               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,23.5.2018
            COM(2018) 407 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2018in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  3
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  4
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Irsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018.

               (2)Irska bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilih 1 in 2.

               (3)Poročilo o državi za Irsko
                  5
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Irske pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018
                  6
               . Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Irskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Slabosti predstavljajo predvsem visoke ravni javnega in zasebnega dolga ter neto zunanjih obveznosti, vendar so se razmere znatno izboljšale. Močna rast produktivnosti v preteklih letih je privedla do izboljšane konkurenčnosti in pozitivnega salda tekočega računa, zaradi česar se hitro znižujejo visoke ravni neto zunanjih obveznosti. Močna gospodarska rast še naprej podpira razdolževanje v zasebnem sektorju, vendar je raven zasebnega dolga še vedno visoka, čeprav je treba pri oceni dolga podjetij upoštevati velik vpliv dejavnosti mednarodnih podjetij, zadolženost gospodinjstev pa je po drugi strani na splošno v skladu z gospodarskimi temelji. Javni dolg naj bi se še najprej zmanjševal, primanjkljaj pa se približuje ravnotežju. Cene stanovanj hitro rastejo, čeprav z verjetno podcenjenih ravni, s čimer se tudi krepijo bilance stanja gospodinjstev. Banke so dobro dokapitalizirane, njihova donosnost pa se postopoma izboljšuje. Obseg slabih posojil je sicer še vedno velik, vendar se še naprej zmanjšuje. Za odpravo teh slabosti so bili sprejeti ukrepi politike, vendar bo za nekatere potreben čas, da bodo imeli pričakovani učinek.

               (4)Irska je 18. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018, 30. aprila pa svoj program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  7
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  8
               .

               (6)Za Irsko trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Vlada v programu stabilnosti za leto 2018 pričakuje, da se bo nominalni primanjkljaj rahlo zmanjšal na 0,2 % BDP v letu 2018 in se zatem postopno izboljševal ter se v letu 2021 prevesil v presežek v višini 0,4 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, naj bi bil dosežen od leta 2019 naprej. V skladu s programom stabilnosti naj bi se delež dolga sektorja država v BDP v letu 2018 zmanjšal na 66 %, nato pa še naprej upadal in leta 2021 dosegel 58,7 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2019 naprej, niso bili dovolj podrobno opredeljeni.

               (7)Svet je 11. julija 2017 Irski priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 2,4 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Hkrati je Svet navedel, bi bilo treba upoštevati doseganje fiskalne naravnanosti, ki prispeva k okrepitvi trenutnega okrevanja in zagotavljanju vzdržnosti irskih javnih financ. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja tveganje določenega odklona od priporočene fiskalne prilagoditve v letu 2018 ter v letih 2017 in 2018 skupaj.

               (8)Irska bi morala v letu 2019 doseči svoj srednjeročni proračunski cilj. To je skladno z nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  9
               , ki ne presega 5,3 %
                  10
               , kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,1 % BDP. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi strukturni saldo v letu 2019 dosegel primanjkljaj v višini 0,4 % BDP, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Irska bo v letu 2018 predvidoma izpolnjevala prehodno pravilo glede dolga, v letu 2019 pa pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bi morala biti Irska pripravljena v letu 2018 sprejeti nadaljnje ukrepe za zagotovitev skladnosti ter da bo v letu 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Glede na razlike med merjenji BDP in domače proizvodnje na Irskem ter povezanim vplivom na delež javnega dolga v BDP, trenutno ciklično situacijo na Irskem in povečana zunanja tveganja bi bila uporaba morebitnih nepričakovanih prihodkov za nadaljnje zmanjševanje deleža dolga sektorja država preudaren ukrep.

               (9)Javne finance so se še izboljšale zaradi trdne rasti proizvodnje, vendar tveganja glede nestanovitnosti prihodkov ostajajo, poleg tega so še možnosti za doseganje večje odpornosti prihodkov na gospodarska nihanja in negativne pretrese. Omejitev obsega in števila davčnih odhodkov ter razširitev davčne osnove bi prispevala k večji stabilnosti prihodkov ob gospodarskih nihanjih. Vendar so bili nekateri nedavno sprejeti davčni ukrepi osredotočeni na reze in olajšave in zdi se, da so še povečali odvisnost od zelo procikličnih virov prihodkov. Poleg tega ima Irska še možnosti za izboljšanje načinov, na katere lahko njen davčni sistem podpira okoljske cilje.

               (10)Kot je navedeno v priporočilu za euroobmočje za leto 2018, je boj proti strategijam davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje ključen za preprečevanje izkrivljanja konkurence med podjetji, zagotavljanje poštene obravnave davkoplačevalcev in zaščito javnih financ. Učinki prelivanja strategij davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje pozivajo k usklajenim ukrepom nacionalnih politik, ki bodo dopolnili zakonodajo EU. Visoka raven plačil licenčnin in dividend kot odstotek BDP kaže, da irska davčna pravila uporabljajo podjetja, ki izvajajo agresivno davčno načrtovanje. Omejena uporaba davčnih odtegljajev na v tujino plačanih licenčnin in dividend (tj. plačila rezidentov EU rezidentom tretjih držav), ki jih izvršijo družbe s sedežem na Irskem, lahko privedejo do tega, da se ta plačila izognejo vsakršni obdavčitvi, če tudi v prejemni jurisdikciji niso obdavčena. Poleg tega lahko podjetja nekatere določbe v dvostranskih davčnih sporazumih med Irsko in nekaterimi drugimi državami uporabljajo za zavrnitev novega pravila o davčnem rezidentstvu, ki ga je Irska uvedla leta 2015. Rezultat posvetovanja, ki ga je izvedla Irska po neodvisnem pregledu zakonika o davku od dohodkov pravnih oseb, bo pomemben za oblikovanje napovedanih davčnih reform. Komisija jemlje na znanje nedavne napovedane ali sprejete pozitivne ukrepe (npr. ukrepe, sprejete za nacionalno odpravljanje agresivnega davčnega načrtovanja, morebitne zaščitne ukrepe proti nesodelujočim jurisdikcijam s seznama). Komisija bo na podlagi nedavnih izmenjav stališč nadaljevala konstruktivni dialog za boj proti strategijam davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje.

               (11)Dolgoročna tveganja za vzdržnost javnih financ zaradi stroškov staranja prebivalstva so še vedno prisotna. Irska je uvedla nekaj pomembnih ukrepov za povečanje učinkovitosti, kot so sporazum za znižanje stroškov s farmacevtsko industrijo, sistem za finančno poslovodenje in financiranje po dejavnostih. Sprejeti so bili tudi nekateri ukrepi za izboljšanje dostopnosti primarnega zdravstvenega varstva. Vendar je irski zdravstveni sistem drag in se sooča s številnimi izzivi, ki se še povečujejo zaradi hitro starajočega se prebivalstva. Poleg tega storitve primarnega zdravstva in skupnostne oskrbe še ne zmorejo olajšati naraščajočega pritiska na zmogljivosti in stroške bolnišnične oskrbe. Načrtovani prehod na splošno zdravstveno varstvo morata podpirati večletno proračunsko načrtovanje in boljši nadzor nad odhodki. Poleg tega mora temeljiti na ugotovitvah celovitega pregleda porabe glede uspešnosti in učinkovitosti zdravstvenega sektorja. Poleg tega bi bilo treba razmisliti o okrepitvi dejavnosti primarnega zdravstvenega varstva, da bi se razbremenile preobremenjene bolnišnice na Irskem. Kljub številnim reformam za omejitev javnih odhodkov za pokojnine naj bi se skupni primanjkljaj pokojninskega sistema dolgoročno znatno povečal. Pravočasno izvajanje predstavljenega načrta pokojninske reforme je ključnega pomena za okrepitev fiskalne vzdržnosti irskega pokojninskega sistema.

               (12)Leta nizke ravni naložb po gospodarski recesiji so terjala svoj davek pri razpoložljivosti ustrezne infrastrukture na področjih prometa, čiste energije, vodnih storitev, stanovanj in telekomunikacij. Vztrajno pomanjkanje zalog skupaj z vedno večjim povpraševanjem še naprej spodbuja zviševanje cen nepremičnin. Čeprav se cene v letu 2016 niso zdele precenjene, je cenovna dostopnost vzrok za zaskrbljenost. Če se to ne bo obravnavalo, bi lahko ovire, ki omejujejo ponudbo stanovanj, prispevale k nastajanju neravnotežij. Skupaj s prostorskim načrtovanjem je izboljšana infrastruktura ključna za zagotavljanje ustreznega odziva glede ponudbe stanovanj, povečanja zasebnih naložb, rasti produktivnosti in uravnoteženega regionalnega gospodarskega razvoja. Poleg tega bodo za Irsko ključnega pomena vlaganja v čisto energijo, čist in javni promet in vodo ter okrepljena prizadevanja na področju energije iz obnovljivih virov in krožnega gospodarstva, če želi biti uspešna pri prehodu na nizkoogljično in okoljsko odporno gospodarstvo. Nacionalni razvojni načrt za obdobje 2018–2027 in nacionalni program reform, ki sta del „Strategije Irske do leta 2040“, bosta potem, ko bosta sprejeta in izvedena v tesnem sodelovanju z zainteresiranimi stranmi, močna koraka v pravo smer.

