               3.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 251/1

         Priporočilo za uredbo Sveta o spremembah Uredbe (ES) št. 2533/98 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke
   (ECB/2008/9)
   (2008/C 251/01)
   OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
   1.   UVOD
   Svet Evropske unije je 23. novembra 1998 sprejel Uredbo (ES) št. 2533/98 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (ECB) (1). Zdaj bi veljalo razmisliti o številnih spremembah, ki bi Uredbo (ES) št. 2533/98 ohranile kot učinkovit instrument za izvajanje nalog Evropskega sistema centralnih bank (ESCB) glede zbiranja statističnih informacij.
   ECB je pred tem v skladu s členom 107(6) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti Svetu predložila Priporočilo ECB/1998/10 za Uredbo Sveta (ES) o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (2). Zato je pri uvedbi predlaganih sprememb Uredbe (ES) št. 2533/98 primerno slediti istemu postopku.
   2.   PRIPOMBE K ČLENOM
   Člen 1
   Splošno sklicevanje na naloge ESCB
   Člen 5.4 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljevanju „Statut ESCB“) določa, da Svet opredeli fizične in pravne osebe, ki so obvezane poročati. Člen 5.1 Statuta ESCB in člen 2(1) Uredbe (ES) št. 2533/98 določata, da ECB lahko zbira statistične podatke, potrebne za izvajanje nalog ESCB. Člen 2(2) Uredbe (ES) št. 2533/98 določa referenčno poročevalsko populacijo, od katere ECB zbira te statistične informacije, in našteva posebne statistične namene, za katere se te statistične informacije lahko zbirajo. Vendar pa se podatki vse pogosteje zbirajo le enkrat in za več statističnih namenov, da bi se tako čim bolj zmanjšalo breme poročanja. Posledično je neposredna povezava med referenčno poročevalsko populacijo in posameznimi vrstami statističnih podatkov postala neučinkovita, te določbe pa je treba spremeniti.
   Ne glede na to splošno sklicevanje na naloge ESCB ECB priporoča, da se določi okviren seznam statističnih namenov, za katere se statistični podatki lahko zbirajo od referenčne poročevalske populacije. Ti bi vključevali naslednje:

               —

               „denarna in finančna statistika“: ta pojem je primernejši od zdaj uporabljenega „denarna in bančna statistika“, glede na integracijo finančnih trgov in vse večjo kompleksnost finančnih instrumentov,

               —

               „statistika plačil in plačilnih sistemov“: namesto „statistike plačilnih sistemov“, s čimer bi pojasnili, da nameni, za katere se lahko zbirajo statistični podatki, vključujejo podatke o plačilih kot del statistike plačilnih sistemov. Člen 105(2) Pogodbe daje ESCB pooblastilo, da podpira nemoteno delovanje plačilnih sistemov. V tem kontekstu so celovite informacije, tako o plačilnih infrastrukturah kot tudi o plačilih, izvedenih preko teh infrastruktur, potrebne za oblikovanje politik ECB, vključno s pregledom nad temi tržnimi infrastrukturami,

               —

               „statistika plačilne bilance in stanja mednarodnih naložb“,

               —

               „statistika finančne stabilnosti“: člen 105(5) Pogodbe določa, da ESCB prispeva k nemotenemu vodenju politik pristojnih oblasti glede bonitetnega nadzora kreditnih institucij in stabilnosti finančnega sistema, kar lahko zahteva zbiranje makrobonitetnih statističnih podatkov.

