title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Madžarske za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Madžarske za leto 2014

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/77

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   v zvezi z nacionalnim programom reform Madžarske za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Madžarske za leto 2014
   2014/C 247/15
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Določili so ukrepe, ki jih morajo sprejeti države članice, in zlasti izrazili polno zavezanost doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 9. julija 2013 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Madžarske za leto 2013 in dal mnenje o posodobljenem konvergenčnem programu Madžarske za obdobje 2013–2016.

               (5)

               Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Komisija je 13. novembra 2013 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Madžarsko opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Madžarsko, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Madžarskem še naprej obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je potrebno spremljanje in odločno ukrepanje politike. Zlasti trenutno prilagajanje zelo negativnega neto mednarodnega položaja, visoka raven javnega in zasebnega dolga v okviru nestabilnega finančnega sektorja in vse slabši izvozni rezultati še naprej zahtevajo posebno pozornost, da bi zmanjšali velika tveganja škodljivih učinkov na delovanje gospodarstva.

               (8)

               Madžarska je 30. aprila 2014 predložila nacionalni program reform za leto 2014 in konvergenčni program za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Namen proračunske strategije iz konvergenčnega programa za leto 2014 je zmanjšanje nominalnega primanjkljaja z 2,9 % BDP v letu 2014 na 1,9 % do konca programskega obdobja. To naj bi se doseglo s konsolidacijo predvsem proti koncu načrtovanega obdobja, medtem ko so bili cilji glede primanjkljaja znatno popravljeni navzgor v primerjavi s prejšnjim konvergenčnim programom. Konvergenčni program potrjuje srednjeročni cilj v višini 1,7 % BDP, kar odraža cilje Pakta za stabilnost in rast. Vendar pa na podlagi ponovno izračunanega strukturnega salda srednjeročni cilj verjetno ne bo dosežen do konca programskega obdobja. (Ponovno izračunani) strukturni saldo naj bi se poslabšal za 1,5 odstotne točke v letu 2014, kar pomeni znatno odstopanje od srednjeročnega cilja, in se stabiliziral leta 2015, kar bi pomenilo primanjkljaj v višini 0,5 % BDP v primerjavi z zahtevanim napredkom pri doseganju srednjeročnega cilja. Referenčna vrednost za odhodke kaže bistveno odstopanje v letih 2014 in 2015. (Ponovno izračunani) strukturni saldo naj bi se še poslabšal v letih 2016 in 2017. Na splošno se od leta 2014 pričakuje bistveno odstopanje od poteka prilagoditve srednjeročnemu cilju. Konvergenčni program predvideva postopno, a stalno zmanjševanje javnega dolga z 79 % BDP v letu 2013 na okoli 75 % BDP v letu 2017. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v konvergenčnem programu, je na splošno verjeten za obdobje 2014–2016, saj napoveduje, da se bo BDP v letih 2014 in 2015 povečal za 2,3 % oziroma 2,5 %, za razliko od 2,3 % oziroma 2,1 %, kot je bilo navedeno v pomladanski napovedi služb Komisije iz leta 2014. Vendar pa je konvergenčni program preveč optimističen za leto 2017.
               Tveganja, povezana s proračunskimi cilji, so na splošno uravnotežena v letu 2014, obstaja pa čedalje večja nevarnost, da bo od leta 2015 primanjkljaj morda večji od zastavljenega. Tveganja izhajajo zlasti iz dejstva, da bo načrtovano zmanjšanje deleža odhodkov predvidoma doseženo z uvedbo splošne nominalne zamrznitve ali omejitve povišanj pod stopnjo inflacije za večino diskrecijskih izdatkov. Pomladanska napoved služb Komisije iz leta 2014 predvideva nominalni primanjkljaj za leti 2014 in 2015, ki je enak ciljem konvergenčnega programa. Z napovedanim strukturnim primanjkljajem v višini 2,2 % BDP v letu 2014 in 2,3 % v letu 2015 napoved Komisije potrjuje tveganje bistvenega odstopanja od srednjeročnega cilja od leta 2014. Poleg tega napoved Komisije opozarja tudi na neskladnost s ciljem glede zmanjšanja dolga v letih 2014 in 2015. V letu 2014 je predvideno poslabšanje strukturnega salda (- 1,4 % BDP) večje od dovoljenega za izpolnitev pravila o zadolževanju (- 0,5 % BDP). Na podlagi ocene konvergenčnega programa in napovedi Komisije v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da obstaja potreba po dodatnih ukrepih za strukturno konsolidacijo zaradi tveganja bistvenega odstopanja od srednjeročnega cilja ter neizpolnjevanja pravila o zadolževanju od leta 2014.

               (10)

               Srednjeročni proračunski okvir je bil okrepljen z razširitvijo načrtovanja tudi na obdobje po tekočem proračunskem letu. Vendar njegova učinkovitost in zavezujoča narava še nista zagotovljeni. Uvedena so bila nova numerična fiskalna pravila, vendar slabosti v zasnovi niso odpravljene, predvsem v povezavi z neobstojem sistematičnega naknadnega spremljanja ter pomanjkanjem vrednosti največjih dovoljenih odstopanj in dobrih korekcijskih mehanizmov. Omejen seznam obveznih nalog fiskalnega sveta in njegove analitične zmogljivosti še vedno niso v sorazmerju z njegovo pravico proračunskega veta. Nadaljnja krepitev srednjeročnega proračunskega okvira in razširitev obveznih pooblastil fiskalnega sveta bi pomagala izboljšati verodostojnost, preglednost in učinkovitost celotnega fiskalnega okvira.

               (11)

               Kljub subvencionirani shemi centralne banke „Sredstva za rast“ za mala in srednja podjetja se običajno kreditiranje gospodarstva ni trajnostno izboljšalo. Regulativno breme za finančni sektor se je še povečalo, kar je omejilo zmogljivost akumulacije kapitala. Ukrepi, kot je povečanje davkov na finančne transakcije, so prispevali k povečanju uporabe gotovine v gospodarstvu. Portfelj gospodinjstev se je še poslabšal, velik delež slabih posojil pa je trenutno eden največjih izzivov za finančni sektor. Čiščenje portfelja ovira slaba učinkovitost postopkov reševanja. Sprejet ni bil noben pomembnejši nov ukrep za odstranitev slabih sredstev iz bilanc stanja bank. Kombinacija velikega regulativnega bremena in visokega deleža slabih posojil je povzročila omejitev razpoložljivih kreditov. Vlada je večkrat napovedala, da namerava uvesti novo shemo pomoči v korist posojilojemalcev s posojili v tuji valuti; v večini primerov to ni bilo usmerjeno na posojilojemalce v težavah in je negativno vplivalo na plačilno disciplino gospodinjstev zaradi pričakovanja nadaljnje državne pomoči. Finančna regulacija in nadzor sta bila okrepljena z vključitvijo organa za finančni nadzor v strukturo centralne banke in prenosom odgovornosti za makrobonitetni nadzor na centralno banko. Začela so se pripravljalna dela za vzpostavitev ureditve za reševanje bank.

               (12)

               Čeprav se je pogostost davčnih sprememb v primerjavi s prejšnjim letom zmanjšala, ni bil dosežen pomembnejši napredek pri povečanju uravnoteženosti sistema davka od dohodkov pravnih oseb. Nekateri obstoječi sektorski davki so se celo povišali. Uporaba različnih davčnih stopenj v različnih sektorjih pomeni oviro za učinkovito dodeljevanje sredstev in tako negativno vpliva na rast. Da bi bila obdavčitev bolj zaposlovanju prijazna, je Madžarska razširila upravičenost do družinske dohodninske olajšave, ki lahko pomaga osebam z dohodki. Davčni primež za samske osebe z nizkimi dohodki je med najvišjimi v Uniji. Kljub določeni razširitvi področja uporabe na matere s tremi ali več otroki so merila za upravičenost v Zakonu o zaščiti delovnih mest ostala v bistvu nespremenjena, čeprav znaten delež oseb z nizkimi dohodki ostaja zunaj področja uporabe ukrepa. Pomembno bo oceniti vpliv stroškovne učinkovitosti sheme in jo prilagoditi potrebam, da bi izboljšali njeno zmogljivost zaposlovanja ljudi. Nekaj napredka je bilo doseženega s prenosom obdavčitve z dela na okoljske davke, vendar so potrebni dodatni ukrepi. Po ponavljajočih se zamudah v preteklosti se postopoma izvaja spletna povezava registrirnih blagajn z davčnim organom. Vendar pa Madžarska še vedno trpi zaradi visoke stopnje neizpolnjevanja davčnih obveznosti, za katero sta značilni trajna raven neprijavljenega dela in vrzel v izpolnjevanju obveznosti v zvezi z DDV. Okrepiti bi bilo treba nadzorne ukrepe, zlasti z namenom izboljšanja učinkovitosti boja proti goljufijam na področju DDV.