               (13)Obstoječa prizadevanja za blažitev podnebnih sprememb Irski ne bodo omogočila, da bi na nacionalni ravni dosegla svoje podnebne cilje v okviru strategije Evropa 2020. Pri razogljičenju v ključnih delih gospodarstva, zlasti v kmetijstvu, cestnem prometu in stanovanjskem sektorju, je bil dosežen le omejen napredek. Zaradi tega bo morala Irska uporabiti razpoložljivo prožnost, da bo izpolnila določbe odločbe o porazdelitvi tveganj, kot je na primer kupovanje dodeljenih sredstev od drugih držav članic. Nacionalne projekcije poudarjajo obseg potrebnih dodatnih prizadevanj: po pričakovanjih se bodo emisije v okviru sklepa o porazdelitvi prizadevanj (ki določa zavezujoče letne cilje glede emisij toplogrednih plinov za države članice za obdobje 2013–2020) povečevale vse do leta 2025, nato pa naj bi se na podlagi obstoječih politik ustalile na ravni, ki je nekoliko pod ravnjo emisij iz leta 2005. Irska je pred kratkim sprejela nacionalni načrt za blažitev podnebnih sprememb, ki določa časovni načrt za prehod na nizkoogljično gospodarstvo in skladen okvir za reševanje trdovratnih izzivov v energetskem sektorju. Vendar takšen, kot je, ponuja le malo specifičnih blažilnih ukrepov. Okvir nacionalnega načrtovanja ima tudi podnebno komponento, ki priznava dejstvo, da bo ustrezno prostorsko načrtovanje ključno orodje za blažitev podnebnih sprememb, glede na to, da je prebivalstvo tako široko razpršeno, Irska pa ima le malo velikih mestnih območij, ki se soočajo z resnimi vprašanji prezasedenosti in javnega prometa. Poleg tega bosta imela nacionalni razvojni načrt za obdobje 2018–2027 in njegovo učinkovito izvajanje ključno vlogo pri razogljičenju gospodarstva. Načrt bo dejansko določil obseg uporabe dodatnih sredstev za razogljičenje elektroenergetskega sektorja, uvedbo obnovljivih virov energije ter izboljšanje javnega prometa in energetske učinkovitosti.

               (14)Zagotavljanje vključujoče rasti je na Irskem še vedno izziv. Stopnja brezposelnosti se je v letu 2017 zmanjšala na 6,7 %, vendar so nekatere skupine še vedno večinoma ločene od trga dela in so socialno izključene. Sistem socialnega varstva in davčni sistem sta zelo učinkovito zajezila revščino in neenakost, Irska pa je sprejela tudi ukrepe za spodbujanje zaposlovanja, kot je postopno ukinjanje prejemkov in dodatkov. Vztrajno visoka stopnja tveganja revščine ali socialne izključenosti na Irskem je povezana z velikim deležem oseb, ki živijo v gospodinjstvih z nizko intenzivnostjo dela (skoraj dvakrat višjo od povprečja v EU in najvišjo v EU – 18,2 % v primerjavi z 10,5 % v letu 2016). To še zlasti velja za enostarševska gospodinjstva. Skoraj tri četrtine ljudi na Irskem, ki ne delajo, so neaktivne. Tako skupna kot otroška stopnja tveganja revščine ali socialne izključenosti sta se v letu 2016 nekoliko znižali, vendar sta še vedno višji od povprečja v EU. Zato mora Irska dokončati izvajanje akcijskega načrta za gospodinjstva brez delovno aktivnih članov, vključno z izboljšanjem integrirane podpore ljudem, ki so najbolj oddaljeni od trga dela. Zagotavljanje socialnih stanovanj zahteva nadaljnjo pozornost, da se dosežejo ambiciozni cilji in zadosti velikemu povpraševanju.

               (15)Dostop do cenovno dostopnega, celodnevnega in kakovostnega otroškega varstva je še vedno izziv. Po navedbah Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj so bili stroški otroškega varstva na Irskem v primerjavi s plačami leta 2015 najvišji v EU za samohranilce in drugi najvišji v EU za pare. Visoki stroški otroškega varstva lahko ovirajo dostop do plačane zaposlitve, zlasti v gospodinjstvih z nizkimi dohodki, vključno z samohranilci. To negativno vpliva na stopnjo zaposlenosti žensk, ki je leta 2016 znašala 65,4 %, kar je blizu povprečja EU. Zakon o enotni shemi za cenovno dostopno otroško varstvo je trenutno v obravnavi v parlamentu. Izvajati naj bi se začel v letu 2018, vendar se že pojavljajo zamude. Prav tako se spodbuja kakovost zagotovljenega otroškega varstva, zlasti s pobudami, ki zagotavljajo dobro usposobljenost osebja.

               (16)Razlike med stopnjami zaposlenosti nizko, srednje in visoko usposobljenih delavcev so bile leta 2016 med najvišjimi v EU, stopnja zaposlenosti nizko usposobljenih delavcev pa je za 10 odstotnih točk nižja kot pred gospodarsko krizo. Zaradi tega in v povezavi s spremembo gospodarske aktivnosti postaja neujemanje med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih na več področjih vedno bolj očitno. To poudarja potrebo po pospeševanju politik in ukrepov za izpopolnjevanje in prekvalifikacijo. Irska ima zlasti nizko stopnjo udeležbe nizko usposobljenih delavcev v vseživljenjskem učenju, zaradi česar so ti občutljivi na spremembe pri povpraševanju po delovni sili. Na splošno ima Irska eno najnižjih ravni digitalnih spretnosti in znanj v EU, kar je v velikem nasprotju z visokim deležem diplomantov znanosti, tehnologije, inženirstva in matematike, ki se izobrazijo v irskem visokošolskem sistemu. Irska ima tudi eno najnižjih stopenj zaposlenosti invalidov v EU.

               (17)Rast produktivnosti na Irskem večinoma poganjajo multinacionalne družbe. Vrzel v produktivnosti med temi podjetji in irskimi domačimi podjetji, večinoma malimi in srednjimi podjetji, se povečuje. Velika mednarodna mobilnost nekaterih od teh multinacionalnih družb in trenutne negotovosti lahko dolgoročno ogrozijo trajnost in odpornost irskega gospodarstva. Nedavne raziskave so pokazale, da imajo družbe v irski lasti v smislu rasti produktivnosti, inovacij in izvozne učinkovitosti omejene učinke prelivanja in koristi od dejavnosti multinacionalnih družb na Irskem. Vendar imajo irska podjetja, ki se ukvarjajo z raziskavami in razvojem, koristi od učinkov prelivanja od multinacionalk. Spodbude javnega sektorja za izvajanje raziskav in razvoja ter povečanje razpoložljivosti usposobljenih delavcev za irska mala in srednja podjetja bi spodbudile razširjanje novih tehnologij v teh podjetjih. Poleg tega in kot je že večkrat ponovil irski nacionalni svet za konkurenco, zagotavljanje konkurenčnosti irskih podjetij zahteva omejitev rasti določenih vložkov, zlasti pravnih stroškov. Ovire na trgu za pravne storitve še naprej predstavljajo izziv, ki ovira konkurenco in zvišuje stroške za prejemnike storitev. Te vplivajo predvsem na mala podjetja, saj povečujejo pravdne stroške. Za izvajanje novega zakona o regulaciji pravnih storitev še ni izvedbenih predpisov. Pri javnih posvetovanjih, ki so predpogoj za izvajanje zakonodaje, prihaja do precejšnjih zamud.