         Prilagoditev referenčne poročevalske populacije
   Finančni trgi postajajo vse bolj kompleksni, z vse večjo prepletenostjo finančnih transakcij in bilančnih pozicij različnih kategorij finančnih posrednikov, kot so denarne finančne institucije, zavarovalne družbe in družbe, ki se ukvarjajo s prenosom finančnih sredstev. To pa lahko povzroči, da bo ECB zahtevala primerljive, pogoste in pravočasne statistične podatke za te podsektorje, tako da bi lahko nadaljevala z izvajanjem svojih nalog. Zato bi moralo biti ECB omogočeno, da zbira potrebne statistične informacije, če koristi tega odtehtajo stroške in če teh informacij že ne zbirajo drugi organi. Posledično mora zdaj referenčna poročevalska populacija obsegati sektor finančnih družb kot celoto. Ta mora vključevati zlasti zavarovalne družbe in pokojninske sklade (ZDPS), ki po finančnih sredstvih predstavljajo drugi največji podsektor finančnih družb v euroobmočju. Poleg tega bosta vse večje zavedanje finančnih posledic dolgega življenja in splošni premik h kapitalskim pokojninskim sistemom verjetno bistveno povečala pomen podsektorja ZDPS pri oblikovanju politik ECB. Hkrati te institucije upravljajo svoje portfelje veliko bolj aktivno kot v preteklosti, kar še dodatno povečuje njihov pomen za denarno politiko.
   Poleg tega imajo izvajalci pomožnih finančnih dejavnosti pomembno vlogo na finančnih trgih in v odnosih z drugimi finančnimi podsektorji. Zato je pomembno, da je možno zbirati statistične podatke tudi od teh institucij, če se to oceni kot potrebno.
   Končno, ta uredba bi se lahko glede na prihajajoče spremembe Uredbe Sveta (ES) št. 2223/96 z dne 25. junija 1996 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Skupnosti (3) nanjo sklicevala dinamično.
   Prehodne ureditve, ki naj postanejo stalne
   Poročanje o stanjih po državah euroobmočja in s tem povezanih transakcijah bi moralo biti trajno dovoljeno. To je potrebno za pripravo visokokakovostnih plačilne bilance in finančnih računov za euroobmočje. Sedanji pravni okvir je vzpostavil takšno poročanje za prehodno obdobje prvih let obstoja enotne valute. Vendar pa izkušnje kažejo, da takšno poročanje ostaja nujno potrebno, da bi se lahko premagale omejitve v sistemih zbiranja podatkov in čim bolj zmanjšalo breme poročanja.
   Statistična načela
   Uredba (ES) št. 2533/98 bi se morala sklicevati na statistična načela, ki urejajo razvoj, pripravo in razširjanje statističnih podatkov za izvajanje nalog ESCB. Trenutno niti člen 5 Statuta ESCB niti Uredba (ES) št. 2533/98 ne govorita o statističnih načelih, člen 285(2) Pogodbe, ki ureja statistiko evropskega statističnega sistema (ESS), pa izrecno določa načela, ki urejajo pripravo statistike Skupnosti (4). Z vključitvijo statističnih načel ESCB v Uredbo (ES) št. 2533/98 bi bilo pojasnjeno, da so statistične dejavnosti ESCB urejene po teh načelih. S tem bi se tudi poudarilo, da evropska statistična skupnost deli enaka temeljna prepričanja, čeprav je oblikovana na podlagi dveh vzporednih sistemov in struktur upravljanja.
   Določbe o zaupnosti
   Izmenjava zaupnih informacij znotraj ESCB
   Da bi se breme poročanja čim bolj zmanjšalo, da bi se podatki zbirali le enkrat ter da bi se zagotovila visoka kakovost pripravljenih statistik in pravilno opravljanje nalog ESCB, je treba okrepiti izmenjavo zaupnih statističnih informacij znotraj ESCB. Poleg tega je za prenos zaupnih informacij med ECB in nacionalnimi centralnimi bankami (NCB) ter med NCB potrebna pravna jasnost. V ta namen bi moral biti tak prenos zaupnih statističnih informacij, zbranih na podlagi člena 5 Statuta ESCB, mogoč pod pogojem, da je to potrebno za izvajanje nalog ESCB ali za učinkovit razvoj, pripravo ali razširjanje statistike ali za izboljšanje njihove kakovosti. Iz istega razloga bi bilo treba kar najbolj uporabiti tudi informacije, ki so že na voljo, ne glede na namen, za katerega so bile prvotno zbrane, in ob varovanju njihove zaupnosti, če se to zahteva. Dejansko informacije postanejo statistične informacije, če se uporabijo za urejanje statistike, ne glede na namen, za katerega so bile prvotno zbrane.
   Izmenjava zaupnih informacij med ESCB in ESS
   Treba je okrepiti izmenjavo zaupnih informacij med ESCB in ESS, da bi čim bolj zmanjšali breme poročanja, za učinkovit razvoj, pripravo ali razširjanje evropske statistike oziroma za izboljšanje njene kakovosti. Ta izmenjava mora biti organizirana, tako da bi se ohranilo zaupanje poročevalskih enot v varovanje zaupnih informacij. V Uredbo (ES) št. 2533/98 in predlagano uredbo o evropski statistiki bi bilo treba vstaviti zrcalne določbe, ki bi omogočile to izmenjavo zaupnih informacij med ESS in ESCB. Uporabiti bi bilo treba naslednja vodilna načela:

               1.

               zaupni podatki se med ESCB in ESS lahko izmenjujejo, če je to potrebno za zmanjšanje bremena poročanja ali za učinkovit razvoj, pripravo ali razširjanje evropske statistike ali za izboljšanje njene kakovosti;

               2.

               zaupni podatki bi se morali izmenjavati med ESCB in ESS le za statistične namene: to pomeni izključno za urejanje statistike na področjih iz njune pristojnosti;

               3.

               izmenjani zaupni podatki morajo biti zavarovani pred nezakonitim razkritjem;

               4.