               (13)

               Stopnja brezposelnosti mladih se je leta 2013 zmanjšala, medtem ko se je stopnja mladih, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo, povečala. Učinkovito usklajevanje podružnic javne službe za zaposlovanje z izobraževalnimi ustanovami in lokalnimi deležniki bi lahko povečalo njihov doseg. Krepitev zmogljivosti v javni službi za zaposlovanje, vključno s pripravo sistema za profiliranje uporabnikov, se je začela, vendar bi morali ovrednotiti aktivne politike trga dela za odprti trg dela, da bi ocenili njihovo uspešnost in učinkovitost, in jih po potrebi prilagoditi, da se izboljša dostop do trga dela za nekatere prikrajšane skupine. Okrepiti je treba dejavnik aktiviranja pri različnih ukrepih na trgu dela in socialnih ukrepih (program javnih del, nadomestila za brezposelnost in socialna pomoč). Program javnih del pritegne največ proračunskih sredstev, namenjenih ukrepom za zaposlovanje, vendar je v letu 2013 11,54 % udeležencem po izstopu iz programa uspela vrnitev na odprti trg dela. Ob tem se poraja vprašanje, ali ne bi bilo smiselno prilagoditi program, na primer z vzpostavitvijo boljših povezav z aktiviranjem, usposabljanjem in pomočjo pri iskanju zaposlitve, da bi zagotovili bolj trajen učinek na zaposlovanje. Udeležba žensk na trgu dela je bila deležna spodbude z bolj prožnim sistemom plačanega starševskega dopusta in zagotavljanjem otroškega varstva, vendar so potrebna dodatna prizadevanja, saj je stopnja zaposlenosti žensk še vedno nižja od 60 %. Obdobje upravičenosti do nadomestila za brezposelnost je krajše kot povprečni čas, ki ga potrebujejo iskalci zaposlitve, da najdejo zaposlitev. Število prebivalcev Madžarske, ki jih ogroža revščina ali socialna izključenost, počasi narašča in trenutno predstavlja skoraj tretjino celotnega prebivalstva. Revščina še vedno nesorazmerno vpliva na prikrajšane skupine, zlasti na otroke in Rome. Medtem ko je nacionalna strategija za socialno vključevanje vzpostavljena, ukrepi politike na večini področij ne spodbujajo sistematično ciljev te strategije. Potrebni so celostni in usklajeni ukrepi politike za učinkovito zmanjšanje revščine.

               (14)

               Za poslovno okolje na Madžarskem so značilne pogoste spremembe regulativnega okvira in omejena konkurenca v vedno večjem številu sektorjev. Uvedene so bile nove ovire v storitvenem sektorju, obstoječe pa niso bile odpravljene (npr. na področju lekarn, ravnanja z odpadki, mobilnih plačil, maloprodaje tobaka in učbenikov). Naložbe so se močno znižale zlasti v sektorjih, v katerih so bili v zadnjih letih uvedeni dodatni davki za posamezni sektor. Med letoma 2010 in 2013 so se nominalne naložbe zmanjšale za 44 % v energetskem, za 28 % v finančnem in za 18 % v telekomunikacijskem sektorju, medtem ko so se skupno povečale za 3,4 %. Določen napredek je bil dosežen pri izboljševanju konkurence pri javnih naročilih, vendar so potrebna nadaljnja prizadevanja. Na primer, večje zanašanje na e-javna naročila bi lahko ustvarilo znaten prihranek stroškov, izboljšalo preglednost javnih naročil in povečalo konkurenco. Sprejeti so bili ukrepi za izvajanje strategij za večjo integriteto in spodbujanje boljših standardov preglednosti v javni upravi, vendar so potrebna nadaljnja prizadevanja za učinkovit boj proti korupciji.

               (15)

               Delež mladih, ki zgodaj opustijo šolanje, narašča, sprejetje strategije za preprečevanje osipa pa je bilo vedno znova odloženo. Potrebna so nadaljnja prizadevanja, da bi učencem omogočili pridobivanje osnovnih spretnosti, kompetenc in kvalifikacij, ki so pomembne za trg dela. Enak dostop do kakovostnega rednega šolanja je še vedno velik problem za prikrajšane otroke, zlasti pri Romih. Nov zakon o poklicnem usposabljanju, ki med drugim uvaja novi „dvojni model“, je bil sprejet za zmanjšanje še vedno težkih prehodov iz izobraževanja na trg dela, njegove učinke pa je treba pozorno spremljati.

               (16)

               Madžarska je leta 2013 in 2014 nadaljevala z zniževanjem cen električne energije in plina za končne uporabnike. To zniževanje cen in dodatno davčno breme za energetska podjetja je negativno vplivalo na sposobnost ponudnikov energije za pokritje stroškov ter njihove naložbe v energijo in vzdrževanje omrežja. Trenutno je energetska intenzivnost gospodinjstev med najvišjimi v Uniji, energetska učinkovitost pa bi se lahko izboljšala zlasti v stanovanjskem sektorju. Pomanjkanje neodvisnosti energetskega regulatorja pri določanju pogojev dostopa do omrežja in tarif še vedno zbuja pomisleke. Sprejeti so bili nekateri ukrepi za racionalizacijo organizacije podjetij javnega prevoza, vendar bi trajnost lahko še izboljšali z obravnavo stroškov delovanja in spremembo tarifnega sistema.

               (17)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo madžarske ekonomske politike. Ocenila je nacionalni program reform in konvergenčni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Madžarskem, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 7 v nadaljevanju.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil madžarski konvergenčni program, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.

               (19)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 1, 2, 3 in 5 v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Madžarska v obdobju 2014–2015 ukrepa tako, da:

               1.

               Okrepi proračunske ukrepe za leto 2014 v luči nastajajoče vrzeli glede na zahteve Pakta za stabilnost in rast, tj. pravilo o zmanjšanju dolga, na podlagi napovedi Komisije iz pomladi 2014. Bistveno okrepi proračunsko strategijo v letu 2015 in v naslednjih letih za doseganje srednjeročnega cilja in spoštovanje pravila glede zahtev za zmanjševanje dolga za vzdržno zmanjševanje deleža javnega dolga. Zagotovi zavezujočo naravo srednjeročnega proračunskega okvira s sistematičnim naknadnim spremljanjem skladnosti z numeričnimi fiskalnimi pravili ter uporabo korekcijskih mehanizmov. Izboljša preglednost javnih financ, vključno z razširitvijo obvezne pristojnosti fiskalnega sveta, tako da zahteva pripravo rednih makrofiskalnih napovedi in proračunskih ocen učinka pomembnih predlogov politike.

               2.

               Pripomore k ponovni vzpostavitvi običajnih posojilnih tokov v gospodarstvu, med drugim z izboljšanjem davčne zasnove in zmanjšanjem davčnega bremena za finančne institucije. Prilagodi davek na finančne transakcije, da prepreči pretakanje prihrankov iz bančnega sektorja in okrepi spodbude za uporabo elektronskih plačil. Razišče in odpravi ovire za čiščenje portfelja, med drugim s strožjimi pravili oblikovanja rezervacij za prestrukturirana posojila, z odstranjevanjem ovir za uveljavitev poroštva ter pospešitvijo in povečanjem učinkovitosti postopkov zaradi insolventnosti. Se v zvezi s tem temeljito posvetuje z deležniki o novih političnih pobudah in zagotovi, da so te dobro usmerjene in ne povečujejo moralnega tveganja za posojilojemalce. Nadalje okrepi finančno regulacijo in nadzor.

               3.

               Zagotovi stabilen, bolj uravnotežen in racionaliziran sistem davka od dohodkov za podjetja, med drugim s postopno odpravo izkrivljajočih sektorskih davkov. Zmanjša davčni primež za osebe z nizkimi dohodki, med drugim z izboljšanjem učinkovitosti okoljskih davkov. Okrepi ukrepe za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti, zlasti za zmanjšanje goljufij na področju DDV, in zmanjšanje skupnih stroškov.

               4.

               Krepi ukrepe politike aktivnega trga dela, med drugim s hitrejšim uvajanjem sistema za profiliranje uporabnikov javne službe za zaposlovanje. Vzpostavi načrtovano mrežo mentorstva za mlade in jo uskladi z izobraževalnimi ustanovami in lokalnimi deležniki za večji doseg. Pregleda sistem javnih del in oceni njegovo učinkovitost pri pomoči ljudem pri iskanju naslednje zaposlitve ter še naprej krepi njegove dejavnike aktiviranja. Razmisli o podaljšanju obdobja upravičenosti do nadomestil za brezposelnost, pri čemer upošteva povprečni čas, potreben za iskanje nove zaposlitve, in povezavo z ukrepi za aktiviranje. Izboljša ustreznost in kritje socialne pomoči, obenem pa okrepi povezavo z aktiviranjem. Za odpravljanje revščine izvede usklajene in celostne ukrepe politike za bistveno zmanjšanje revščine, zlasti med otroki in Romi.

               5.

               Stabilizira regulativni okvir in spodbuja konkurenco na trgu, med drugim z odpravo ovir v storitvenem sektorju. Sprejme ambicioznejše ukrepe za povečanje konkurence in preglednosti pri javnih naročilih, vključno z boljšo uporabo e-javnih naročil, in še naprej zmanjšuje korupcijo in splošno upravno breme.

               6.

               Izvede nacionalno strategijo za preprečevanje zgodnjega opuščanja šolanja s poudarkom na preprečevanju osipa v poklicnem izobraževanju in usposabljanju. Vzpostavi sistematičen pristop za spodbujanje vključujočega rednega šolanja za prikrajšane skupine, zlasti Rome. Podpira prehod med različnimi stopnjami izobrazbe in na trg dela ter natančno spremlja izvajanje reforme poklicnega usposabljanja. Izvede reformo višjega šolstva, ki omogoča boljše možnosti za pridobitev terciarne izobrazbe, zlasti za prikrajšane študente.

               7.

               Pregleda učinek regulacije cen energije na spodbude za naložbe in konkurenco na trgu z električno energijo in plinom. Sprejme dodatne ukrepe za zagotovitev avtonomije nacionalnega regulatorja pri določanju omrežnih tarif in pogojev. Sprejme ukrepe za povečanje energetske učinkovitosti, zlasti v stanovanjskem sektorju. Še naprej povečuje trajnost prometnega sistema, med drugim z zmanjševanjem stroškov delovanja in pregledom tarifnega sistema podjetij v državni lasti v prometnem sektorju.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2014 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  UL C 217, 30.7.2013, str. 37.

