316

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Irske za leto 2012 ter mnenje Sveta o irskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2015 /* COM/2012/0316 final - 2012/ () */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Irske za leto 2012
ter mnenje Sveta o irskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2015
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim
stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom –
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je 26. marca 2010
potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za
delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja,
na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o
smernicah za politike zaposlovanja držav članic[4], ki skupaj tvorita „integrirane
smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)       Svet je 12. julija 2011
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Irske za
leto 2011 ter mnenje o irskem dopolnjenem programu stabilnosti za obdobje 2011–2014.
(4)       Komisija je 23. novembra
2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega
evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki
temelji na strategiji Evropa 2020.
(5)       Evropski svet je 2. marca 2012
potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni
vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu,
spodbujanju rasti in konkurenčnosti, reševanju brezposelnosti in socialnih
posledic krize ter posodobitvi javne uprave.
(6)       Evropski svet je 2. marca
2012 države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, tudi pozval, naj
pravočasno predložijo zaveze, da jih bodo lahko vključile v programe
stabilnosti oziroma konvergenčne programe in nacionalne reformne programe.
(7)       Irska je 27. aprila 2012
predložila program stabilnosti za obdobje 2012–2015 in nacionalni reformni
program za leto 2012.
(8)       Svet je 7. decembra 2010 v
skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi
Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo sprejel Izvedbeni sklep 2011/77/EU
o finančni pomoči Irski do konca leta 2013. Priloženi memorandum o
soglasju, podpisan 16. decembra 2010, ter njegova poznejša dopolnila
določajo ekonomsko-politične pogoje, na podlagi katerih se
izplača finančna pomoč.
(9)       Irska je na splošno izpolnila
pogoje za program finančne pomoči, določene v memorandumu v
soglasju. Znatno je prekoračila zlasti cilj v zvezi s proračunskim
primanjkljajem za leto 2011 (10,6 %), ta pa naj bi leta 2012 dosegel 8,6 %
BDP, kar ustreza meji iz programa. Predvidena srednjeročna fiskalna
konsolidacija je v skladu z mejo, ki jo program določa za primanjkljaj, in
primanjkljajem pod 3 % BDP do leta 2015. Dokapitalizacija domačih bank, ki
jo je Centralna banka Irske predvidela v preudarnem pregledu o oceni temeljnega
kapitala iz leta 2011, se postopoma končuje, pri zmanjšanju zadolženosti
domačih bank pa so bili cilji programa za leto 2011 več kot preseženi.
Strukturne reforme za povečanje konkurenčnosti in večje
ustvarjanje delovnih mest se izvajajo pospešeno.
(10)     Irsko gospodarstvo je v letu 2011
z 0,7 % počasi spet začelo rasti in v glavnem izpolnjuje tudi cilje
programa. Rast je zaznamoval izvoz, pogojen z boljšimi konkurenčnimi
pogoji in zadovoljivim zunanjim povpraševanjem. Neto izvoz je k rasti BDP
prispeval 4,7 odstotne točke, medtem ko je domače povpraševanje
zaradi fiskalne konsolidacije, nižje zaposlenosti in izboljševanja bilanc
zasebnih gospodinjstev še naprej nazadovalo. Rast naj bi leta 2012 zaradi
težkega zunanjegospodarskega okolja in še vedno nizkega domačega
povpraševanja znašala približno 0,5 %. Izboljšanje bilanc zasebnih
gospodinjstev in družb bo srednjeročno še naprej vplivalo na porabo in
naložbe. Od izvoza odvisna rast naj bi na Irskem zaradi dobrega demografskega
razvoja, prožnega trga dela in neporabljenih zmogljivosti v gospodarstvu leta 2013
znašala 1,9 %, leta 2015 pa 2,8 %.
(11)     Na podlagi ocene programa
stabilnosti v skladu s členom 5(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske
projekcije programa, verjeten. Napovedi gospodarske rasti v programu so podobne
kot v spomladanski napovedi Komisije iz leta 2012. Cilj proračunske
strategije programa je zmanjšati javnofinančni primanjkljaj pod prag 3 %
BDP do konca leta 2015, kar je v skladu z rokom, ki ga je za odpravo
prekomernega primanjkljaja določil Svet. Program za primanjkljaj
določa cilje v višini 8,3 % BDP za leto 2012, 7,5 % BDP za leto 2013,
4,8 % BDP za leto 2014 in 2,8 % BDP do konca obdobja programa leta 2015.