               ESCB in ESS bi morala obvestiti poročevalske enote, da si lahko izmenjujeta zaupne podatke;

               5.

               zaradi jasnosti bi se morali pri izmenjavi zaupnih podatkov med ESCB in ESS uporabljati enotni ukrepi za varovanje zaupnosti. Ti varovalni ukrepi so določeni v členu 19 Uredbe (ES) št. (XX) o evropski statistiki.

         Predlagani pravni okvir ne vpliva na kakršne koli sporazume na nacionalni ravni o izmenjavi tistih zaupnih statističnih informacij, ki jih to priporočilo ne zajema.
   Cilj novih določb o zaupnosti je preslikati ustrezne določbe, izpostavljene v Mnenju ECB CON/2007/35 z dne 14. novembra 2007 na zahtevo Sveta Evropske unije o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o evropski statistiki (5), tako da bi se enak mehanizem prenosa uporabljal za prenos podatkov od ESS do ESCB in od ESCB do ESS.
   Dostop do zaupnih statističnih informacij, ki jih ni mogoče neposredno identificirati, za raziskovalne namene
   Dostop do zaupnih statističnih informacij, ki ne omogočajo neposredne identifikacije, je vse bolj potreben za raziskovalne namene, na primer za analiziranje in razumevanje gibanj znotraj sektorjev in po državah. Sedanji pravni okvir določa večinoma decentraliziran dostop znanstvenoraziskovalnih organov do teh statističnih informacij na nacionalni ravni. Zato ga je treba dopolniti s primernim pravnim okvirjem na ravni ESCB, ki bi omogočal, da se znanstvenoraziskovalnim organom odobri dostop do takih informacij, ob ohranitvi strogega varovanja zaupnosti.

      Priporočilo za:

         „UREDBO SVETA
         o spremembah Uredbe (ES) št. 2533/98 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljevanju ‚Statut‘) ter zlasti njegovega člena 5.4,
         ob upoštevanju priporočila Evropske centralne banke (ECB),
         ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,
         ob upoštevanju mnenja Komisije,
         ob upoštevanju Uredbe (ES) št. (XX) Evropskega parlamenta in Sveta o evropski statistiki,
         v skladu s postopkom, določenim v členu 107(6) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in v členu 42 Statuta,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Uredba (ES) št. 2533/98 z dne 23. novembra 1998 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (6) je ključen sestavni del pravnega okvira, ki podpira naloge zbiranja statističnih informacij, ki jih izvaja ECB ob pomoči nacionalnih centralnih bank. ECB se je dosledno opirala nanjo pri izvajanju in spremljanju usklajenega zbiranja statističnih informacij, ki so potrebne za opravljanje nalog Evropskega sistema centralnih bank (ESCB).

                     (2)

                     Da bi ohranili Uredbo (ES) št. 2533/98 kot učinkovit instrument ECB za izvajanje nalog ESCB glede zbiranja statističnih informacij in zagotovili, da bodo ECB še naprej na voljo statistične informacije potrebne kakovosti, ki bodo pokrivale celoten nabor nalog ESCB, je bistveno pregledati obseg zahtev za poročanje, ki jih nalaga ta uredba. V tem kontekstu je treba nameniti pozornost ne samo opravljanju nalog ESCB in njegovi neodvisnosti, ampak tudi statističnim načelom, ki so določena s to uredbo.

                     (3)

                     Uredbo (ES) št. 2533/98 je treba spremeniti tako, da bo ECB omogočila zbiranje statističnih informacij, ki so potrebne za opravljanje nalog ESCB, dodeljenih s Statutom. Skladno s tem morajo nameni, za katere se statistične informacije lahko zbirajo, zajemati tudi urejanje makrobonitetne statistike, ki je potrebna za opravljanje nalog ESCB po členu 105(5) Pogodbe.