      (5)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije (EU) 2016/1111 z dne 6. julija 2016 o spremljanju niklja v živilih (Besedilo velja za EGP)

text:
               8.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 183/70

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2016/1111
   z dne 6. julija 2016
   o spremljanju niklja v živilih
   (Besedilo velja za EGP)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Nikelj je kovina, ki je zelo prisotna na površini zemlje. Nikelj je prisoten v živilih in pitni vodi zaradi naravnega in antropogenega delovanja.

               (2)

               Grška agencija za varnost hrane je zaprosila Evropsko agencijo za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: Agencija) za oceno tveganja za zdravje ljudi zaradi prisotnosti niklja v živilih, zlasti v zelenjavi.

               (3)

               Znanstveni odbor Agencije za onesnaževala v prehranski verigi (odbor CONTAM) je odločil razširiti oceno tveganja na pitno vodo in sprejel znanstveno mnenje o tveganjih za javno zdravje v zvezi s prisotnostjo niklja v živilih in pitni vodi (1). V tem mnenju sta bili reproduktivna in razvojna toksičnost opredeljeni kot kritičen učinek za opredelitev tveganja kronične oralne izpostavljenosti niklju. Ekcematozne kožne reakcije in poslabšanje alergičnih reakcij so bili opredeljeni kot kritičen učinek akutne oralne izpostavljenosti oseb, preobčutljivih na nikelj, niklju.

               (4)

               Podatki o prisotnosti niklja v živilih in pitni vodi so bili zbrani v 15 različnih evropskih državah. Ker pa je bilo 80 % vseh zbranih podatkov zbranih v eni državi članici, je potreben geografsko bolj razširjen sklop podatkov, da se preveri prisotnost niklja v živilih po vsej Uniji.

               (5)

               Za nekatere skupine živil, ki po znanstvenem mnenju Agencije najbolj prispevajo k prehranski izpostavljenosti, so bili na voljo le omejeni podatki o prisotnosti. Zaradi morebitnih prihodnjih ukrepov za obvladovanje tveganja je priporočljivo zagotoviti boljši vpogled v prisotnost niklja v živilih iz teh skupin živil –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice bi morale ob aktivnem sodelovanju nosilcev živilske dejavnosti in drugih zainteresiranih strani spremljati prisotnost niklja v živilih v letih 2016, 2017 in 2018. Spremljanje bi se moralo osredotočiti na žita, žitne proizvode, začetne formule za dojenčke, nadaljevalne formule za dojenčke in majhne otroke, žitne kašice za dojenčke in majhne otroke, otroško hrano, živila za posebne zdravstvene namene, namenjena zlasti dojenčkom in majhnim otrokom, prehranska dopolnila, metuljnice, oreške in oljna semena, mleko in mlečne izdelke, alkoholne in brezalkoholne pijače, sladkor in konditorske izdelke (vključno s kakavovimi in čokoladnimi), sadje, zelenjavo in zelenjavne proizvode (vključno z gobami), suhe čajne liste, suhe dele drugih rastlin za zeliščne čaje in školjke.

               2.

               Postopke vzorčenja bi bilo treba izvajati v skladu z določbami iz Uredbe Komisije (ES) št. 333/2007 (2) za zagotovitev, da so vzorci reprezentativni za vzorčeni lot.

               3.

               Vzorce bi bilo treba analizirati takšne, kot se tržijo. Analizo skupnega niklja bi bilo treba opraviti v skladu s standardom EN 13804:2013, „Živila – Določevanje elementov in njihovih kemijskih oblik – splošne ugotovitve in posebne zahteve“, po možnosti z uporabo analitske metode, ki temelji na plamenski atomski absorpcijski spektrometriji (FAAS) ali atomski absorpcijski spektrometriji z grafitno pečjo (GFAAS), optični emisijski spektrometriji z induktivno sklopljeno plazmo (ICP-OES) ali masni spektrometriji (ICP-MS).

               4.

               Države članice, nosilci živilske dejavnosti in druge zainteresirane strani bi morale Agenciji predložiti podatke o spremljanju, izražene glede na skupno težo, skupaj z informacijami in v elektronski obliki, kot jih je Agencija določila za zbiranje podatkov v enotni bazi, do 1. oktobra leta 2016, 2017 in 2018. Razpoložljive podatke o prisotnosti iz prejšnjih let, ki še niso bili predloženi, bi bilo treba poslati v skladu z istimi pogoji ob prvi priložnosti.

      V Bruslju, 6. julija 2016

            Za Komisijo

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Član Komisije

      (1)  Odbor CONTAM agencije EFSA, 2015. Znanstveno mnenje o tveganjih za javno zdravje v zvezi s prisotnostjo niklja v živilih in pitni vodi. EFSA Journal 2015;13(2):4002, 202 str. doi:10.2903/j.efsa.2015.4002.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 333/2007 z dne 28. marca 2007 o določitvi metod vzorčenja in analitskih metod za nadzor vsebnosti elementov v sledovih in onesnaževal iz predelave v živilih (UL L 88, 29.3.2007, str. 29).


title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Francije za stabilnost za leto 2014

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/42

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Francije za stabilnost za leto 2014
   2014/C 247/09
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Določili so ukrepe, ki morajo biti sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 9. julija 2013 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2013 in dal mnenje o dopolnjenem programa Francije za stabilnost za obdobje 2012–2017. Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Francije za leto 2014 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

               (5)

               Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Komisija je 13. novembra 2013 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Francijo opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Francijo, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v Franciji še naprej obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni posebno spremljanje in odločni ukrepi politike. Zlasti poslabšanje trgovinske bilance in konkurenčnosti ter posledice visoke ravni zadolženosti javnega sektorja zahtevajo stalno pozornost politike.

               (8)

               Komisija je 5. marca 2014 Franciji priporočila, naj si dodatno prizadeva, da bo v celoti izpolnila priporočilo Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem.

               (9)

               Francija je 7. maja 2014 predložila nacionalni program reform za leto 2014 in svoj program za stabilnost za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (10)

               Cilja proračunske strategije iz programa za stabilnost za leto 2014 sta odpraviti čezmerni primanjkljaj do leta 2015 in doseči srednjeročni cilj v letu 2017. V programu za stabilnost je potrjen prejšnji srednjeročni cilj strukturno uravnoteženega proračuna, ki je strožji od zahtev Pakta za stabilnost in rast. V programu za stabilnost je načrtovano zmanjšanje primanjkljaja na 3 % BDP v letu 2015, kar je nad ciljno ravnjo, določeno v priporočilu Sveta z dne 21. junija 2013. Zato je načrtovani (preračunani) letni napredek pri doseganju srednjeročnega cilja pod zahtevanim minimumom v višini 0,5 % BDP. Proračunska strategija iz programa za stabilnost je tako le delno v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. V programu za stabilnost je napovedano, da bo javni dolg najvišji v letih 2014 in 2015 s 95,6 % BDP, nato pa se bo v letu 2017 zmanjšal na 91,9 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost, je verjeten za leto 2014 ter nekoliko optimističen za leto 2015, saj napoveduje, da se bo BDP v tem in prihodnjem letu povečal za 1,0 % oziroma 1,7 %, za razliko od 1,0 % oziroma 1,5 %, kot je bilo navedeno v pomladanski napovedi služb Komisije iz leta 2014. Aprila 2014 je neodvisni visoki svet za javne finance („Haut Conseil des finances publiques“) izdal mnenje o makroekonomskem scenariju iz programa za stabilnost. V programu za stabilnost so navedeni številni dodatni ukrepi za leto 2014, med katerimi so razveljavitev odobrenih proračunskih sredstev ministrstev, ki se sprejmejo kot del dodatnega proračuna, in prvi učinki varčevalnega načrta v vrednosti 50 milijard EUR, ki ga je napovedala vlada.
               Glede na to in tudi ob upoštevanju dejstva, da je bil fiskalni napor, dosežen v letu 2013, višji od pričakovanj ob izdaji priporočila Komisije, se lahko šteje, da je program za stabilnost na splošno ustrezen odziv na priporočilo Komisije. Ukrepi za konsolidacijo javnih financ niso dovolj podrobni, da bi lahko verodostojno zagotovili odpravo stanja čezmernega primanjkljaja do leta 2015, kot je bilo potrjeno v napovedi Komisije, v skladu s katero naj bi primanjkljaj naslednje leto znašal 3,4 % BDP, okvirna strukturna prilagoditev pa bi bila precej pod ravnjo, ki jo je priporočil Svet. Poleg tega so tveganja glede vladnih ciljev premalo upoštevana. Zlasti je treba del dodatnih ukrepov za leto 2014, ki so bili napovedani v programu za stabilnost, še sprejeti, načrtovani znesek prihrankov za leto 2015 pa je zelo ambiciozen. Po napovedi Komisije je fiskalni napor za obdobje 2013–2014 za 0,2 odstotne točke BDP premajhen v smislu (popravljene) spremembe strukturnega salda in vsaj za 0,1 odstotne točke BDP v smislu količine ukrepov, ki so bili ocenjeni kot potrebni ob izdaji priporočila Sveta. Na podlagi ocene programa za stabilnost in napovedi Komisije v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je treba ukrepe, ki podpirajo proračunsko strategijo, podrobneje opredeliti ter da so potrebna dodatna prizadevanja za izpolnitev priporočila Sveta, ki bi nato zagotovila ustrezno približanje doseganju srednjeročnega cilja. Zlasti bi morala biti dodatna prizadevanja določena v napovedani spremembi zakona o proračunu za leto 2014.