Ta potek podpirajo ukrepi za konsolidacijo v višini 2,7 % BDP, ki bodo
upoštevani v proračunu za leto 2012, širši ukrepi za konsolidacijo v
višini 3,9 % BDP, ki so predvideni v obdobju 2013–2014, ter nadaljnji delno
določeni ukrepi za konsolidacijo v višini 1,1 % BDP v letu 2015. V
programu je ponovljen srednjeročni cilj strukturnega javnofinančnega
primanjkljaja v višini 0,5 % BDP, ki v obdobju programa ni dosežen. Srednjeročni
cilj ustrezno odraža zahtevo Pakta za stabilnost in rast. Državni dolg presega 60 %
BDP in naj bi se s 108 % BDP leta 2011 povečal na 120 % v letu 2013,
preden naj bi se začel zmanjševati. Irska bo do konca postopka v zvezi s
čezmernim primanjkljajem do leta 2015 in nadaljnja tri leta v prehodnem
obdobju, proračunski načrti pa bi zagotovili zadosten napredek k
skladnosti z referenčnim merilom za zmanjšanje dolga iz Pakta za stabilnost
in rast. Glede na zadnjo oceno Komisije so tveganja v zvezi z dolgoročno
vzdržnostjo javnih financ visoka.
(12)     Irska je v okviru pakta
„euro plus“ sprejela številne zaveze. Te zaveze se nanašajo na spodbujanje
konkurenčnosti in zaposlovanja, izboljšanje vzdržnosti javnih financ in
krepitev finančne stabilnosti –
PRIPOROČA, naj Irska v obdobju 2012–2013
sprejme naslednje ukrepe:
Izvede naj ukrepe, določene v Izvedbenem
sklepu 2011/77/EU ter podrobneje navedene v memorandumu o soglasju z dne 16. decembra 2010
in poznejših dopolnilih.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               COM(2012) 316 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.
[4]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.


Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0232

Priporočilo za mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem konvergenčnem programu Litve, 2004-2007  /* SEK/2005/0232 končno */

	Bruselj, 16.2.2005SEK(2005) 232 končnoPriporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem konvergenčnem programu Litve, 2004–2007(predložena s strani Komisije)  OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] določa, da morajo nesodelujoče države članice, torej tiste, ki niso sprejele enotne valute, Svetu in Komisiji predložiti konvergenčne programe. V skladu s členom 9 te uredbe mora Svet proučiti vse konvergenčne programe na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem, ko prouči program, mora Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podati mnenje. V skladu z uredbo morajo države članice predložiti letne posodobitve svojih konvergenčnih programov, ki jih lahko prav tako preuči Svet v skladu z istimi postopki. Deset držav, ki se je pridružilo EU 1. maja 2004, ne sodeluje v enotni valuti. Obvezale so se, da bodo predložile svoje konvergenčne programe do 15. maja 2004, njihovo prvo posodobitev pa proti koncu leta 2004.Prvi konvergenčni program Litve, ki obravnava obdobje 2004–2007, je bil predložen 14. maja 2004, Svet pa ga je ocenil 5. julija 2004. Litva je predložila posodobitev konvergenčnega programa 14. januarja 2005. Službe Komisije so opravile tehnično oceno te posodobitve programa ob upoštevanju rezultatov gospodarskih napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 in ob upoštevanju kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov, priporočil v okvirnih smernicah gospodarske politike za obdobje 2003–2005 ter načel, določenih v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o okrepitvi usklajevanja proračunskih politik[3]. Iz te ocene izhaja naslednje:-  V makroekonomskem scenariju je predvideno, da bo realna rast BDP dosegla 6,5 % leta 2004 in 2005 ter se nato postopoma upočasnila na 6,0 % leta 2007. V primerjavi s programom iz maja 2004 je bila rast popravljena navzdol za celotno programsko obdobje. Za rast proizvodnje v letu 2004 se ocenjuje, da je nižja kot pričakovana rast po napovedi služb Komisije jeseni 2004. Stopnje rasti, predvidene za leti 2005 in 2006 so nekoliko višje kot v napovedi služb Komisije jeseni 2004. Za leto 2007 je ocena potencialne rasti proizvodnje v programu nižja od ocene služb Komisije. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov se lahko šteje, da je scenarij v programu izvedljiv.-  Inflacija CPI je bila popravljena navzgor v celotnem programskem obdobju. Leta 2004 je dosegla 1,2 % in po pričakovanjih bo leta 2005 znašala 2,9 %, leta 2006 2,5 % ter leta 2007 2,9 %. Litovski litas je vstopil v MDT II junija 2004 z enostransko zavezo ohranjanja režima valutnega odbora. Litas ni odstopal od svojega osrednjega tečaja v razmerju do eura. Gibanja srednjeročnih obrestnih mer v letu 2004 težijo k zmanjševanju, z nihanjem v okviru 0,65 odstotne točke nad ravnjo euroobmočja, kar vključuje obdobja občutno nižjega razpona. Litva namerava biti pripravljena na uvedbo eura na začetku leta 2007.-  Ključni cilj srednjeročne proračunske strategije, opredeljen v programu, je približevanje k ciklično uravnoteženemu javnofinančnemu proračunu. Program predvideva, da bo javnofinančni primanjkljaj ostal pri 2,5 % BDP v letu 2005, ampak da se bo nato postopoma zmanjšal na 1,5 % v letu 2007. Časovni razpored primarnega primanjkljaja je zelo podoben, pri čemer se postopoma izboljšuje z 1,5 % BDP v letu 2004 na 0,5 % v letu 2007. Po načrtovanjih se bo konsolidacija dosegla pretežno s povečanjem prihodkov od nizke osnove in, od leta 2005, bo k temu prispevala tudi stran izdatkov. Pričakovati je povečanje prihodkov s 33 % BDP v letu 2004 na 34,5 % v letu 2007, predvsem zaradi višjih finančnih transferjev z EU, uvedbe novih davkov in boljšega nadzora nad pobiranjem davkov. Predvideno je, da se bodo javni izdatki povečali za 0,5 % BDP v enakem obdobju, predvsem zaradi znatnega povečanja investicijskih izdatkov, povezanih z projekti EU, in „drugimi“ izdatki, kjer gre v največjem delu za transfer v proračun Evropske unije in stroške pokojninske reforme[4]. Takšna povečanja se bodo delno nadomestila z zmanjšanjem potrošnje in transferjev ter plačil obresti. Izvaja se tudi pomemben program javnih naložb, zaradi katerega naj bi delež javnih naložb narasel s 3,4 % BDP v letu 2004 na 5 % v letu 2007, kar bo povzročilo, da bo povprečni delež javnih naložb v programskem obdobju znašal okoli 4,6 % BDP. V primerjavi s programom iz maja 2004 se rezultat za primanjkljaj za leto 2004 zaradi prihodkov, ki so bili večji od pričakovanih, ocenjuje za nižjega kot je bil predviden v proračunu. Kljub znatnemu popravku rasti BDP navzdol ostajajo cilji za leta 2005–2007 nespremenjeni.-  Tveganja, ki jih vsebujejo proračunske napovedi v programu, so na splošno videti uravnotežena. Vlada je imela v zadnjih letih dobre rezultate pri izpolnjevanju proračunskih ciljev. Nove predpostavke o rasti so bolj previdne kot tiste, ki jih vsebuje majski program, in negativna makroekonomska tveganja se zdijo bolj omejena. Glavno tveganje proračunskih napovedi izvira iz negotovosti o uporabi podrobnih ukrepov, predvidenih v programu. Zlasti cilj prihodkov od davkov za leto 2005 bo verjetno težko doseči, če ne bi bili uvedeni izravnalni ukrepi za odpravo davka na uporabo cest. Izvajanje predvidene uporabe prihodkov, ki so boljši od napovedanih, in neporabljenih sofinanciranih sredstev za zmanjševanje primanjkljaja bi bilo odločilno za omejitev dodatne porabe ob koncu leta, kar je bila pogosta proračunska praksa v preteklosti, ki je preprečila hitrejšo proračunsko konsolidacijo. Druga tveganja izvirajo iz pretežno negotovih stroškov pokojninske reforme, visokih preostalih morebitnih obveznosti, proračunskih zaostalih plačil, obveznosti, povezanih s prihranki in obveznosti vračanja nepremičnin ter porabe, povezane z razgradnjo jedrske elektrarne Ignalina.