               (18)Čeprav je irski finančni sektor na poti k trajnemu okrevanju, pretekle zadeve, povezane s krizo, še vedno povzročajo omejitve. Čeprav je Irska še naprej dosegala napredek pri zmanjševanju slabih posojil, je njihov delež v skupnih bruto posojilih (11,2 % septembra 2017) še vedno med najvišjimi v EU. Presežek dolga, koncentracija na trgu in povečana negotovost v nekaterih izvoznih sektorjih negativno vplivajo na povpraševanje malih in srednjih podjetij po kreditih, ki ostaja šibko. Ključnega pomena je, da se zmanjšajo dolgotrajna zaostala plačila, pri čemer so tista, ki so zapadla pred več kot dvema letoma, v letu 2017 predstavljala približno 60 % vseh hipotekarnih posojil z zaostalimi plačili. Zmanjšanje dolgotrajno zaostalih plačil bi prav tako lahko pripomoglo k reševanju problema presežka dolga, ki zmanjšuje spodbude za družbe, zlasti mala in srednja podjetja, da bi posojila uporabljale za bolj produktivne namene. Nedavna raziskava Centralne banke Irske kaže, da so rešitve za prestrukturiranje, ki vključujejo začasno zmanjšanje plačil, še posebej dovzetne za ponovno neplačevanje. Ekonomsko uspešnost zaseženih nepremičnin in odpisov bi bilo mogoče izboljšati in dopolniti z močnejšim okvirom varstva potrošnikov za prodajo posojil na sekundarnem trgu, pri tem pa zaščititi trajnost rešitev za prestrukturiranje posojil.

               (19)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Irske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Irska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Irskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (20)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost za leto 2018, njegovo mnenje
                  11
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (21)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 3 spodaj –

               PRIPOROČA, da Irska v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.V letu 2019 doseže srednjeročni proračunski cilj. Uporabi nepričakovane prihodke za hitrejše zmanjševanje deleža dolga sektorja država. Omeji področje uporabe in število davčnih odhodkov ter razširi davčno osnovo. Obravnava pričakovano povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, s povečanjem stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema in izvajanjem predvidenih pokojninskih reform.

               2.Zagotovi pravočasno in učinkovito izvajanje nacionalnega razvojnega načrta, tudi na področjih čiste energije, prometa, ponudbe stanovanj, vodnih storitev in cenovno dostopnega kakovostnega otroškega varstva. Nameni prednost izpopolnjevanju odraslih delovno sposobnih prebivalcev, s poudarkom na digitalnih znanjih in spretnostih.

               3.Spodbuja rast produktivnosti irskih podjetij ter zlasti malih in srednje velikih podjetij, zlasti s spodbujanjem raziskav in inovacij s ciljnimi politikami, bolj neposrednimi oblikami financiranja in vzpostavljanjem bolj strateškega sodelovanja s tujimi multinacionalnimi družbami, javnimi raziskovalnimi centri in univerzami. Spodbuja hitrejša in trajna zmanjšanja dolgotrajnih zaostalih plačil, pri čemer izhaja iz pobud za ranljiva gospodinjstva in spodbuja odpise zneskov izpostavljenosti, ki jih ni mogoče izterjati.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 407 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 206 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje 4 let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani. Referenčna vrednost za odhodke za Irsko odraža prilagoditev, s katero naj bi se odpravilo izkrivljanje desetletne referenčne stopnje potencialne rasti, ki ga je povzročila izredno velika realna rast BDP v letu 2015. Glede na pristop, ki so ga irski organi uporabili pri izračunih za svoj proračun za leto 2017, je Komisija upoštevala povprečje stopenj potencialne rasti v letih 2014 in 2016.

                     (10)

                        Referenčna vrednost za odhodke v letu 2018 odraža prilagoditev, s katero naj bi se odpravilo izkrivljanje desetletne referenčne stopnje potencialne rasti, ki ga je povzročila izredno velika realna rast BDP v letu 2015.

                     (11)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 409 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2018in mnenje Sveta o programu Francije za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Francije za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  3
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  4
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Francijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 14. maja 2018.

               (2)Francija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilih 1 in 2.

               (3)Poročilo o državi za Francijo
                  5
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Francije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018
                  6
               . Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Franciji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Vzrok za ranljivosti je zlasti velik javni dolg in šibka dinamika konkurenčnosti v razmerah nizke rasti produktivnosti. Posebej pomembno je tveganje škodljivih učinkov na francosko gospodarstvo in zaradi njegove velikosti tudi širitve negativnih učinkov na ekonomsko in monetarno unijo.

               (4)Francija je 25. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  7
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  8
               .

               (6)[Po pravočasni in vzdržni odpravi čezmernega primanjkljaja in na podlagi odločitve Sveta z dne [XX] junija 2018, da zaključi postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem, za Francijo veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodne določbe glede dolga. Vlada v programu za stabilnost za leto 2018 načrtuje postopno izboljšanje salda sektorja država z –2,6 % BDP v letu 2017 na +0,3 % BDP v letu 2022. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,4 % BDP, naj ne bi bil dosežen v obdobju, ki je zajeto v programu za stabilnost. V skladu s programom za stabilnost za leto 2018 naj bi se delež dolga sektorja država v BDP zmanjšal s 97,0 % v letu 2017 na 89,2 % v letu 2022. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo navedene proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2019 naprej, niso bili dovolj podrobno opredeljeni.

               (7)Svet je 11. julija 2017 Franciji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih
                  9
                javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 1,2 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Hkrati je bilo navedeno, da bo treba pri oceni osnutka proračunskega načrta za leto 2018 in poznejši oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj doseganja fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako h krepitvi trenutnega okrevanja kot tudi k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ. Na podlagi ocene Komisije glede moči okrevanja v Franciji, pri kateri so bili ustrezno upoštevani izzivi države glede vzdržnosti in ki je bila izvedena v okviru mnenja Komisije o osnutku proračunskega načrta Francije, ni treba upoštevati nobenih dodatnih elementov v zvezi s tem. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja v letu 2018 tveganje znatnega odklona od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja.

               (8)V letu 2019, ko naj bi bil delež javnega dolga Francije nad 60 % BDP in naj bi proizvodna vrzel predvidoma znašala 0,6 %, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 1,4 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 0,6 % BDP, kot izhaja iz matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. V skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2018 ob predpostavki nespremenjenih politik obstaja tveganje znatnega odklona od navedene zahteve v letu 2019 ter v letih 2018 in 2019 skupaj. Po napovedi Francija v letih 2018 in 2019 na prvi pogled ne bo izpolnjevala prehodnega pravila glede dolga. Svet na splošno meni, da bi bilo treba z letom 2018 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast. Uporaba morebitnih nepričakovanih prihodkov za nadaljnje zmanjševanje deleža dolga sektorja država bi bila preudarna.

               (9)Raven javnofinančnih odhodkov v Franciji je najvišja v EU. Delež odhodkov naj bi leta 2018 po napovedih dosegel 56,0 % BDP, kar je 10,6 odstotne točke nad povprečjem v EU. Medtem ko je imela konsolidacijska strategija v zadnjih letih večinoma koristi od nižanja obrestnih mer in zmanjševanja javnih naložb, ni verjetno, da se bodo nizke obrestne mere v srednjeročnem obdobju nadaljevale, krčenje produktivnih naložb pa bi lahko v prihodnosti škodovalo gospodarskemu potencialu. Pregledi porabe od leta 2014 naprej niso prinesli znatnih prihrankov in izboljšanje učinkovitosti je bilo omejeno, ker ni bilo ustreznega nadaljnjega ukrepanja in zaradi nizke ravni politične odgovornosti. Najnovejša strategija pregleda porabe je bila opuščena in bo nadomeščena z ukrepom Action Publique 2022, katerega načela so določena v zakonu o večletnem načrtovanju javnih financ za obdobje 2018–2022. Comité Action Publique 2022 naj bi pred poletjem 2018 pripravil načrt in analiziral, katere ukrepe je treba sprejeti. Vendar jasno opredeljeni ukrepi še niso bili predlagani in novi prihranki v tem okviru bodo mogoči šele od leta 2020 naprej. Hitra izvedba ukrepov za varčevanje pri odhodkih bi koristila prizadevanjem za obravnavo sedanjih potreb po fiskalni konsolidaciji v kratko- do srednjeročnem obdobju.

               (10)Trenutno v Franciji hkrati obstaja 37 različnih pokojninskih shem. Te zadevajo različne skupine delavcev in delujejo v skladu z različnimi sklopi pravil. Postopno poenotenje pravil bi izboljšalo preglednost sistema, povečalo medgeneracijsko pravičnost in olajšalo mobilnost delovne sile. Uskladitev pravil za izračun bi prispevala tudi k boljšemu nadzoru javnih odhodkov. Medtem ko se od že sprejetih pokojninskih reform pričakuje, da bodo dolgoročno znižale raven javnih odhodkov za pokojnine, bi enostavnejši in učinkovitejši pokojninski sistem srednjeročno ustvaril dodatne prihranke in prispeval k zmanjšanju tveganj za vzdržnost javnih financ. Glede na nedavno študijo bi uskladitev različnih pokojninskih shem v javnem in zasebnem sektorju v obdobju do leta 2022 prinesla več kot 5 milijard evrov prihrankov javnih odhodkov.