               (11)

               Glede na visok javni dolg, ki se še povečuje, in dejstvo, da je bil rok za odpravo čezmernega primanjkljaja podaljšan na leto 2015, je toliko bolj pomembno, da se proračun za leto 2014 dosledno izvrši ter da se v letu 2015 odločno vztraja pri precejšnjih prizadevanjih za konsolidacijo. Zlasti bi se morala v skladu z načrti vlade javna poraba povečevati precej počasneje kot v prejšnjih letih. Zato je treba podrobno opredeliti strategijo za zmanjšanje odhodkov, in sicer z okrepitvijo tekočega pregleda porabe in po potrebi s ponovno opredelitvijo obsega vladnih ukrepov. Konkretnih kratkoročnih prihrankov ni mogoče doseči brez bistvenega zmanjšanja povišanja porabe za socialno varnost, ki predstavlja skoraj polovico odhodkov v javnem sektorju.
               V ta namen je treba zmanjšati stroške zdravstvenega varstva in pokojnin, na primer z določitvijo ambicioznejših ciljev glede letnih odhodkov za zdravstveno varstvo in začasno zamrznitvijo pokojnin ter drugih socialnih nadomestil, kot trenutno načrtuje vlada. Poleg tega bi moral načrtovani novi zakon o decentralizaciji racionalizirati različne upravne ravni v Franciji, s čimer bi se odpravilo upravno prekrivanje ter dosegli dodatne sinergije, večja učinkovitost in prihranki z združitvijo ali odpravo upravnih ravni. V tem pogledu strukturne reforme iz programa za stabilnost ne bodo zgolj imele šele srednjeročnega učinka, čeprav je bil načrtovani časovni razpored po sprejetju programa za stabilnost prestavljen na zgodnejši čas, temveč se lahko pojavijo tudi znatne težave pri njihovem izvajanju. Okrepiti bi bilo treba tudi nadzor nad odhodki lokalnih oblasti, vključno z omejitvijo letnega povečanja davčnih prihodkov lokalnih oblasti ob upoštevanju obstoječih zgornjih meja pri več lokalnih davkih, ter hkrati strogo izvajati načrtovano zmanjšanje finančnih pomoči iz sektorja centralne države. Poleg potrebe po zagotovitvi kratkoročnih prihrankov vzbuja skrb tudi dolgoročna vzdržnost javnih financ.
               Čeprav so bili javni odhodki za zdravstvo v zadnjih nekaj letih pod nadzorom, so potrebna dodatna prizadevanja za izboljšanje stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema. Zlasti je treba izvesti dodatne politike omejevanja stroškov, saj naj bi se glede na napovedi srednje- in dolgoročno odhodki v zdravstvu močno povečali. Področja, na katerih bi bilo treba povečati učinkovitost, vključujejo izdatke za farmacevtske izdelke in upravne storitve ter tudi bolnišnično oskrbo. Poleg tega je bila decembra 2013 sprejeta pokojninska reforma, ki naj bi zagotovila dolgoročno vzdržnost sistema. Vendar pokojninska reforma ne bo dovolj za odpravo primanjkljaja v sistemu, zlasti primanjkljaja v shemah za državne uradnike in zaposlene v številnih državnih podjetjih, in v skladu z napovedmi francoskih organov bo skupni primanjkljaj v sistemu z novimi pokojninskimi ukrepi do leta 2020 na splošno zmanjšan na približno 0,5 % BDP, kar je le za polovico. Prav tako v zvezi z obsegom prilagoditve obstajajo znatna tveganja, saj bi se lahko izkazalo, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te napovedi, preveč optimističen. Novo ustanovljeni odbor za spremljanje pokojnin („Comité de suivi des retraites“) bi moral zagotoviti postopno odpravo primanjkljaja v sistemu.

               (12)

               Francija je med državami članicami z najvišjimi stroški dela. Zlasti visoka davčna obremenitev dela zmanjšuje dobičkonosnost podjetij in otežuje zaposlovanje. V podporo stroškovni konkurenčnosti je vlada sprejela številne pobude za zmanjšanje davčne obremenitve dela. Decembra 2012 je bila sprejeta davčna olajšava za konkurenčnost in zaposlovanje (CICE), ki je enaka zmanjšanju stroškov dela za plače pod 2,5-kratni znesek minimalne plače. Januarja 2014 je bilo v okviru „pakta za odgovornost in solidarnost“ napovedano dodatno zmanjšanje stroškov dela v višini 10 milijard EUR. Ta ukrepa bosta znašala 30 milijard EUR oziroma 1,5 % BDP, kar je sorazmerno s splošnim povišanjem obdavčitve pravnih oseb, zabeleženim v obdobju 2010–2013, ter bi zapolnila le polovico vrzeli med Francijo in povprečjem euroobmočja v smislu prispevkov delodajalcev za socialno varnost. Poleg tega bodo imela izvozna podjetja, ki ponavadi izplačujejo visoke plače, manjše koristi od CICE od neizvoznih podjetij, s čimer se bo zmanjšal vpliv ukrepa na konkurenčnost. Pakt za odgovornost in solidarnost vključuje znižanje stroškov dela v zvezi z nizkimi plačami ter v zvezi s plačami med 1,6- in 3,5-kratnim zneskom minimalne plače. Slednji ukrep, ki naj bi začel veljati z letom 2016, bi imel bolj neposreden vpliv na izvozna podjetja. Določanje plač v Franciji običajno povzroči izkrivljanja v plačni strukturi in omeji možnost podjetij, da v času gospodarskih recesij prilagajajo plače. Višji svet za financiranje socialne zaščite („Haut Conseil du financement de la protection sociale“) je ocenil vpliv različnih scenarijev oprostitve plačila prispevkov za socialno varnost na zaposlovanje, vendar je namenil premalo poudarka vplivu na gibanje plač in konkurenčnost.
               Čeprav so bile za delavce, ki prejemajo minimalno plačo, odobrene obsežne oprostitve, so stroški dela pri minimalni plači še naprej visoki. Zaradi teh oprostitev so bili stroški dela v letu 2013 pod nadzorom, kar je pozitiven trend, vendar je v primerjavi z drugimi državami članicami v Franciji stopnja minimalne plače še vedno visoka. Minimalna plača bi se zato še naprej morala razvijati na način, ki podpira konkurenčnost in ustvarjanje delovnih mest. Francija ima le nekaj izjem od zajamčene minimalne plače in lahko bi se naredilo več za zmanjšanje stroškov dela za ranljive skupine.

               (13)

               Globalna ocena Francije se je poslabšala v več pregledih mednarodnega poslovnega okolja. Kljub prizadevanjem v okviru „poenostavitvenega šoka“, ki se je začel julija 2013, da bi se sprostili odnosi med podjetji in vlado, še vedno obstaja potreba po nadaljnjem izboljšanju poslovnega okolja. Poleg tega je treba številne ukrepe, ki se proučujejo v okviru načrta za poenostavitev, še opredeliti in izvesti. Zlasti bi bilo treba posebno pozornost nameniti predpisom iz delovnopravne zakonodaje ali računovodskim pravilom, povezanim s posebnimi pragi glede velikosti, ki ovirajo rast francoskih podjetij. To lahko prispeva k težavam MSP pri doseganju velikosti, ki bi jim omogočila izvoz in inovacije. Pobude politike za povečanje izdatkov zasebnih podjetij za raziskave in razvoj ter inovacije, zlasti davčna olajšava za raziskave in pole konkurenčnosti, so do zdaj prinesle mešane rezultate. Čedalje manjši pomen industrijskega sektorja v francoskem zasebnem sektorju kaže na stagnacijo izdatkov za raziskave in razvoj s strani zasebnih podjetij, kljub velikim prizadevanjem na ravni podjetja. Posledično se velik delež tovrstnih izdatkov še naprej krije z javnimi sredstvi, in sicer neposredno prek javnih raziskav ali posredno prek subvencij. Dodatno bi bilo treba izboljšati učinkovitost obstoječih instrumentov, da bi se povišali izdatki zasebnih podjetij za raziskave in razvoj ter spodbudile inovacije v zasebnem sektorju. Zlasti bi lahko sredstva, namenjena polom konkurenčnosti, bolje spodbudila nastanek učinkov obsega in izboljšala razširjanje inovacij. Poleg tega bi se učinkovitost politike lahko okrepila, če bi se tem polom omogočilo, da postanejo prave mreže podjetij s pozitivnimi učinki prelivanja. Pričakovati je, da bodo stroški davčne olajšave na področju raziskav v letu 2014 dosegli 5,8 milijarde EUR (skoraj 0,3 % BDP). Kljub stroškom tega ukrepa ni na voljo nobene naknadne ocene njegove učinkovitosti za raziskave in razvoj, pri kateri bi bile upoštevane zadnje reforme.

               (14)

               Čeprav so bile ovire v zvezi s pravno obliko, zahtevami glede lastniških deležev ali tarifami za nekatere poklice (npr. veterinarje in računovodje) odpravljene in z zakonom o potrošnji, ki je bil nedavno sprejet, uvedeni novi ukrepi za večjo konkurenčnost, je za nekatere poklice še vedno precej ovir pri vstopu na trg ali opravljanju dejavnosti (npr. taksi službe, zdravstveni sektor, notarji in pravni poklici na splošno). Načelo numerus clausus za dostop do številnih poklicev (zdravniki, farmacevti itd.) še vedno ovira dostop do storitev ter bi ga bilo mogoče pregledati brez tveganj za kakovost in varnost. Do danes ni bila opravljena temeljita ocena potrebe po omejitvah, ki vplivajo na regulirane poklice, in njihove sorazmernosti. V maloprodajnem sektorju še vedno obstajajo obremenjujoče zahteve glede dovoljenja za odprtje prodajnih mest, ki so predvsem posledica predpisov prostorskega načrtovanja mest, in prepovedi prodaje z izgubo, ki imajo negativen učinek na konkurenco in potrošnike. Do danes v Franciji niso bili sprejeti konkretni ukrepi za odpravo ovir za vstop v maloprodajnem sektorju. Na področju distribucije električne energije in plina se za odjemalce, ki niso gospodinjstva, postopno odpravljajo regulirane cene. Vendar so cene za gospodinjstva in za električno energijo še naprej regulirane, določene so pod stroškovno ravnjo, dostop drugih dobaviteljev pa je omejen. Na področju energetskih povezav bi bilo treba zaključiti tekoče projekte, zlasti s Španijo, da bi se okrepile elektroenergetske in plinske povezave s sosednjimi državami. V železniškem sektorju še vedno obstajajo ovire za vstop na trg, ki preprečujejo učinkovito delovanje trga. Francija ni odprla svojega domačega trga železniškega potniškega prometa konkurenci, razen za mednarodne storitve, kjer je malo novih udeležencev. Začela je reformo svojega železniškega sistema, da bi ta postal bolj finančno vzdržen. Oktobra 2013 je bil predstavljen osnutek zakona, ki se trenutno obravnava v parlamentu. Predstavljeni ukrepi vključujejo vzpostavitev polnopravnega upravljavca železniške infrastrukture znotraj vertikalno integrirane strukture, ki vključuje prvotnega prevoznika. Ta nova struktura lahko ovira dostop drugih prevoznikov do omrežja.