-  Mogoče je, da glede na to oceno tveganja proračunska naravnanost zlasti v letu 2005 ne zagotavlja zadostne varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih v celotnem programskem obdobju, niti srednjeročno ne bo dosegla proračunskega stanja blizu ravnovesja. Zaradi močnih ekonomskih učinkov in velikega primanjkljaja tekočega računa proračunski cilji tudi glede na preprečevanje možnih tveganj pregrevanja gospodarstva niso videti ambiciozni.-  Program napoveduje v letu 2004 začetno povečanje dolga, izraženo v deležu BDP, za 0,8 odstotne točke, pretežno zaradi povečanja javnofinančnega primanjkljaja v istem letu. Delež dolga se bo po pričakovanjih v preostalem delu programskega obdobja zmanjševal in bo dosegel 20,1 % v letu 2007. Vlada načrtuje srednjeročno zmanjšanje posojil z državnim poroštvom z 2 % BDP na 1,2 % BDP. Od leta 2003 ni bilo izdanega nobenega poroštva za nova posojila.-  Program proučuje strukturne reforme vlade, ki se osredotočajo na pokojninski in zdravstveni trg, trg dela, kmetijski in izdelčni trg. Pokojninske reforme in reforme zdravstvenega sistema bodo dolgoročno po pričakovanjih izboljšale učinkovitost sistema in vzdržnost javnih financ, vendar pa ostaja nekaj negotovosti o njihovih srednjeročnih stroških. Predlagani so ukrepi za vzpostavitev boljšega ravnovesja med davki na kapital in davki na delo (s tem se bo zmanjšal pritisk na davke na delo) ter za izboljšanje nadzora in učinkovitosti izdatkov.-  Videti je, da je Litva v sorazmerno dobrem položaju glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ, katerih pomembna sestavina so predvideni proračunski stroški starajočega se prebivalstva. Sorazmernno nizek delež dolga, sprejeti ukrepi pokojninske reforme, vključno z uvedbo naložbenih stebrov, bodo prispevali k omejitvi učinka starajočega se prebivalstva na proračun. Strategija, začrtana v programu, temelji srednjeročno na nadzorovanem javnofinančnem primanjkljaju in na dolgoročnem učinku pokojninske reforme. Vendar je treba spremljati tveganja, povezana s stroški pokojninske reforme in s preostalimi morebitnimi obveznostmi. Poleg tega bi reformni ukrepi na področju zdravstva lahko vključevali višje izdatke. Litva ima sorazmerno nizek delež davkov: vrzel v vzdržnosti, ki bo dolgoročno nastala, bi lahko reševala s povečanjem deleža.-  Na splošno so gospodarske politike, začrtane v posodobitvi programa, skladne s širšimi smernicami gospodarske politike za zadevno državo na področju javnih financ. Obstajajo ukrepi za porabo prihodkov in prihrankov, boljših od napovedanih, iz razporejanja sredstev, ki jih EU sofinancira iz proračuna, za zmanjšanje primanjkljaja in za omejitev prekoračitve izdatkov. Napovedani ukrepi ne zajemajo prihrankov, pridobljenih pri postavkah, ki niso povezane s sofinanciranjem EU.Glede na zgornjo oceno bi bilo za Litvo primerno, da bi:(i) še bolj napredovala v smeri proračunskega stanja blizu ravnovesja, zlasti glede na njen primanjkljaj tekočega računa in pritisk domačega povpraševanja, ki ga še spodbuja rast posojil,(ii) dosledno izvajala proračun za leto 2005, da bi zmanjšala tveganje prekoračitve referenčne vrednosti, ki znaša 3 %,(iii) porabila dodatne prihodke ali prihodke, ki so boljši od napovedanih, ter neporabljene postavke izdatkov za zmanjšanje primanjkljaja.Na podlagi te ocene je Komisija sprejela priloženo priporočilo za Mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Litve in ga pošilja Svetu.Priporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem konvergenčnem programu Litve, 2004–2007SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –DAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Dne [8. marca 2005] je Svet proučil posodobljeni konvergenčni program Litve, ki zajema obdobje od 2004 do 2007. Program na splošno ustreza zahtevam po podatkih iz popravljenega „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov za stabilnost in konvergenčnih programov“. Nekaj zahtevanih podatkov, povezanih z predpostavkami mednarodnega ekonomskega okolja, ni na voljo in prav tako ni navedenih nekaterih neobveznih podatkov, čeprav to ne otežuje ocene programa. V skladu s tem je Litva pozvana, da doseže skladnost z zahtevami za podatke v kodeksu ravnanja.2.