               (11)Stopnja brezposelnosti se je z 10,4 % v letu 2015 zmanjšala na 9,4 % v letu 2017, v prihodnjih letih pa naj bi se po napovedih še nadalje zmanjšala, medtem ko se je stopnja zaposlenosti leta 2017 povečala na 70,6 %. Razmere na trgu dela za mlade, nizko usposobljene delavce in osebe z migrantskim ozadjem (tako prve kot druge generacije) pa ostajajo razmeroma težavnejše. Leta 2016 je bilo samo 54,5 % ljudi, rojenih zunaj EU (v starosti od 20 do 64 let), zaposlenih, kar je za 17,5 odstotne točke nižje od številke za osebe, rojene v Franciji. Prebivalci najbolj prikrajšanih območij (Quartiers de la politique de la ville), vključno z ljudmi z migrantskim ozadjem, se še vedno soočajo s težavami na trgu dela. Ne glede na ukrepe politike je vpliv socialno-ekonomskega in migrantskega ozadja na učni uspeh razmeroma visok in ovira vključevanje na trg dela. Obstajajo tudi dokazi o diskriminatornih praksah na trgu dela. Učinkovite aktivne politike zaposlovanja, vključno z jezikovnim usposabljanjem, intenzivnim poklicnim svetovanjem in pomočjo pri zaposlovanju, ter odločnejše ukrepanje glede diskriminatornih praks so ključnega pomena za spodbujanje enakih možnosti na trgu dela.

               (12)Namen zakona o delu iz leta 2016, s katerim naj bi se posodobil socialni dialog in zagotovile poklicne poti, je izboljšati zmogljivost podjetij za prilagajanje gospodarskim ciklom in zmanjšati delež zaposlenih za določen čas. Čeprav se vedno več ljudi zaposluje po pogodbah za nedoločen čas, ostaja segmentacija trga dela izziv, zato bi bilo treba spodbujati prehod k več oblikam zaposlitve za nedoločen čas. V tem okviru je pomembno dokončati izvajanje sedanjega ambicioznega programa reform, ki vključuje nedavno sprejeto reformo delovnega prava, načrtovano prenovo sistema nadomestil za brezposelnost in reformo sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja, vključno z vajeništvom.

               (13)Postopno izvajanje ukrepov za zmanjšanje davčnega primeža v stroških dela je od leta 2013 izboljšalo stroškovno konkurenčnost Francije, vendar nakopičene pretekle izgube še niso bile v celoti nadomeščene. Francija je imela na ravni povprečne plače leta 2016 še vedno eno najvišjih stopenj prispevkov delodajalcev za socialno varnost kot delež skupnih stroškov dela v EU. Obstoječi ukrepi politike za zmanjšanje stroškov dela naj bi se od leta 2019 naprej nadalje konsolidirali in okrepili z napovedanim preoblikovanjem davčne olajšave za konkurenčnost in zaposlovanje (CICE) v splošno znižanje prispevkov delodajalcev za socialno varnost in uvedbo dodatnih znižanj za nižje plače, da bi se spodbudilo zaposlovanje nizko usposobljenih delavcev.

               (14)Od leta 2013 naprej se je minimalna plača v Franciji usklajevala z inflacijo v skladu z zadevnimi pravili in brez kakršnih koli ad hoc povišanj. Zaradi tega je v razmerah nizke inflacije in šibke rasti plač rasla počasneje od rasti referenčnih plač (1,23 % leta 2017 v primerjavi z 1,31 % za povprečno plačo). Medtem ko je minimalna plača v primerjavi s povprečno plačo v mednarodnem merilu visoka, so se stroški dela pri minimalni plači znatno zmanjšali z znižanjem prispevkov za socialno varnost. Takšna znižanja se bodo še okrepila in postala stalna od leta 2019 naprej. Čeprav je indeksacija minimalne plače pomembna za ohranitev kupne moči delavcev, bi trenutni mehanizem (edinstven v EU) lahko omejil prilagajanje plač na spreminjajoče se razmere, kar bi lahko imelo negativne posledice za konkurenčnost. Skupina neodvisnih strokovnjakov vsako leto oceni minimalno plačo in pripravi nezavezujoča mnenja v zvezi z njenim gibanjem. Leta 2017 je skupina predlagala spremembe pravila o usklajevanju plač, tako da se na primer omeji samo na usklajevanje z inflacijo.

               (15)Sedanji sistem začetnega poklicnega izobraževanja in usposabljanja ne nudi zadostne podpore pri vključevanju na trg dela, zlasti ker znaten del študentov izbira študije z omejenimi zaposlitvenimi možnostmi. Poleg tega dosegajo francoski študenti v poklicnem izobraževanju in usposabljanju precej nižje učne izide od povprečja v EU, medtem ko so rezultati v splošnem izobraževanju precej boljši. V zvezi s tem so ukrepi za spodbujanje vajeništva, ki so povezani z boljšimi zaposlitvenimi možnostmi, skupaj z ukrepi za izboljšanje šolskih rezultatov, bistveni za podporo zaposlovanju mladih in za spodbujanje enakih možnosti. Istočasno sta pomembna tudi izboljšanje dostopa do stalnega usposabljanja za nizko usposobljene delavce in iskalce zaposlitve ter spodbujanje doseganja višjih kvalifikacij, podprto z ustreznim usmerjanjem pri usposabljanju. Ob upoštevanju teh izzivov in zlasti potrebe po izboljšanju upravljanja sistema, zagotavljanju ustreznosti za trg dela, kakovosti in dostopa do usposabljanja ter prehajanj na trgu dela, je vlada 27. aprila 2018 predstavila predlog zakona o reformi sistema vajeništva in nadaljnjega poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Poleg tega nacionalni program reform za leto 2018 potrjuje, da Francija namerava izvesti naložbeni načrt za znanja in spretnosti, vreden 14 milijard EUR, ter omogoča dodatne reforme začetnega poklicnega izobraževanja v šoli.

               (16)Na splošno sistem socialne zaščite daje dobre rezultate. Dohodkovne neenakosti po transferjih so pod povprečjem EU in število ljudi, ki jim grozita revščina in socialna izključenost, je kljub nedavnemu povečanju še vedno razmeroma nizko. Vendar so nekatere skupine, zlasti enostarševske družine, osebe, ki niso rojene v EU, in ljudje, ki živijo v prikrajšanih mestnih območjih, bolj izpostavljene tveganju revščine. Dostop do primernega stanovanja za ljudi, ki živijo v revščini, je še vedno razlog za skrb. Kljub nedavnim izboljšavam na nekaterih območjih primanjkujejo socialna stanovanja.

               (17)Kljub sedanjim reformam za zmanjšanje davčnega bremena za podjetja ter za podpiranje produktivnih naložb je za francoski davčni sistem še vedno značilna visoka raven zapletenosti, pri čemer davčni odhodki, neučinkoviti davki in davki na proizvodnjo ustvarjajo ovire za dobro delujoče poslovno okolje. Veliko število davčnih odhodkov (davčne olajšave, oprostitve, znižanja davkov) dodatno obremenjuje podjetja, zlasti mala in srednja, zaradi povečanja stroškov izpolnjevanja davčnih obveznosti in negotovosti. Poleg tega ustvarja dodatne stroške nadzora za davčne uprave. Davčni odhodki se bodo v skladu z zakonom o proračunu za leto 2018 še naprej povečevali in naj bi leta 2018 dosegli 99,8 milijarde EUR (4,5 % BDP) v primerjavi s 93 milijardami EUR v letu 2017. Poleg tega je bilo opredeljenih približno 192 davkov, ki prinašajo nizke prihodke (manj kot 150 milijonov EUR na leto), vendar jih je bilo od leta 2014 naprej odpravljenih le zelo omejeno število
                  10
               . In končno, Francija ima zelo visoke davke na proizvodnjo v EU
                  11
                (3,1 % BDP v letu 2016), ki zajemajo predvsem davke na kapital in davke na delo, ki jih morajo plačevati podjetja zaradi ukvarjanja s proizvodnjo in ne glede na svojo gospodarsko uspešnost.