               (15)

               Skupna davčna obremenitev Francije je velika in se še povečuje. V letu 2013 je delež davka v BDP znašal 45,9 %, kar je med najvišjimi v Uniji; po konsolidaciji javnih financ, ki se je začela leta 2010, se je povečal za 3,3 odstotne točke. Zaradi tega je poseben odbor („Assises de la fiscalité“) pripravil predlog za reformo davčnega sistema. Do zdaj je bil pri znižanju zakonsko določene stopnje dohodnine in davka od dohodkov pravnih oseb ter povečanju učinkovitosti sistema DDV dosežen skromen napredek. Namesto tega so bile začasne dodatne kapitalske zahteve za velike gospodarske družbe podaljšane do leta 2015, kar bo povzročilo, da bo skupni zakonsko določeni davek od dohodkov pravnih oseb dosegel najvišjo vrednost 38,1 % (zakonsko določena stopnja je s 33,3 % že med najvišjimi v Uniji). Vlada je napovedala postopno ukinitev socialnega solidarnostnega prispevka podjetij („C3S“) in postopno znižanje zakonsko določene stopnje na 28 % do leta 2020, pri čemer pa ni podrobnih podatkov o časovni izvedbi tega znižanja.. V lanskem letu je bil dosežen tudi omejen napredek pri zmanjšanju in racionalizaciji izdatkov za davek na dohodek. Kljub določenemu napredku na področju okoljskih davkov (npr. s postopno uvedbo davka na emisije CO2 ali „contribution climat énergie“) je delež okoljskih davkov v BDP še vedno majhen. Zlasti trošarine v Franciji niso usklajene z inflacijo in poleg tega še vedno obstajajo nekatere pomembne okoljsko škodljive subvencije, kot je na primer preferencialna stopnja trošarine za dizelsko gorivo. V letu 2013 tudi niso bili sprejeti dodatni ukrepi za odpravo ugodne obravnave dolga pri obdavčitvi pravnih oseb, s čimer bi se preprečilo dodatno povečanje zasebne zadolženosti.

               (16)

               Kljub številnim ukrepom politike, ki jih je sprejela Francija, so se razmere na trgu dela v letu 2013 še naprej slabšale in pomembni izzivi ostajajo. Brezposelnost se je v letu 2013 še naprej povečevala, in sicer na 10,3 % (za razliko od 7,5 % v letu 2008). Segmentacija francoskega trga dela ostaja z zelo nizko stopnjo prehoda s pogodb za določen čas na pogodbe za nedoločen čas (verjetnost prehoda z zaposlitve za določen čas na zaposlitev za nedoločen čas je bila leta 2010 le 10,6-odstotna, za razliko od povprečne 25,9-odstotne verjetnosti v Uniji). Panožni dogovor o zagotavljanju delovnih mest je bil spremenjen v zakon, ki je bil sprejet julija 2013. Čeprav je ta reforma pozitiven korak, so njeni učinki na tej stopnji še vedno neenakomerni. Zlasti so le nekatera podjetja uporabila določbe o sporazumih na ravni podjetja, ki se oblikujejo na podlagi zakona, da bi se povečala prožnost delovnih pogojev v primeru začasnih gospodarskih težav. Vendar se je število tožb zaradi izvedenih odpustitev znatno zmanjšalo. Čeprav so v letu 2014 potekala pogajanja med socialnimi partnerji o reformi sistema nadomestil za brezposelnost, ni pričakovati, da bo novi sporazum bistveno zmanjšal primanjkljaj v sistemu. Skupni primanjkljaj v sistemu nadomestil za brezposelnost, ki je bil v letu 2013 blizu 1 % BDP, zahteva dodatne strukturne ukrepe za zagotovitev vzdržnosti sistema. Zlasti so bili na podlagi zadnjega sporazuma med socialnimi partnerji marca 2014 nekateri elementi, kot so pogoji za upravičenost do nadomestil, degresivnost nadomestil skozi čas ali nadomestne stopnje za delavce z najvišjimi plačami, le neznatno spremenjeni in bi jih bilo treba dodatno prilagoditi, da se zagotovijo ustrezne spodbude za delo. Po zaslugi zaporednih pokojninskih reform se je stopnja zaposlenosti delavcev, starih od 55 do 64 let, v zadnjih treh letih stalno povečevala.
               Vendar je stopnja zaposlenosti starejših delavcev v Franciji (45,6 % leta 2013) še vedno precej pod povprečjem Unije (za - 4,5 puntos porcentuales odstotne točke) in le 55 % starejših delavcev v Franciji se upokoji takoj po prenehanju delovnega razmerja (2008–2011). Zato se je stopnja brezposelnosti za to skupino v zadnjih nekaj letih zelo povečala. Obstaja torej potreba po okrepitvi ukrepov za izboljšanje njihove zaposljivosti in pregledu pobud, da bi ti delavci ostali v delovnem razmerju ali se vanj vrnili.

               (17)

               Študija v okviru programa za mednarodno ocenjevanje učencev iz leta 2013 je pokazala, da je neenakost v izobraževanju v Franciji med največjimi v državah OECD. Šestina mladih v Franciji zapusti sistem izobraževanja in usposabljanja brez kvalifikacij. To je še posebej zaskrbljujoče, ker je bila konec leta 2013 stopnja brezposelnosti med mladimi 25,5 % in ker je bilo tveganje brezposelnosti skoraj dvakrat višje za najmanj kvalificirane mlade. Programi za spodbujanje vajeništva bi morali doseči zlasti najmanj kvalificirane mlade. Določen napredek pri obravnavanju tega problema je bil dosežen z začetkom reforme obveznega izobraževanja julija 2013 ter sprejetjem zakona o poklicnem izobraževanju in vseživljenjskem učenju marca 2014. Vendar je prezgodaj, da bi bilo mogoče oceniti, ali bodo ti ukrepi učinkovito zmanjšali neenakosti v izobraževalnem sistemu, nov načrt, ki je usmerjen na šole za nižje srednje izobraževanje na zapostavljenih območjih in je bil napovedan januarja 2014, pa je treba še izvesti. Poleg tega se je, čeprav je bil prehod iz izobraževanja v zaposlitev olajšan, število vajencev v letu 2012 zmanjšalo in od shem so imeli čedalje pogosteje koristi študentje v visokošolskem izobraževanju.

               (18)

               Komisija je v okviru evropskega semestra izvedla obsežno analizo francoske ekonomske politike. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Franciji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk od 1 do 7 v nadaljevanju.

               (19)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 spodaj.

               (20)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 v nadaljevanju.

               (21)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih valuta je euro (7). Francija bi kot država, katere valuta je euro, morala tudi zagotoviti, da se ta priporočila izvajajo v celoti in pravočasno –

         PRIPOROČA, da Francija v obdobju 2014–2015 ukrepa, tako da:

               1.

               okrepi proračunsko strategijo, vključno s podrobno opredelitvijo osnovnih ukrepov, za leto 2014 in pozneje za zagotovitev odprave čezmernega primanjkljaja na vzdržen način do leta 2015 z dosego strukturne prilagoditve, določene v priporočilu Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Za trajno odpravo proračunskih neravnotežij je potrebno verodostojno izvajanje ambicioznih strukturnih reform za povečanje zmožnosti prilagajanja ter okrepitev rasti in zaposlovanja. Po odpravi čezmernega primanjkljaja izvaja strukturno prilagajanje za dosego srednjeročnega cilja v višini najmanj 0,5 % BDP na leto, še več pa v ugodnih gospodarskih razmerah ali če je treba zagotoviti, da je pravilo o zadolževanju izpolnjeno, da se zagotovi vzdržno zmanjševanje visokega deleža javnega dolga sektorja država. Okrepi prizadevanja za dosego izboljšanja učinkovitosti v vseh podsektorjih sektorja država, po potrebi tudi s ponovno opredelitvijo obsega vladnih ukrepov. Sprejme zlasti ukrepe za bistveno zmanjšanje povišanja porabe za socialno varnost od leta 2015, kakor je bilo načrtovano, z določitvijo ambicioznejših ciljev glede letne porabe za zdravstveno varstvo, obvladovanjem stroškov pokojnin ter racionalizacijo družinskih nadomestil in stanovanjskih dodatkov. Določi jasen časovni razpored za tekoči proces decentralizacije in do decembra 2014 sprejme prve ukrepe, s katerimi bi se odpravilo upravno podvajanje, omogočile združitve med lokalnimi oblastmi ter pojasnile odgovornosti posameznih ravni lokalnih oblasti. Poveča spodbude za racionalizacijo odhodkov lokalnih oblasti, tako da uvede zgornjo mejo letnega povečanja davčnih prihodkov lokalnih oblasti ter hkrati zmanjša finančno pomoč iz sektorja centralne države, kot je bilo načrtovano. Poleg potrebe po zagotovitvi kratkoročnih prihrankov sprejme ukrepe za obravnavo napovedanega srednje- in dolgoročnega povišanja javnih odhodkov za zdravstvo, tudi na področju izdatkov za farmacevtske izdelke, ter po potrebi sprejme dodatne ukrepe za trajnostno vzpostavitev uravnoteženosti pokojninskega sistema do leta 2020 in pri tem zajame vse sheme, s posebnim poudarkom na obstoječih posebnih in dopolnilnih shemah.