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP spustila s 6,5 % v letu 2004 na povprečno 6,2 % v ostalem programskem obdobju. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov je videti, da ta scenarij vsebuje predpostavke, na podlagi katerih je načrtovana rast izvedljiva. V programu so videti realistične tudi napovedi za inflacijo, čeprav je napoved za leto 2006 videti nizka.3.  Ključni cilj srednjeročne proračunske strategije, opredeljen v programu, je približevanje k ciklično uravnoteženemu javnofinančnemu proračunu. Program predvideva, da bo javnofinančni primanjkljaj v letu 2005 ostal pri 2,5 % BDP in da se bo nato postopoma zmanjšal na 1,5 % v letu 2007. Primarni primanjkljaj se bo po pričakovanjih le nekoliko izboljšal z 1,5 % BDP v letu 2004 na 1,4 % v letu 2005, zatem pa se bo postopoma zmanjšal na 0,5 % v letu 2007. Po načrtovanjih se bo konsolidacija dosegla pretežno s povečanjem deleža prihodkov od nizke osnove in, od leta 2005, bo k temu prispevala tudi stran izdatkov. Prihodki se bodo po pričakovanjih povečali s 33 % BDP v letu 2004 na 34,5 % v letu 2007, po doseženem vrhuncu v letu 2006. Izdatki se bodo predvidoma povečali s 35,5 % BDP v letu 2004 na 36,9 % v letu 2005, zatem pa se bodo postopoma zmanjšali na 36 % v letu 2007. Izvaja se tudi pomemben program javnih naložb, zaradi katerega naj bi delež javnih naložb narasel s 3,4 % BDP v letu 2004 na 5 % v letu 2007, kar bo povzročilo, da bo povprečni delež javnih naložb v programskem obdobju v primerjavi s povprečjem EU, ki znaša 2,4 % BDP v letu 2004, znašal okoli 4,6 % BDP. V primerjavi z majskim programom iz leta 2004 se rezultat za primanjkljaj za leto 2004 ocenjuje za nižjega kot je bil predviden v proračunu. Kljub znatnemu popravku rasti BDP navzdol ostajajo cilji za leta 2005–2007 nespremenjeni.4.  Tveganja, ki jih vsebujejo proračunske napovedi v programu, so na splošno videti uravnotežena. Na eni strani je vlada imela v zadnjih letih dobre rezultate pri izpolnjevanju proračunskih ciljev. Nove predpostavke o rasti so previdne in negativna makroekonomska tveganja se zdijo omejena. Glavno tveganje proračunskih napovedi izvira iz negotovosti o uporabi proračunskih ukrepov, napovedanih v programu. Zlasti cilj prihodkov od davkov za leto 2005 bo verjetno težko doseči, če ne bi bili uvedeni izravnalni ukrepi za odpravo davka na uporabo cest. Neuspeh pri izvajanju predvidenih ukrepov za omejevanje prekoračitev izdatkov bi lahko ogrozilo proračunske cilje v programskem obdobju. Druga tveganja izvirajo iz pretežno negotovih stroškov pokojninske reforme, visokih preostalih morebitnih obveznosti, proračunskih zaostalih plačil, preostalih obveznosti, povezanih s prihranki, in obveznosti vračanja nepremičnin ter porabe, povezane z razgradnjo jedrske elektrarne Ignalina.5.  Z vidika te ocene tveganja se zdi, da proračunska naravnanost v programu ne zagotavlja zadostne varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih v celotnem programskem obdobju, zlasti v letu 2005. Prav tako ni dovolj zagotoviti, da se doseže srednjeročni cilj Pakta za stabilnost in rast glede proračunskega stanja blizu ravnovesja.6.  Ocenjuje se, da je delež dolga v letu 2004 dosegel 20,1 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program napoveduje, da bo delež dolga po doseženem vrhuncu v letu 2005, ko je znašal 20,9 %, ostal na enaki ravni v letu 2007.7.  