               (18)Tržne storitve so leta 2016 predstavljale več kot 50 % dodane vrednosti, 40 % zaposlitev in 20 % dodane vrednosti predelovalne industrije v izvozu. Čeprav konkurenca na področju tržnih storitev vpliva na celotno gospodarstvo, pa jo še vedno ovirajo regulativne zahteve in upravno breme, ki ovirajo tudi zmožnost podjetij za rast. Če bodo reforme na področju storitev dovolj ambiciozne in v celoti izvedene, bi lahko imele znaten pozitiven ekonomski učinek. Pri prednostnem razvrščanju reformnih prizadevanj je pomembno upoštevati gospodarski pomen in uspešnost podsektorjev storitev. Na kazalnikih temelječ pristop za opredelitev prednostnih reform v sektorjih storitev izpostavlja številne poslovne storitve (arhitekturno in tehnično projektiranje, pravne in računovodske dejavnosti ter upravne in podporne storitve), trgovino na drobno, stanovanjske in gostinske storitve in zdravstvo. Na posebnem področju poklicnih storitev je zakon o rasti, aktivnosti in enakih možnostih („Macronov zakon“) z dne 6. avgusta 2015 omilil omejitve samo v omejenem številu poklicev, večinoma pravnih. Poleg tega so poznejši akti zmanjšali njegov namen, kar je tudi omejilo pričakovani učinek. Nadaljnje reforme bi bile lahko usmerjene na posebne omejitve vstopa in izvajanja dejavnosti (npr. pridržane dejavnosti, omejitve glasovalnih pravic, omejitve deležev, večdisciplinarne omejitve in omejitve numerus clausus), ki veljajo za pretirane. Reforme za odpravo največjih ovir za rast podjetij bi lahko vključevale odpravo učinkov pragov, povezanih z merili glede velikosti v predpisih, in zmanjšanje upravnega bremena za podjetja. In končno, izboljšanje pokritosti Francije s hitrimi širokopasovnimi povezavami bi povečalo njeno zmožnost, da bi imela koristi od digitalnega gospodarstva.

               (19)V skladu z evropskim sistemom inovacijskih kazalnikov je uspešnost Francije na področju inovacij še vedno pod ravnjo vodilnih držav v EU na področju inovacij, kljub razmeroma visoki ravni javne podpore. Zlasti izboljšanje učinkovitosti javnih podpornih shem (vključno s Crédit d'Impôt Recherche, davčno olajšavo za raziskave in razvoj) bi spodbudilo boljše rezultate na področju inovacij. V zvezi s tem je treba rezultate tekočih ocen vključiti v izboljšave zasnove javne podpore za inovacije. Prenos znanja med javnimi raziskovalnimi ustanovami in podjetji je še vedno izziv in to omejuje komercialno izkoriščanje rezultatov raziskav. V primerjavi z drugimi državami EU je uspešnost Francije v javno-zasebnih soobjavah ter javnih raziskavah in razvoju, ki jih financirajo podjetja, nizka. Obstaja nekaj možnosti za okrepitev mehanizmov za prenos med akademskim svetom in industrijo s poenostavitvijo partnerstev na področju raziskav in s spodbujanje mobilnosti raziskovalcev.

               (20) V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Francije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Francija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Franciji, ampak tudi v kolikšni meri upoštevajo pravila in smernice EU.

               (21)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost za leto 2018, njegovo mnenje
                  12
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (22)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 3 spodaj –

               PRIPOROČA, da Francija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 1,4 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Uporabi nepričakovane prihodke za hitrejše zmanjševanje deleža dolga sektorja država. V letu 2018 izvede prihranke pri odhodkih ter natančno opredeli cilje in nove ukrepe, ki so potrebni v okviru ukrepa Action Publique 2022, da se v proračunu za leto 2019 pretvorijo v konkretne prihranke pri odhodkih in ukrepe za večjo učinkovitost. Postopno poenoti pravila različnih pokojninskih sistemov, da se okrepi njihova pravičnost in vzdržnost.

               2.Izvede reforme sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja, da se izboljša njegova ustreznost za trg dela ter zagotovi boljši dostop do usposabljanja, zlasti za nizko usposobljene delavce in iskalce zaposlitve. Spodbuja enake možnosti in dostop do trga dela, tudi za osebe z migrantskim ozadjem in ljudi, ki živijo na prikrajšanih območjih. Zagotovi skladnost gibanja minimalne plače z ustvarjanjem novih delovnih mest in konkurenčnostjo.

               3.Poenostavi davčni sistem, tako da omeji uporabo davčnih odhodkov, odpravi neučinkovite davke in zmanjša davke na proizvodnjo, ki jih plačujejo gospodarske družbe. Zmanjša regulativno in upravno breme, da bi se povečala konkurenca v storitvenem sektorju in spodbudila rast podjetij. Okrepi prizadevanja za povečanje uspešnosti inovacijskega sistema, zlasti z izboljšanjem učinkovitosti javnih podpornih shem in okrepitvijo prenosa znanja med javnimi raziskovalnimi ustanovami in podjetji.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 409 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 208 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (10)

                        Inspection Générale des Finances (2014), Les taxes à faible rendement.

                     (11)

                        Davke na proizvodnjo je treba v skladu z EUROSTAT-ovo klasifikacijo razumeti kot „druge davke na proizvodnjo“ (kategorija D29).

                     (12)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 410 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Hrvaške za leto 2018in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Hrvaške za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Hrvaške za leto 2018

                  in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Hrvaške za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 9(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  3
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  4
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Hrvaško opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)Poročilo o državi za Hrvaško
                  5
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Hrvaške pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njegovih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018
                  6
               . Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Hrvaškem še vedno obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja, vendar se zmanjšujejo. Pomanjkljivosti so povezane s še vedno visokim javnim, zasebnim in zunanjim dolgom, večinoma v tuji valuti. Raven slabih posojil je še naprej visoka, zlasti za nefinančne družbe. Potencialna rast Hrvaške še vedno ne zadostuje, da bi omogočila trajno prilagoditev, na splošno pa je bil dosežen le majhen napredek pri izvajanju ukrepov politik za obravnavanje kronično slabe izkoriščenosti delovne sile in počasne rasti produktivnosti. Omejevalno poslovno okolje še naprej ovira konkurenčnost in naložbe, razdrobljenost javne uprave pa negativno vpliva na učinkovitost javnih storitev.

               (3)Hrvaška je 26. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in konvergenčni program za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  7
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  8
               .

               (5)Za Hrvaško trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga. V skladu s konvergenčnim programom za leto 2018 naj bi se nominalni saldo iz presežka sektorja država v višini 0,8 % BDP v letu 2017 spremenil v primanjkljaj v višini 0,5 % BDP v letu 2018, nato pa naj bi se postopoma spremenil nazaj v presežek v višini 0,5 % BDP v letu 2021. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 1,75 % BDP, naj bi bil še naprej presežen v celotnem programskem obdobju. V skladu s konvergenčnim programom za leto 2018 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP zmanjšal z 78,0 % BDP v letu 2017 na 75,1 % v letu 2018, nato pa še na 65,9 % v letu 2021. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar se načrtovani proračunski cilji zdijo previdni. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi saldo sektorja država znašal 0,7 % BDP v letu 2018 in 0,8 % BDP v letu 2019.

               (6)Svet je 11. julija 2017 Hrvaški priporočil, naj v letu 2018 ohrani svoj srednjeročni proračunski cilj. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi strukturni saldo znašal –0,3 % BDP v letu 2018 in –0,6 % v letu 2019, s čimer bo še naprej nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Hrvaška naj bi v letih 2018 in 2019 izpolnjevala pravilo glede dolga. Na splošno Svet pričakuje, da bo Hrvaška v letih 2018 in 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (7)Načrtovano sprejetje ključne zakonodaje za izboljšanje fiskalnega okvira Hrvaške že dolgo zamuja. Numerična fiskalna pravila so zaradi pomanjkljivosti v zasnovi neučinkovita za načrtovanje fiskalne politike, vloga komisije za fiskalno politiko kot neodvisnega organa pa je še vedno šibka. Zaradi še vedno visokega javnega dolga Hrvaške in njene izpostavljenosti valutnemu tveganju so dobre prakse za upravljanje dolga še naprej bistvenega pomena. Leta 2017 je bila okrepljena funkcija upravljanja dolga, pripravljena pa je bila tudi strategija za upravljanje dolga, ki jo je treba redno posodabljati. Uvedba že uzakonjenega davka na nepremičnine je bila preložena, pri čemer ni bilo nobene navedbe o tem, ali in kdaj bo uveden. Zaradi tega ima Hrvaška razmeroma majhen delež prihodkov iz naslova periodične obdavčitve nepremičnin. Periodična obdavčitev nepremičnin bi ustvarila možnosti za pobiranje prihodkov, ki je na splošno ugodnejše za rast, hkrati pa zagotovila stabilen in zanesljiv vir prihodkov za lokalne upravne enote.

               (8)Hrvaški trg dela je leta 2017 še naprej okreval. Vendar stopnja zaposlenosti in delovne aktivnosti ostaja precej pod povprečjem EU, kar ovira potencialno rast. Trenutno je zakonsko določena upokojitvena starost 62 let za ženske in 65 let za moške. Zbliževanje in zviševanje zakonsko določene upokojitvene starosti obeh spolov je počasno, pri čemer naj bi oboji šele leta 2038 dosegli upokojitveno starost 67 let. Poleg tega lahko starejši delavci izkoristijo številne možnosti za predčasno upokojitev, pokojninski sistem pa vključuje številne posebne pokojninske sisteme, ki zagotavljajo ugodnejše pogoje za upokojitev. Družinske obveznosti žensk dodatno prispevajo k njihovi nizki udeležbi na trgu dela. Posledično kratko povprečno trajanje delovne dobe kaže na neustreznost sedanjih in prihodnjih pokojnin ter tveganja revščine starejših. Napovedani ukrepi za spodbujanje daljše delovne dobe še niso bili izvedeni.