               2.

               Zagotovi, da se zmanjšanje stroškov dela, ki je posledica „crédit d’impôt compétitivité emploi“, nemoteno nadaljuje. Sprejme ukrepe za dodatno znižanje prispevkov delodajalcev za socialno varnost v skladu z zavezami iz pakta za odgovornost in solidarnost, pri čemer zagotovi, da drugi ukrepi ne bodo zmanjšali njegovih učinkov ter da se ohrani trenutno predvidena usmeritev. Dodatno oceni gospodarski vpliv oprostitev pri prispevkih za socialno varnost, s poudarkom na zaposlovanju, gibanju plač in konkurenčnosti, ter po potrebi sprejme ustrezne ukrepe. Na proračunsko nevtralen način dodatno zniža stroške dela, zlasti na spodnjem delu plačne lestvice, predvsem s ciljnimi znižanji prispevkov delodajalcev za socialno varnost, pri čemer upošteva različne sheme dohodkovne podpore.

               3.

               Poenostavi upravna, fiskalna in računovodska pravila podjetij ter do decembra 2014 sprejme konkretne ukrepe za izvajanje „načrta za poenostavitev“, ki ga trenutno izvaja vlada. Odpravi regulativne ovire za rast podjetij, zlasti z revizijo meril glede velikosti v predpisih, da bi se izognili učinkom pragov. Sprejme ukrepe za poenostavitev in izboljšanje učinkovitosti inovacijske politike, zlasti na podlagi ocen, pri katerih bodo upoštevane zadnje reforme, in po potrebi s prilagoditvijo „crédit d’impôt recherche“. Zagotovi, da so viri osredotočeni na najučinkovitejše pole konkurenčnosti, ter nadalje spodbuja gospodarski vpliv inovacij, razvitih v polih.

               4.

               Odpravi neupravičene omejitve pri dostopu do reguliranih poklicev in njihovem opravljanju ter zniža stroške vstopa na trg in spodbuja konkurenčnost na področju storitev. Sprejme dodatne ukrepe za zmanjšanje regulativne obremenitve, ki vpliva na delovanje maloprodajnega sektorja, zlasti s poenostavitvijo dovoljenj za odprtje prodajnih mest in odpravo prepovedi prodaje z izgubo. Zagotovi, da se regulirane tarife za plin in električno energijo za gospodinjske odjemalce določijo na ustrezni ravni, ki ne pomeni ovire za konkurenčnost, pri tem pa ohrani ugodne pogoje za ranljive skupine. Poveča zmogljivost električnih in plinskih povezav s Španijo; zlasti poveča zmogljivost plinskih povezav, da bi se omogočila popolna vključitev iberskega trga s plinom v evropski trg. V železniškem sektorju zagotovi neodvisnost novega združenega upravljavca infrastrukture od prvotnega prevoznika ter sprejme ukrepe za odprtje domačega potniškega prometa konkurenci v skladu z določbami prihodnjih direktiv in časovnim okvirom, ki bo v njih določen.

               5.

               Zmanjša davčno obremenitev dela ter okrepi prizadevanja za poenostavitev in povečanje učinkovitosti davčnega sistema. V ta namen od proračuna za leto 2015 dalje sprejme ukrepe za: odpravo neučinkovitih izdatkov za davek na osebni dohodek in davek od dohodka pravnih oseb na podlagi nedavnih ocen in pobude „Assises de la fiscalité“ ob hkratnem znižanju zakonsko določenih stopenj, sprejme dodatne ukrepe za odpravo ugodne obravnave dolga pri obdavčitvi pravnih oseb, razširi davčno osnovo, zlasti za potrošnjo ter postopno odpravi okoljsko škodljive subvencije.

               6.

               Sprejme dodatne ukrepe za odpravo togosti trga dela, zlasti sprejme ukrepe za reformo pogojev „accords de maintien de l’emploi“, da bi jih podjetja v težavah več uporabljala. V povezavi s socialnimi partnerji sprejme dodatne ukrepe za reformo sistema nadomestil za brezposelnost, da bi se zajamčila njegova vzdržnost ter hkrati zagotovilo, da daje zadostne spodbude za vrnitev na delo. Zagotovi ustrezno svetovanje in usposabljanje za starejše delavce ter ponovno oceni zadevne posebne ureditve nadomestil za brezposelnost glede na položaj teh delavcev na trgu dela.

               7.

               Si prizadeva za modernizacijo sistemov poklicnega izobraževanja in usposabljanja, izvede reformo obveznega izobraževanja ter sprejme dodatne ukrepe za zmanjšanje neenakosti na področju izobraževanja, zlasti z okrepitvijo ukrepov v zvezi s predčasnim opuščanjem šolanja. Zagotovi, da aktivne politike zaposlovanja učinkovito podpirajo najbolj ranljive skupine. Izboljša prehod iz izobraževanja v zaposlitev, zlasti z okrepitvijo ukrepov za nadaljnji razvoj vajeništva s posebnim poudarkom na nizkokvalificiranih osebah.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2014 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  UL C 217, 30.7.2013, str. 27.

      (5)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (7)  Glej stran 141 tega Uradnega lista.


				|

		52011SC0815

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Slovakiaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Slovakia, 2011-2014