Videti je, da je Litva v sorazmerno dobrem položaju glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ, katerih pomembna sestavina so predvideni proračunski stroški starajočega se prebivalstva. Sorazmernno nizek delež dolga, sprejeti ukrepi pokojninske reforme, vključno z uvedbo naložbenih stebrov, bodo prispevali k omejitvi učinka starajočega se prebivalstva na proračun. Strategija, začrtana v programu, temelji srednjeročno na nadzorovanem javnofinančnem primanjkljaju in na dolgoročnem učinku pokojninske reforme na proračun. Vendar je treba spremljati tveganja, povezana s stroški pokojninske reforme. Poleg tega bi reformni ukrepi na področju zdravstva lahko vključevali višje izdatke. Vendar ima Litva sorazmerno nizek delež davkov: vrzel v vzdržnosti, ki bo dolgoročno nastala, bi lahko reševala s povečanjem deleža.8.  Na splošno so gospodarske politike, začrtane v posodobitvi programa, skladne s širšimi smernicami gospodarske politike za zadevno državo na področju javnih financ. Obstajajo ukrepi za porabo prihodkov in prihrankov, ki so boljši od napovedanih, iz sredstev, ki jih EU sofinancira iz proračuna, za zmanjšanje primanjkljaja in za omejitev prekoračitve izdatkov. Napovedani ukrepi ne zajemajo prihrankov, pridobljenih pri postavkah, ki niso povezane s sofinanciranjem EU.* * *Glede na zgoraj navedeno oceno Svet meni, da bi morala Litva:(i) še bolj napredovati v smeri proračunskega stanja blizu ravnovesja, zlasti glede na njen primanjkljaj tekočega računa in pritisk domačega povpraševanja, ki ga še spodbuja rast posojil,(ii) dosledno izvajati proračun za leto 2005, da bi zmanjšala tveganje prekoračitve referenčne vrednosti, ki znaša 3 %,(iii) porabiti dodatne prihodke ali prihodke, ki so boljši od napovedanih, ter neporabljene postavke izdatkov za zmanjšanje primanjkljaja.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realni BDP (spremembe v % ) | KP januar 2005 | 6,5 | 6,5 | 6,2 | 6,0 |COM okt. 2004 | 7,1 | 6,4 | 5,9 | ni podatkov |KP maj 2004 | 7,0 | 7,3 | 6,6 | 6,3 |Inflacija po HICP1 (%) | KP januar 2005 | 1,2 | 2,9 | 2,5 | 2,9 |COM okt. 2004 | 1,2 | 2,9 | 2,8 | ni podatkov |KP maj 2004 | 0,9 | 2,0 | 2,1 | 2,5 |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP januar 2005 | -2,5 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |COM okt. 2004 | -2,6 | -2,5 | -1,9 | ni podatkov |KP maj 2004 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |Primarni saldo (v % BDP) | KP januar 2005 | -1,5 | -1,4 | -0,8 | -0,5 |COM okt. 2004 | -1,4 | -1,4 | -0,9 | -0,5 |KP maj 2004 | -1,3 | -1,2 | -0,6 | -0,4 |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP januar 2005 | 20,1 | 20,9 | 20,3 | 20,1 |COM okt. 2004 | 21,1 | 21,7 | 21,3 | ni podatkov |KP maj 2004 | 22,4 | 22,2 | 21,4 | 21,0 |O p o m b a: 1 Inflacija nacionalnega indeksa cen življenjskih potrebščin za podatke v konvergenčnem programu. Viri: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije (COM). | [1] UL L 209, 2.8.1997. Vsi dokumenti, omenjeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Popravljeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov za stabilnost in konvergenčnih programov, ki ga je potrdil Ekonomsko-finančni svet dne 10.7.2001.[3] COM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Pokojninski sistem z drugim stebrom je bil uveden v letu 2004. Zaposleni, ki sodelujejo v drugem stebru, ne plačujejo neposrednih prispevkov v drugi steber. Država pobira vse prispevke zaposlenih za prvi in drugi steber ter nato prenese ustrezen delež (kot kapitalski transfer). Zato se stroški pokojninske reforme odražajo na strani izdatkov v številkah, ki jih je vlada navedla v programu.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.