               (9)Čeprav je na Hrvaškem vzpostavljena struktura socialnega dialoga, je dejanska interakcija med organi in deležniki pri pripravi politik omejena, in sicer večinoma na zagotavljanje pisnih povratnih informacij o predlaganih vladnih ukrepih. Poleg tega razdrobljenost sindikatov omejuje njihovo splošno zmožnost sodelovanja v socialnem dialogu.

               (10)Kljub nedavnim izboljšavam je delež prebivalstva, ki ga ogroža revščina ali socialna izključenost, še vedno visok, pri čemer je precej ozemeljskih razlik med okrožji. Še posebej prizadeti so starejši, nizko usposobljeni delavci in invalidi. Sistem socialne zaščite ni dovolj učinkovit in pravičen. Socialne ugodnosti imajo omejeno zmožnost zmanjševanja revščine. Zaradi pomanjkanja usklajevanja med institucijami in nižje fiskalne zmogljivosti revnejših lokalnih upravnih enot je porazdelitev socialnih ugodnosti neenakomerna.

               (11)Hrvaška je pod povprečjem EU, kar zadeva naložbe v izobraževanje, predšolsko vzgojo in varstvo, osnovna znanja in spretnosti, delež prebivalstva s terciarno izobrazbo ter ustreznost poklicnega izobraževanja in usposabljanja za trg dela. Začela je izvajati več reform, opredeljenih v strategiji za izobraževanje, znanost in tehnologijo. Če bo reforma šolskih učnih načrtov izvedena v celoti in v skladu z drugimi ukrepi v strategiji, bo verjetno pozitivno vplivala na kakovost izobraževanja na Hrvaškem. Ustreznost programov poklicnega izobraževanja in usposabljanja za trg dela se zdi omejena, kot kaže dejstvo, da je več kot polovica registriranih brezposelnih diplomantov teh programov. Potrebno je boljše usklajevanje med javnimi organi in delodajalci, da bi se izboljšala opredelitev potreb po znanjih in spretnostih. Za sistem izobraževanja odraslih, ki naj bi pomagal pri vključevanju na trg dela, so značilni številni in po državi neenakomerno porazdeljeni ponudniki ter neustrezno ocenjeni programi. Udeležba odraslih v izobraževanju in izobraževalnih programih, ki so na voljo v okviru ukrepov aktivne politike zaposlovanja, je kritično nizka.

               (12)Ozemeljska razdrobljenost hrvaške javne uprave in široka porazdelitev pristojnosti med ravnmi države negativno vplivata na učinkovitost pri zagotavljanju javnih storitev in javnofinančnih odhodkih. Številne majhne lokalne enote nimajo ustrezne finančne in upravne zmogljivosti za opravljanje decentraliziranih funkcij. Kazalniki učinkovitosti javne uprave so pod povprečjem EU, kar ovira oblikovanje in izvajanje javnih politik ter učinkovitejšo uporabo evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Načrtovano zmanjšanje števila lokalnih podružnic osrednje uprave in racionalizacija sistema državnih agencij sta bila dodatno odložena. Pomanjkanje usklajenosti okvirov za določanje plač v javni upravi in za javne storitve ovira enako obravnavanje in vladni nadzor nad plačno maso v javnem sektorju. Načrtovana zakonodaja za njihovo uskladitev je bila dodatno odložena do sredine leta 2018. Organi so sprejeli prve ukrepe za povezovanje nekaterih funkcij med bolnišnicami, da bi izboljšali učinkovitost pri zagotavljanju storitev in dostopu do zdravstva. Vendar se zaradi neučinkovitega modela financiranja zdravstvenega sistema kopičijo dolgovi, zlasti v zvezi z bolnišnično oskrbo.

               (13)Podjetja v državni lasti so še naprej zelo prisotna v gospodarstvu. Ukrepi za izboljšanje njihovega upravljanja so napredovali le počasi, njihova produktivnost in dobičkonosnost pa sta še vedno nizki. Sprejetje nove zakonodaje, ki ureja upravljanje in odprodajo državnega premoženja, je bilo dodatno odloženo, kar ovira napredek pri glavnih ukrepih politik, namenjenih odprtju podjetij v državni lasti zasebnemu kapitalu in aktivaciji drugih sredstev.

               (14)Novembra 2017 se je zaključil neodvisen pregled kakovosti sredstev Hrvaške banke za obnovo in razvoj (HBOR). Glede na pomen banke za izvajanje finančnih instrumentov EU in naložbenega načrta za Evropo ter glede na to, da se vse bolj ukvarja z neposrednim posojanjem, bi bilo treba ugotovitve v okviru pregleda uporabiti za okrepitev njenega nadzornega in regulativnega okvira ter upravljanja.

               (15)Upravno breme in davkom podobne dajatve še naprej negativno vplivajo na poslovno okolje. Zmanjšanje upravnega bremena vztrajno napreduje, vendar počasi. Znižanja davkom podobnih dajatev so bila omejena in preglednost je nizka, saj ni bilo izvedenih niti rednih posodobitev registra niti ocen učinka načrtovanih znižanj.

               (16)Protikorupcijski akcijski načrt za obdobje 2017–2018 je treba v celoti izvesti, da bi se dosegli cilji iz protikorupcijske strategije za obdobje 2015–2020. Več ključnih elementov je še vedno treba izboljšati, zlasti razkritje sredstev in navzkrižja interesov, ozaveščanje o načinih prijavljanja nepravilnosti ter učinkovit nadzor nad tveganji pri javnih naročilih, ki so še vedno izpostavljena korupciji zaradi velikega deleža internega dodeljevanja naročil s strani subjektov v državni lasti.

               (17)Omejevalni predpisi na trgih blaga in storitev, zlasti zelo veliko število pretirano reguliranih poklicev, ovirajo konkurenco. Omilitev predpisov je bila počasna, in sicer zaradi močnega odpora interesnih skupin.

               (18)Dolgotrajni sodni postopki in precejšnji zaostanki še naprej negativno vplivajo na kakovost in učinkovitost pravosodnega sistema in posledično tudi poslovnega okolja. Ugotovljeno zmanjšanje zaostankov je bilo večinoma posledica manjšega priliva novih zadev in ne njihovega hitrejšega reševanja. Kljub izboljšavam se elektronska komunikacija v pravdnih postopkih in postopkih zaradi insolventnosti še vedno premalo uporablja.

               (19)Trenutno na Hrvaškem v okviru strategije pametne specializacije potekajo nekatera usmerjena prizadevanja za reformo nacionalnega sistema za znanost in inovacije. Obveznosti glede politik v podporo znanosti in inovacijam se zdijo neusklajene, kar slabi izvajanje politične strategije. Poleg tega imajo univerze zelo razdrobljene strukture upravljanja in stroga upravna pravila. Sodelovanje med raziskovalnimi ustanovami in poslovnim sektorjem je šibko. Ni sistematičnega spremljanja in ocene učinka uvedenih politik na področju raziskav in inovacij, kar preprečuje ustrezno določitev prednostnih nalog. Terciarni izobraževalni sistem bi lahko imel koristi od spodbud za kakovost in ustreznost za trg dela.

               (20)V okviru evropskega semestra za leto 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Hrvaške in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Hrvaška prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Hrvaškem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (21)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2018 in meni, da bo Hrvaška po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (22)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 4 spodaj –

               PRIPOROČA, da Hrvaška v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Okrepi fiskalni okvir, vključno z okrepitvijo pooblastil in neodvisnosti komisije za fiskalno politiko. Uvede periodični davek na nepremičnine.

               2.Odvrača od predčasnega upokojevanja, pospeši prehod na višjo zakonsko določeno upokojitveno starost, zakonske določbe o pokojninah, ki veljajo za določene kategorije oseb, pa uskladi s pravili splošnega sistema, Izvede reformo sistemov izobraževanja in usposabljanja za izboljšanje njihove kakovosti in ustreznosti za trg dela za mlade in odrasle. Konsolidira socialne ugodnosti in izboljša njihovo zmožnost zmanjševanja revščine.

               3.Zmanjša ozemeljsko razdrobljenost javne uprave, racionalizira funkcionalno porazdelitev pristojnosti ter poveča zmogljivost za oblikovanje in izvajanje javnih politik. Ob posvetovanju s socialnimi partnerji uvede usklajene okvire za določanje plač v javni upravi in za javne storitve.