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Slovaške za leto 2011
ter mnenje Sveta
o dopolnitvi programa stabilnosti Slovaške za obdobje 2011–2014
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(3) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je
26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije za začetek nove
strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na
okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na
ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev
potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je 13. julija 2010 sprejel
priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
zaposlovanja držav članic[3], ki
sta združena v „integriranih smernicah“. Države članice so bile pozvane,
naj upoštevajo integrirane smernice pri svojih nacionalnih ekonomskih in
zaposlovalnih politikah.
(3)
Komisija je 12. januarja 2011 sprejela
prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla ekonomskega
upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega
usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.
(4)
Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil
prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s
sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi
letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po
prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnih javnih financ in fiskalne
vzdržnosti, zmanjšanju brezposelnosti z reformami na trgu dela ter po novih
prizadevanjih za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te
prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje
programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne reformne
programe.
(5)
Poleg tega je Evropski svet
25. marca 2011 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu
„euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo
vključene v njihove programe stabilnosti ali konvergenčne programe in
nacionalne reformne programe.
(6)
Slovaška je 28. aprila 2011 predložila
dopolnitev programa stabilnosti za obdobje 2011–2014 za leto 2011 in
2. maja nacionalni reformni program za leto 2011. Programa sta
bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.
(7)
Slovaško gospodarstvo je zaradi velike trgovinske
odprtosti in specializiranosti za trajno proizvodno blago močno prizadel
padec svetovne trgovine in skupnega povpraševanja, ki je sledil finančni
krizi. Zato se je leta 2009 BDP zmanjšal za 4,7 %, brezposelnost pa
povečala na 12 %. Leta 2010 so se zlasti zaradi oživitve
zunanjega povpraševanja gospodarske razmere znatno izboljšale v smislu rasti
proizvoda (4,1-odstotno povečanje BDP), vendar so se na področju
delovnih mest še naprej slabšale in stopnja brezposelnosti je narasla na
14,5 %, kar je med najvišjimi v EU in pomeni eno največjih
povečanj. Zaposlovanje bo v obdobju 2011–2012 še naprej na stopnjah pred
krizo. Kriza je povzročila znatno poslabšanje javnih financ in
povečanje javnofinančnega primanjkljaja z 2 % BDP v
letu 2008 na 8 % BDP v obdobju 2009–2010. Delež dolga v razmerju do
BDP je bil sicer še vedno na razmeroma nizki ravni, vendar se je prav tako
povečal za 15 odstotnih točk in leta 2010 dosegel 41 %
BDP.
(8)
Svet na podlagi ocene dopolnitve programa
stabilnosti v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 meni, da je
makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, za obdobje prvih dveh let
verjeten, za konec programskega obdobja pa preveč ugoden. S programom naj
bi se primanjkljaj v letu 2013 zmanjšal pod 3 % BDP skladno z rokom,
ki ga je določil Svet, v letu 2014 pa še na 2,8 % BDP. Po
letu 2011 prilagoditev temelji predvsem na odhodkih. Obstajajo negativna
tveganja za proračunske cilje, ki so predvsem posledica izvajanja
predlaganih ukrepov. Program ne predvideva uresničenja srednjeročnega
cilja. Za dosego proračunskih ciljev bi bil za obdobje 2011–2013 potreben
povprečen letni fiskalni napor v višini približno 1,4 % BDP.
(9)
Po pričakovanjih naj bi se primanjkljaj
leta 2011 zaradi konsolidacijskih ukrepov znatno zmanjšal in po ocenah iz
programa stabilnosti Slovaške dosegel približno 2,5 % BDP.
Pričakuje se, da se bo prilagoditev v letih 2011 in 2013 nadaljevala
z vsakoletnim zmanjšanjem primanjkljaja za približno eno odstotno točko
BDP. Konsolidacija je osredotočena predvsem na odhodkovno stran, in sicer
v okviru prihrankov pri porabi blaga in storitev ter plačah, kar pa bi
lahko bilo težko trajno uresničevati. Na splošno je izziv Slovaške
zagotoviti, da se s konsolidacijo ohranijo in celo povečajo odhodki
postavk, ki spodbujajo rast, kot sta izobraževanje in prometna infrastruktura.
Zaskrbljujoče je zlasti majhno bruto povečanje trajnih sredstev
vlade, ki naj bi se po pričakovanjih še naprej zmanjševalo. Možnosti
za povečanje prihodkov od davkov, ki najmanj škodujejo rasti, kot so davki
na nepremičnine in okoljski davki, ter za izboljšanje učinkovitosti
pobiranja davkov, zlasti glede na veliko vrzel v zvezi z DDV, še obstajajo.
(10)
Slovaška je z reformo iz leta 2005, s katero
so bili uvedeni večletno načrtovanje, pripravljanje proračuna za
programe in številna fiskalna pravila, znatno izboljšala svoj fiskalni okvir.
Vendar pa se vlada kljub sedanji ureditvi tudi v letih velike gospodarske rasti
ni uspela izogniti primanjkljaju. Ena glavnih pomanjkljivosti je dejstvo, da se
lahko fiskalni cilji za zadnja leta z lahkoto spremenijo in zato ne
izpolnjujejo svojega namena, ker ne utrjujejo proračunskega postopka v
letih, ki sledijo. Z zgornjimi mejami odhodkov, predlaganimi v dopolnitvi
programa stabilnosti in nacionalnem reformnem programu, bi se ta pomanjkljivost
lahko odpravila, če bi zajemale največji možni delež splošne
javnofinančne porabe. Sedanje pomanjkanje pravočasno objavljenih
podatkov, zlasti za lokalne skupnosti in sklade socialne varnosti, dodatno ovira
letno spremljanje fiskalnega razvoja in izvrševanje fiskalnih pravil. Poleg
tega Slovaška nima neodvisne institucije, ki bi bila neposredno vključena
v pripravljalno delo, spremljanje in ocenjevalne mehanizme v zvezi s
proračunom.
(11)
Slovaška je ena od držav članic, ki imajo
znatne težave pri dolgoročni vzdržnosti javnih financ. Odhodki v zvezi s
staranjem prebivalstva naj bi se v naslednjih desetletjih povečevali
hitreje od povprečja EU. Kljub pomembni reformi, izvedeni v obdobju
2004–2006, naj bi bile glavni vir teh povečanj pokojnine. Z reformo niso
bila sistematično obravnavana prihodnja povišanja pričakovane
življenjske dobe. Zasluge kot pomemben dejavnik za izračun pokojnin in
mehanizem indeksacije bi lahko v prihodnosti pomenile dodatne pritiske na dokladni
steber.  Spremembe v celoti naložbenega stebra, uvedene v obdobju 2008–2009, ki
vključujejo zahtevo, da morajo pokojninski skladi kriti izgube, in odpravo
obveznega sodelovanja novih udeležencev na trgu dela, so ogrozile njegovo
ekonomsko upravičenost. V nacionalnem reformnem programu in programu
stabilnosti je predvidenih več prilagoditev pokojninskega sistema, s
katerimi bi se lahko odpravile sedanje pomanjkljivosti.
(12)
Spopadanje z veliko rastjo brezposelnosti, preden
ta postane strukturna, je prav tako velik izziv. Stopnja brezposelnosti
trenutno znaša več kot 14 %. Stopnja dolgotrajne brezposelnosti, ki
znaša 9,2 %, je še vedno najvišja v EU, spremljajo pa jo velike regionalne
razlike ter neskladja med znanjem in veščinami ter potrebami trga dela. Čeprav
trg dela na Slovaškem deluje pod razmeroma prožnimi pogoji, namerava vlada to
prožnost še povečati s spremembami delovnega zakonika. Stopnja
brezposelnosti je še posebno visoka med nizko kvalificiranimi delavci, pri
katerih je ena najnižjih v EU. To je lahko posledica razmeroma visoke
davčne obremenitve za manj plačane delavce, ki znaša 34 % (tj.
67 % povprečne plače) in zmanjšuje spodbude za zaposlovanje
nizko kvalificiranih delavcev. Poleg tega imajo lahko ciljno usmerjene in dobro
zasnovane aktivne politike na trgu dela pomembno vlogo pri ponovnem
zaposlovanju brezposelnih. Trenutno so odhodki in prispevki za te politike med
najnižjimi v EU, njihova učinkovitost pa se slabo spremlja ali vrednoti.
Vlada do konca tega leta načrtuje reformo storitev trga dela in aktivnih
politik na trgu dela.
(13)
Slovaška je glede na pomen ustrezno kvalificirane
delovne sile za izboljšanje necenovne konkurenčnosti predstavila visoko
zastavljen cilj do leta 2020 povišati delež ljudi z visoko izobrazbo z
zdajšnjih 17,6 % na 40 %.  Da se zmanjšajo neskladja med znanjem in
veščinami ter potrebami trga dela, Slovaška izvaja reformo šolskega
izobraževanja ter poklicnega izobraževanja in usposabljanja, kot je opisano v
nacionalnem reformnem programu. Vendar je delež ljudi z visokošolsko izobrazbo
še vedno veliko pod povprečjem EU, vprašljiva pa je tudi kakovost, kar
kažejo številni obstoječi kazalniki. Slabi dosežki na področju
izobrazbe v marginalnih romskih skupnostih so pomemben dejavnik, ki prispeva k
dolgotrajni brezposelnosti na Slovaškem. Udeležba aktivnega prebivalstva v
vseživljenjskem učenju je v primerjavi s povprečjem EU še vedno zelo
nizka (2,8 %), za kar se zdi, da negativno vpliva na zaposljivost in še
dodatno ogroža prizadevanja za zmanjšanje zdajšnje visoke stopnje brezposelnosti.
(14)
Nacionalni reformni program upošteva potrebo po
podpiranju poslovnega okolja, ki bolj spodbuja rast, na Slovaškem, pa tudi
potrebo po izboljšanju uspešnosti sodstva, večji preglednosti javnih
naročil in boju proti korupciji, čeprav bi bilo izvajanje lahko
vprašljivo. Vprašanje šibkih javnih institucij ni zadostno obravnavano, za
okrepitev oblikovanja politik na podlagi dokazov pa bi se lahko še marsikaj
naredilo. Nezadostna zmogljivost in velika menjava zaposlenih v javni upravi
zmanjšujeta njeno učinkovitost in preglednost, slabita analitične
zmožnosti ter ovirata uspešno črpanje sredstev EU in učinkovito
porabo javnih virov na splošno. Ti dejavniki ovirajo potencial rasti
gospodarstva in njegovo konkurenčnost.
(15)
Slovaška je v okviru pakta „euro plus“ sprejela
številne zaveze[4].
Zaveze se nanašajo na tri področja pakta, ki so pomembna za Slovaško:
vzdržnost javnih financ, zaposlovanje in konkurenčnost. Kar zadeva
fiskalno področje, se Slovaška zavezuje, da bo okrepila dolgoročno
vzdržnost javnih financ in nacionalni fiskalni okvir s sprejetjem novega
pravnega akta o fiskalni odgovornosti. Ukrepi na področju zaposlovanja se
nanašajo na načrtovani pregled delovnega zakonika, s katerim bi trg dela
postal še prožnejši. Konkurenčni ukrepi so osredotočeni na zmanjšanje
upravnega bremena, boj proti korupciji, izboljšanje preglednosti javnih
naročil in pravosodnega sistema ter povečanje učinkovitosti
davčnega sistema. Navedene zaveze odražajo program reforme, začrtan v
programu stabilnosti in nacionalnem reformnem programu. Pospešujejo tekoče
reformne projekte v zvezi s poslovnim okoljem in uveljavljanjem pravic ter
odpirajo pomembni vprašanji pokojnin in dolgoročne vzdržnosti javnih
financ. Te zaveze so bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.
(16)
Komisija je ocenila program stabilnosti in
nacionalni reformni program ter zaveze pakta „euro plus“[5]. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije in v prihodnje nacionalne odločitve
vključiti EU, Komisija v oceni ni upoštevala le njihovega pomena za
vzdržno fiskalno in socialno-gospodarsko politiko na Slovaškem, ampak tudi
spoštovanje pravil in smernic EU. Komisija zato meni, da obstajajo negativna
tveganja za doseganje proračunskih ciljev po letu 2011. S konsolidacijo
bi bilo treba ohraniti porabo postavk, ki spodbujajo rast, spremljati pa bi jo
morali ukrepi za okrepitev fiskalnega upravljanja in dolgoročne vzdržnosti
javnih financ. Nadaljnji ukrepi v obdobju 2011–2012 bi morali biti
osredotočeni na krepitev domačih virov za rast, zmanjševanje
nedavnega povečanja brezposelnosti, zlasti z zmanjšanjem davčne
obremenitve za manj plačane delavce in reformo aktivnih politik na trgu
dela, odpravo neskladij med znanjem in veščinami ter potrebami trga dela,
izboljšanje kakovosti izobraževanja, usposabljanja in poslovnega okolja ter na
okrepitev javnih institucij in njihovega upravljanja.
(17)
Svet je glede na to oceno in ob upoštevanju
Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju
Evropske unije z dne 2. decembra 2009 proučil dopolnitev
programa stabilnosti Slovaške za leto 2011, njegovo mnenje[6] pa je zlasti odraženo v njegovih
priporočilih v točkah (1), (2) in (3) v nadaljevanju. Svet je ob
upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 proučil
nacionalni reformni program Slovaške –
PRIPOROČA, naj Slovaška v obdobju
2011–2012:
(1)
izvrši proračun za leto 2011, kot je bilo
predvideno, in v letih 2012 in 2013 uvede načrtovane posebne trajne
ukrepe, da se do leta 2013 primanjkljaj zniža pod 3 % BDP; ohrani
odhodke, ki spodbujajo rast, in izkoristi razpoložljive možnosti za
povečanje prihodkov z izboljšanjem učinkovitosti pobiranja DDV;
(2)
okrepi fiskalno upravljanje s sprejetjem
zavezujočih večletnih zgornjih mej odhodkov, ki zajemajo centralno
raven države in sistem socialne varnosti v letu 2011, in z začetkom
njihovega izvajanja v letu 2012; ustanovi tudi neodvisen fiskalni svet in
zagotovi pravočasno objavo proračunskih podatkov na vseh ravneh
upravljanja;
(3)
okrepi dolgoročno vzdržnost javnih financ z
nadaljnjo prilagoditvijo dokladnega stebra pokojninskega sistema, zlasti z
uskladitvijo upokojitvene starosti s pričakovano življenjsko dobo, in z
oblikovanjem spodbud za zagotovitev ekonomske upravičenosti v celoti
naložbenega pokojninskega stebra, s čimer bi se dosegel napredek pri
fiskalni vzdržnosti in hkrati zagotovile ustrezne pokojnine;
(4)
sprejme ukrepe za podporo povpraševanja po nižje
kvalificiranih brezposelnih z zmanjšanjem davčne obremenitve za manj
plačane delavce; uvede tudi ukrepe za povečanje upravne zmogljivosti
javnih služb za zaposlovanje, da se izboljšajo ciljna usmerjenost, oblikovanje
in vrednotenje aktivnih politik na trgu dela, zlasti za mlade in dolgotrajno
brezposelne;
(5)
pospeši izvajanje načrtovanih reform
izobraževanja ter poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter sprejme ukrepe
za izboljšanje kakovosti višjega izobraževanja in njegove usklajenosti s
tržnimi potrebami; razvije okvir spodbud za posameznike in tudi za delodajalce,
da se spodbudi sodelovanje nizko kvalificiranih delavcev pri vseživljenjskem učenju;
(6)
zagotovi izvajanje načrtovanih ukrepov,
katerih cilji so učinkovitejša uporaba pravil o javnih naročilih ter
večja uspešnost in preglednost pravosodnega sistema.
V Bruslju,
                                                                       Za Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL C …, str. …
[3]               Ohranjene za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU
z dne 19. maja 2011.
[4]               Več o zavezah v okviru pakta „euro plus“ je na
voljo v SEC(2011) 733.
[5]               Glej SEC(2011) 733.
[6]               Kot določa člen 5(3) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije z dne 26. aprila 2010 o pobudi za skupno načrtovanje raziskovalnih programov Kulturna dediščina in globalne spremembe: nov izziv za Evropo