               4.Izboljša korporativno upravljanje podjetij v državni lasti in poveča prodajo teh podjetij in neproizvodnih sredstev. Znatno zmanjša breme za podjetja zaradi davkom podobnih dajatev ter zamudnih upravnih in zakonodajnih zahtev. Poveča konkurenco v poslovnih storitvah in reguliranih poklicih. Skrajša trajanje sodnih postopkov in izboljša elektronsko komunikacijo na sodiščih.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 410 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 209 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 424 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2018in mnenje Sveta o programu Slovaške za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Slovaške za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  2
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  3
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Slovaške ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 14. maja 2018.

               (2)Slovaška bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilu 1.

               (3)Poročilo o državi za Slovaško
                  4
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Slovaške pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (4)Slovaška je 25. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (6)Za Slovaško trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V programu za stabilnost za leto 2018 vlada načrtuje, da se bo nominalni primanjkljaj izboljšal, in sicer na 0,8 % BDP v letu 2018 in postopoma dodatno na 0,0 % BDP v letu 2021. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, naj bi bil dosežen leta 2020. V skladu s programom stabilnosti za leto 2018 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP postopno upadal in se z 49,3 % v letu 2018 do leta 2021 znižal na 43,3 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2019 naprej niso bili v celoti opredeljeni. Proračun vključuje nedoločene kategorije odhodkov, imenovane proračunske rezerve, ki predstavljajo nezanemarljiv delež (0,7 % BDP) in se lahko uporabljajo za ad hoc dejavnosti, kar zmanjšuje predvidljivost pri izvrševanju proračuna.

               (7)Svet je 11. julija 2017 Slovaški priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  7
                v letu 2018 ne bo presegla 2,9 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Navedeno je bilo tudi, da bo treba pri oceni osnutka proračunskega načrta za leto 2018 in poznejši oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj doseganja fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako h krepitvi trenutnega okrevanja kot tudi k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ. Na podlagi ocene Komisije glede moči okrevanja na Slovaškem, pri kateri so bili ustrezno upoštevani izzivi Slovaške glede vzdržnosti, ni treba upoštevati nobenih dodatnih elementov v zvezi s tem. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja v letu 2018 tveganje znatnega odklona od tega priporočila.

               (8)V letu 2019, ko naj bi proizvodna vrzel Slovaške predvidoma znašala 1,2 %, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 4,1 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 0,5 % BDP, kot izhaja iz matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Ob nespremenjenih politikah obstaja na Slovaškem v letu 2019 tveganje znatnega odklona od te zahteve zaradi odklona v letih 2018 in 2019 skupaj. Na splošno Svet meni, da bi bilo treba z letom 2018 sprejeti potrebne dodatne ukrepe, da se zagotovi skladnost z določbami Pakta za stabilnost in rast.

               (9)Za slovaške javne finance dolgoročno še vedno obstajajo tveganja. Odhodki za zdravstvo še naprej ogrožajo dolgoročno vzdržnost javnih financ, saj je povečanje stroškovne učinkovitosti zdravstva na Slovaškem še vedno izziv. Dolgoročno naj bi se javni odhodki za zdravstveno varstvo povečali za 1,2 odstotne točke BDP, kar je nad povprečnim ocenjenim povečanjem za EU v višini 0,9 odstotne točke. Dolgoročna vzdržnost pokojninskega sistema se postopno izboljšuje zaradi samodejnega povečanja upokojitvene starosti, zaradi česar se je predvideno dolgoročno povečanje porabe, povezano s staranjem prebivalstva, zmanjšalo.

               (10)Čeprav so bili sprejeti nekateri ukrepi za izboljšanje stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema, zlasti z izvajanjem pregleda stroškovne učinkovitosti porabe, je še vedno precej možnosti za racionalizacijo uporabe virov. Načrti za daljnosežno zdravstveno reformo, ki bi omogočala racionalizacijo storitev, boljše upravljanje bolnišničnih virov in učinkovitejši sistem oskrbe, ne kažejo znakov napredka. Uporaba bolnišničnih storitev je še vedno visoka, pri čemer so stopnje hospitalizacije pri kroničnih boleznih visoke, stopnje odpustov nad povprečjem EU, stopnje zasedenosti postelj pa razmeroma nizke. Medtem ko se lahko z okrepitvijo sektorja primarnega zdravstvenega varstva zmanjša velika obremenitev bolnišnic, se sistem sooča s pomanjkanjem splošnih zdravnikov, ki je še bolj izrazito zaradi njihove neenakomerne geografske porazdelitve. Tudi starostna struktura splošnih zdravnikov vzbuja pomisleke glede njihovega zadostnega števila v prihodnosti. Nazadnje, več ukrepov, namenjenih izboljšanju stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema, kot sta popolna uvedba sistema plačil za skupine primerljivih primerov in učinkovita operacionalizacija sistema e-zdravja, je še vedno v fazi razvoja. Verjetno bo pri teh ukrepih v prihodnje prišlo do nadaljnjih zamud in težav pri izvajanju.

               (11)Javnofinančni prihodki se povečujejo zaradi hitre gospodarske rasti, potekajo pa tudi prizadevanja za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti in odpravo visoke vrzeli Slovaške pri davku na dodano vrednost. Davčne spodbude za spodbujanje raziskav in razvoja so se povečale, obdavčitev premoženja pa je še vedno šibek vir prihodkov. Tekoči program pregledov porabe za vsa ključna področja javne porabe se je izkazal kot učinkovit in natančen instrument za izboljšanje stroškovne učinkovitosti javne porabe.

               (12)Pozitiven razvoj na trgu dela se nadaljuje, kaže pa se v povečanju zaposlenosti in zgodovinsko nizkih stopnjah brezposelnosti. Kljub temu stopnja dolgotrajne brezposelnosti ostaja ena najvišjih v EU, prizadete pa so zlasti prikrajšane skupine, kot so nizko usposobljeni delavci, mladi in marginalizirani Romi. Zaradi izboljšanja razmer na trgu dela se v nekaterih sektorjih gospodarstva začenjajo pojavljati poročila o pomanjkanju usposobljene delovne sile. Regionalne razlike na trgu dela so izrazite, pri čemer je višja brezposelnost bolj prisotna na vzhodu Slovaške, pomanjkanje delovne sile pa v zahodnem delu države. Slovaška je začela izvajati akcijski načrt o vključevanju dolgotrajno brezposelnih, ki ga podpira Evropski socialni sklad. Načrt uvaja posameznikom prilagojene storitve, socialno svetovanje in nov sistem osnovnega profiliranja. Vendar izvajanje še ni prineslo nobenih strukturnih sprememb. Še vedno so prisotne vrzeli pri sodelovanju z zasebnimi partnerji in nevladnimi organizacijami za ublažitev delovne obremenitve javnih zavodov za zaposlovanje, posameznikom prilagojeno svetovanje pa je v zgodnji fazi izvajanja. Poleg tega groba segmentacija dolgotrajno brezposelnih ne služi v celoti kot orodje za nadaljnjo napotitev v aktivacijske ukrepe. Programi usposabljanja in prekvalifikacije so se okrepili, vendar so še vedno nezadostni in njihova ciljna usmerjenost na dolgotrajno brezposelne in prikrajšane skupine ostaja omejena. Poleg tega je udeležba odraslih v učenju še vedno zelo nizka, druga priložnost za izobraževanje za prikrajšane skupine pa ni dovolj razvita. Merila za upravičenost do nadomestil za brezposelnost so stroga in trajanje nadomestil je kratko. Posledica tega je, da je do nadomestil za brezposelnost upravičenih malo kratkotrajno brezposelnih oseb.

               (13)Vrzel stopnje zaposlenosti po spolu ter razlike v plačilu med spoloma so višje od povprečja v EU. Nizka stopnja zaposlenosti žensk v rodni dobi odraža dolg starševski dopust, ki ga moški redko izkoristijo, spremlja pa ga šibka uporaba prožnih delovnih ureditev ter omejena cenovna dostopnost in dostop do storitev otroškega varstva. Zlasti za otroke, mlajše od treh let, so stopnje vpisa v otroško varstvo izredno nizke.

               (14)Izobraževalni sistem ne prispeva v zadostni meri k socialno-ekonomskemu razvoju Slovaške in je premalo financiran na vseh ravneh. Med perečimi izzivi so kakovost rezultatov izobraževanja, udeležba Romov v vključujočem rednem izobraževanju in učinkovito vključevanje študentov iz socialno-ekonomsko prikrajšanih okolij v izobraževanje in usposabljanje. Učni izidi in raven osnovnih znanj so še vedno šibki v primerjavi z mednarodnimi standardi, nanje pa močno vpliva socio-ekonomski položaj učencev. Stopnja zgodnjega opuščanja šolanja je nizka, vendar se povečuje, precejšnje pa so tudi regionalne razlike v stopnji osipa. Kljub načrtom za letno povečanje plač učiteljev za 6 % do leta 2020 je učiteljski poklic še vedno neprivlačen, deloma zaradi omejenih možnosti za začetno usposabljanje in poklicni razvoj. Izvajanje ukrepov za povečanje udeležbe romskih učencev v vključujočem rednem izobraževanju je izredno šibko zaradi neustrezne finančne podpore in spremljanja ter nezadostnega usposabljanja učiteljev glede medkulturnih vprašanj.