text:
               28.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 106/18

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 26. aprila 2010
   o pobudi za skupno načrtovanje raziskovalnih programov „Kulturna dediščina in globalne spremembe: nov izziv za Evropo“
   (2010/238/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 181 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Kulturna dediščina v smislu Unescovih konvencij o varstvu svetovne kulture in naravne dediščine ter o varstvu neopredmetene kulturne dediščine (1) je zelo krhka dediščina in je izpostavljena številnim tveganjem zaradi staranja, neugodnih okoljskih pogojev in pritiskov s strani človeka.

               (2)

               Za večino evropskih državljanov je kulturna dediščina edinstvena in nenadomestljiva, tako opredmetena v obliki zgodovinskih zgradb, zbirk, zgodovinskih najdišč in premičnih predmetov kot neopredmetena, ki vključuje zgodovino, kolektivni spomin in identiteto.

               (3)

               Združeni učinki podnebnih sprememb, drugih okoljskih sprememb, človekovih posegov in varnostnih tveganj ogrožajo kulturno dediščino Evrope. Predvsem podnebne spremembe lahko povzročijo nepopravljivo škodo ali izgubo kulturne dediščine zaradi njene krhkosti in starosti. Poleg tega nesreče in varnostna tveganja ogrožajo fizično naravo kulturne dediščine, ki predstavlja simbole in ikone evropskih mest in znamenitosti.

               (4)

               Da bi preprečili nepopravljivo škodo, ki jo lahko združena tveganja povzročijo na evropski kulturni dediščini, so potrebni konkretni ukrepi.

               (5)

               Na seji 3. decembra 2009 je Svet za konkurenčnost temo, ki je obravnavana v dokumentu „Kulturna dediščina, podnebne spremembe in varnost“ (naslov je bil pozneje spremenjen v „Kulturna dediščina in podnebne spremembe: Nov izziv za Evropo“), priznal kot področje, na katerem lahko skupno načrtovanje programov zagotovi pomembno dodano vrednost sedanjim razdrobljenim prizadevanjem držav članic na področju raziskav. Zato je sprejel sklepe, s katerimi priznava potrebo po pobudi za skupno načrtovanje programov na tem področju ter poziva Komisijo, naj prispeva k pripravi te pobude. Svet je prav tako potrdil, da je skupno načrtovanje programa postopek, ki ga vodijo države članice, Komisija pa ta postopek povezuje in spodbuja.

               (6)

               Skupno načrtovanje programov za raziskave kulturne dediščine in podnebnih sprememb bi zagotovilo usklajenost raziskav na tem področju, kar bi pomembno prispevalo k izgradnji polno delujočega Evropskega raziskovalnega prostora za ohranjanje evropske kulturne dediščine in okrepilo vodilno vlogo Evrope ter konkurenčnost raziskav na tem področju.

               (7)

               Države članice morajo za uresničitev ciljev iz tega priporočila sodelovati s Komisijo pri preučevanju možnih pobud Komisije za pomoč državam članicam pri razvoju in izvajanju strateškega raziskovalnega programa.

               (8)

               Da bi Komisija lahko poročala Evropskemu parlamentu in Svetu, morajo države članice redno poročati Komisiji o napredku na področju te pobude za skupno načrtovanje programov –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice se spodbuja, naj razvijejo skupno vizijo o tem, kako lahko sodelovanje in usklajevanje na področju raziskav na ravni Unije prispevata k ohranjanju vseh vrst kulturne dediščine, s čimer se zagotovita njena varnost in trajnostno izkoriščanje.

               2.

               Države članice se spodbuja k razvoju skupnega strateškega raziskovalnega programa, v katerem bi opredelile srednje- in dolgoročne potrebe in cilje glede raziskav na področju ohranjanja in uporabe kulturne dediščine ob upoštevanju globalnih sprememb. Strateški raziskovalni program mora vključevati izvedbeni načrt, v katerem so določeni prednostne naloge in roki ter opredeljeni ukrepi, instrumenti in viri, potrebni za njegovo izvajanje.

               3.

               Države članice se spodbuja, naj naslednje ukrepe vključijo v strateški raziskovalni načrt in v izvedbeni načrt:

                           (a)

                           opredelitev in izmenjava informacij o ustreznih nacionalnih programih in raziskovalnih dejavnostih;

                           (b)

                           krepitev skupnih zmogljivosti za napovedovanje in tehnološko oceno, predvsem v zvezi z vplivom podnebnih sprememb na kulturno dediščino ter odzivi za preprečevanje in ohranjanje;

                           (c)

                           izmenjava informacij, virov, najboljših praks, metodologij in smernic;

                           (d)

                           določitev področij ali raziskovalnih dejavnosti, ki bi imele koristi zaradi usklajevanja ali skupnih razpisov za zbiranje predlogov ali združevanja sredstev;

                           (e)

                           opredelitev načinov za skupno izvajanje raziskav na področjih iz točke (d);

                           (f)

                           upoštevanje spreminjajočih se potreb obiskovalcev in potrošnikov pri določanju ciljev raziskovalnih programov na področju kulturne dediščine;

                           (g)

                           souporaba, kjer je to mogoče, obstoječe raziskovalne infrastrukture ali razvoj novih zmogljivosti, kot so usklajene zbirke podatkov, ali razvoj modelov za preučevanje procesov slabšanja stanja;

                           (h)

                           spodbujanje boljšega sodelovanja med javnimi in zasebnimi sektorji ter sodelovanje na področju inovacij med različnimi raziskovalnimi dejavnostmi in poslovnimi sektorji, povezanimi s kulturno dediščino; vključno s turizmom, trajnostnim vzdrževanjem in gradnjo ali rekonstrukcijo znamenitosti, zgradb ali pokrajin in s tem povezanimi storitvami;

                           (i)

                           izmenjava in širjenje znanja, inovacij in interdisciplinarnih metodoloških pristopov;

                           (j)

                           vzpostavljanje mrež med središči za raziskave kulturne dediščine.

               4.

               Države članice se spodbuja, da ustanovijo skupno upravljavsko strukturo na področju kulturne dediščine in globalnih sprememb, katere naloga je vzpostaviti skupne pogoje, pravila in postopke za sodelovanje in usklajevanje ter za spremljanje izvajanja strateškega raziskovalnega programa.

               5.

               Države članice se spodbuja, naj skupaj izvajajo strateški raziskovalni program, tudi prek svojih nacionalnih raziskovalnih programov ali drugih nacionalnih raziskovalnih dejavnosti.

               6.

               Države članice se spodbuja, naj sodelujejo s Komisijo, da bi raziskale možne pobude Komisije za pomoč državam članicam pri razvoju in izvajanju strateškega raziskovalnega programa ter skupne programe uskladile z drugimi pobudami Unije na tem področju.

               7.

               Države članice se spodbuja, naj redno poročajo Komisiji o napredku na področju te pobude za skupno načrtovanje programov.

      V Bruslju, 26. aprila 2010

            Za Komisijo

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Članica Komisije

      (1)  Za opredelitev „opredmetene in neopredmetene kulturne dediščine“ glej: UNESCO, Konvencija o varstvu svetovne kulturne in naravne dediščine, Pariz, 16. november 1972; UNESCO, Konvencija o varstvu neopredmetene kulturne dediščine, Pariz, 17. oktober 2003.