               (15)Javna uprava je še vedno obremenjena z neučinkovitostjo in ozkimi grli, ki jih povzročata slabo medresorsko sodelovanje in šibka politična nevtralnost javne uprave. Izvajanje zakona o javnih uslužbencih počasi napreduje, vendar njegov učinek na izboljšanje upravljanja človeških virov še ni viden. Pri upravljanju sredstev EU sta upravna zmogljivost in učinkovitost še vedno omejeni in fluktuacija osebja ostaja visoka, kar je delno povezano s političnim ciklom. Za reševanje tega vprašanja je bila sicer okrepljena usklajevalna vloga urada namestnika ministrskega predsednika, ki deluje kot stabilizacijski dejavnik za kontinuiteto in institucionalno strokovno znanje v izvajalskih organizacijah.

               (16)Evropski strukturni in investicijski skladi so ključni pri reševanju ključnih izzivov za izboljšanje konkurenčnosti, rasti in delovnih mest na Slovaškem. Slovaška je v letu 2017 beležila izgubo v višini 26 milijonov EUR pri financiranju za raziskave in inovacije, predvsem zaradi težav pri uporabi meril za izbor in izbiri ocenjevalcev, kot so potrdila opravljena preverjanja. Če ne bodo sprejeti ustrezni ukrepi za pospešitev izvajanja, obstaja veliko tveganje, da bo izgubljen še en del teh sredstev. Medtem ko je stopnja izbire projektov zdaj presegla polovico vseh dodeljenih sredstev za tekoče programsko obdobje, je izvajanje na terenu povzročilo, da so plačila upravičencem znašala le 11 % dodeljenih sredstev.

               (17)Nizka učinkovitost javne uprave se odraža tudi v drugih sektorjih, vključno z energijo in okoljem. Stopnje recikliranja so zelo nizke in kakovost zraka ostaja razmeroma slaba. Trajnostno gospodarjenje z gozdovi je vedno večji izziv. Energetski sektor trpi zaradi prekomerne regulacije in energetske politike niso povsem v skladu s podnebnimi in energetskimi cilji EU.

               (18)Slovaška je storila pomembne korake za vzpostavitev dobro delujočega sistema javnih naročil. Prizadeva si za uvedbo kvalitativnih meril za oddajo naročil. Obvezna elektronska orodja za izvajanje postopkov javnega naročanja naj bi bila vzpostavljena oktobra 2018. Pri vseh projektih, ki se financirajo prek evropskih socialnih in investicijskih skladov, so bila opravljena celovita predhodna preverjanja, čeprav niso bila optimalno učinkovita. Kljub temu na področjih notranjega nadzora, preglednosti, digitalizacije, profesionalizacije in strateškega javnega naročanja še ni bila dosežena zadovoljiva uspešnost. To se kaže v ocenah Slovaške na področju protikonkurenčnih praks, ki kljub določenemu izboljšanju ostajajo nekoliko nad povprečjem EU. Poleg tega so znaki zavezanosti k boju proti korupciji še vedno skromni. Več kot polovica podjetij zaznava korupcijo kot razširjeno pri javnem naročanju, ki ga upravljajo nacionalni organi.

               (19)Korupcija, zapleteni upravni postopki, pretirani in hitro spreminjajoči se predpisi o poslovanju ter slaba kakovost regulativnih organov močno vplivajo na kakovost poslovnega okolja na Slovaškem. Čeprav se je Slovaška v nekaterih mednarodnih primerjavah odrezala nekoliko slabše kot v preteklosti, je opredelila več ukrepov za izboljšanje kakovosti poslovnega okolja in spodbujanje naložb. Okrepila je tudi okvir za oceno učinka zakonodaje, s čimer se je njegova uporaba v zadnjih letih razširila. Pred kratkim je bila sprejeta tudi nova strategija za boljše pravno urejanje. Visoke regulativne ovire v sektorju poslovnih storitev so še vedno prisotne, pri čemer so omejitve višje od povprečja EU za arhitekte, inženirje, davčne svetovalce, odvetnike, patentne zastopnike, nepremičninske posrednike in turistične vodnike. Priporočila za obravnavo regulativnih ovir so bila podana v sporočilu Komisije iz januarja 2017
                  8
               . Vendar Slovaška ni poročala o napredku pri odpravljanju teh omejitev.

               (20)Na splošno pri krepitvi boja proti korupciji ni bil dosežen napredek. Zaznavanje korupcije je še vedno visoko, pregon takih kaznivih dejanj pa se je še zmanjšal. Zaznavanje korupcije se je še dodatno poslabšalo zaradi umora preiskovalnega novinarja in njegovih ugotovitev v zvezi s številnimi primeri korupcije na visoki ravni. Delež primerov korupcije na visoki ravni, ki se preganjajo, je izjemno nizek. Pomanjkanje odgovornosti policije in državnih tožilcev ni bilo razrešeno in ovira boj proti korupciji in preiskovanje občutljivih primerov korupcije.

               (21)Izboljšanje učinkovitosti pravosodnega sistema, vključno z njegovo neodvisnostjo, ostaja za Slovaško izziv, čeprav se je učinkovitost nekoliko izboljšala. Pomisleki glede neodvisnosti sodstva so še vedno prisotni, vključno glede postopkov imenovanja sodnikov na vseh ravneh sodstva.

               (22)Povečanje inovacij sicer lahko spodbudi konkurenčnost in olajša prehod na gospodarstvo, temelječe na znanju, vendar inovacijska zmogljivost Slovaške ostaja zmerna, intenzivnost zasebnih naložb v raziskave in razvoj pa je zelo nizka (0,40 % BDP v letu 2016). Čeprav ima Slovaška velik srednje-/visokotehnološki proizvodni sektor, so prevladujoče multinacionalne družbe doslej pokazale le omejen interes za izvajanje dejavnosti raziskav in razvoja, odstotek inovativnih malih in srednjih podjetij pa je bil leta 2016 na Slovaškem precej nižji (13,9 %) kot v celotni EU (28,8 %).

               (23)Zaradi uporabe evropskih strukturnih in investicijskih skladov so se javne naložbe v raziskave in inovacije med letoma 2009 in 2015 močno povečale. Celoten potencial teh naložb ni bil izkoriščen zaradi neučinkovitosti v raziskovalnem okolju Slovaške. Kljub okrepljeni vlogi urada namestnika predsednika vlade za usklajevanje raziskav, razvoja in inovacij je splošno upravljanje politike na tem področju šibko. Razdrobljenost sistema in šibek okvir upravljanja, v katerem so odgovornosti razdeljene med več ministrstev in izvajalskih agencij, ki so pogosto slabo medsebojno usklajeni, povzroča redno odlaganje reform. Ukrepi za spodbujanje prenosa znanja, krepitev raziskovalnih zmogljivosti v industriji in izboljšanje sodelovanja med podjetji in akademsko sfero napredujejo le počasi.

               (24)V okviru evropskega semestra za leto 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Slovaške in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Slovaška prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Slovaškem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (25)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost za leto 2018, njegovo mnenje
                  9
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Slovaška v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 4,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Izvede ukrepe za povečanje stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema in razvije učinkovitejše strategije za zaposlene v zdravstvu.

               2.Okrepi ukrepe za aktivacijo in strokovno izpopolnjevanje, vključno s kakovostnim ciljnim usposabljanjem in posameznikom prilagojenimi storitvami za prikrajšane skupine, zlasti z izvedbo akcijskega načrta za dolgotrajno brezposelne. Spodbuja zaposlovanje žensk, predvsem z razširitvijo cenovno dostopnega in kakovostnega otroškega varstva. Izboljša kakovost in vključujočo naravo izobraževanja, med drugim s povečanjem udeležbe romskih otrok v rednem izobraževanju od zgodnjega otroštva naprej.

               3.Poveča uporabo meril za dodelitev javnih naročil, ki temeljijo na kakovosti in stroških v življenjskem ciklu. Omeji korupcijo, vključno z zagotavljanjem uveljavljanja obstoječe zakonodaje in povečanjem odgovornosti na ravni policije in tožilstva. Izboljša učinkovitost pravosodnega sistema, zlasti z varovanjem neodvisnosti postopkov za imenovanje sodnikov. Zmanjša razdrobljenost javnega raziskovalnega sistema in spodbuja inovativnost podjetij, vključno z malimi in srednjimi podjetji.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 424 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 223 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (8)

                        COM(2016) 820 final.

                     (9)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.