                     (4)

                     Obseg zahtev za poročanje, potreben za opravljanje nalog ESCB, bi moral upoštevati tudi strukturna gibanja finančnih trgov in obravnavati s tem povezane zahteve za statistične informacije, ki so bile v času sprejetja Uredbe (ES) št. 2533/98 manj očitne. Iz tega razloga je treba omogočiti zbiranje statističnih informacij od celotnega sektorja finančnih družb, zlasti od zavarovalnih družb in pokojninskih skladov, ki po finančnih sredstvih predstavljajo drugi največji podsektor finančnih družb v euroobmočju.

                     (5)

                     Da bi bilo mogoče še naprej urejati dovolj kakovostno statistiko plačilne bilance, je treba pojasniti zahteve za poročanje, ki so postavljene v povezavi s podatki o vseh stanjih in transakcijah med rezidenti sodelujočih držav članic.

                     (6)

                     Raziskovalci vse bolj pogosto zahtevajo dostop do zaupnih statističnih informacij, ki ne omogočajo neposredne identifikacije, da bi lahko analizirali in razumeli gibanja znotraj sektorjev in po državah. Zato je pomembno ECB in NCB omogočiti, da znanstvenoraziskovalnim organom odobrijo dostop do takih podrobnih statističnih informacij na ravni ESCB, ob ohranitvi strogega varovanja zaupnosti.

                     (7)

                     Da bi se čim bolj zmanjšalo breme poročanja za poročevalske enote ter omogočilo učinkovit razvoj, pripravo in razširjanje visokokakovostne statistike in pravilno opravljanje nalog ESCB, je treba za urejanje statistike omogočiti čim večjo uporabo obstoječih informacij, vključno z izmenjavo zaupnih statističnih informacij znotraj ESCB.

                     (8)

                     Poleg tega je pomembno zagotoviti tesno sodelovanje med ESCB in evropskim statističnim sistemom (ESS) in zlasti spodbujati izmenjavo zaupnih podatkov med obema sistemoma za statistične namene, v luči člena 285 Pogodbe in člena 5 Statuta.

                     (9)

                     Evropsko statistiko razvijata, pripravljata in razširjata tako ESCB kot ESS in tako bo tudi v prihodnje, a vsak na podlagi ločenega pravnega okvira, ki odraža njuni strukturi upravljanja. Ta uredba bi se zato morala uporabljati brez poseganja v Uredbo (ES) št. (XX) –

               SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
         Člen 1
         Uredba (ES) št. 2533/98 se spremeni, kot sledi:

                     1.

                     Člen 1(4) se spremeni, kot sledi: Besede ‚v Prilogi A‘ se nadomestijo z besedami ‚v Uredbi Sveta (ES) št. 2223/96 z dne 25. junija 1996 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Skupnosti‘.

                     2.

                     Člen 2 se spremeni, kot sledi:

                                 (a)

                                 Odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
                                 ‚1.   Za izpolnitev zahtev ECB za statistično poročanje ima ECB, ob pomoči nacionalnih centralnih bank v skladu s členom 5.2 Statuta, pravico zbirati statistične informacije za razvoj, pripravo in razširjanje evropske statistike v mejah referenčne poročevalske populacije in kolikor je potrebno za izvajanje nalog ESCB. Zlasti se smejo zbirati informacije za izpolnjevanje zahtev ECB za statistično poročanje, vključno na področju denarne in finančne statistike, statistike plačil in plačilnih sistemov, statistike finančne stabilnosti ter statistike plačilne bilance in stanja mednarodnih naložb.‘.

                                 (b)

                                 Odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
                                 ‚2.   V obsegu, kolikor so statistične informacije, ki jih je treba zagotoviti, potrebne za izpolnitev zahtev ECB za statistično poročanje, bo referenčna poročevalska populacija vključevala naslednje poročevalske enote:

                                             (a)

                                             pravne in fizične osebe, rezidente države članice, ki sodijo v sektor ‚finančne družbe‘, kakor je opredeljen v ESR 95;

                                             (b)

                                             poštne žiro institucije;

                                             (c)

                                             pravne in fizične osebe, rezidente države članice, če imajo čezmejna stanja ali so izvajali čezmejne transakcije;

                                             (d)

                                             pravne in fizične osebe, rezidente države članice, če so izdali vrednostne papirje ali elektronski denar;

                                             (e)

                                             pravne in fizične osebe, rezidente sodelujoče države članice, kolikor imajo finančna stanja do rezidentov drugih sodelujočih držav članic ali so izvajali finančne transakcije z rezidenti drugih sodelujočih držav članic.‘.

                     3.

                     Člen 3 se spremeni, kot sledi:

                                 (a)

                                 Na začetku se doda naslednji stavek:
                                 ‚Za razvoj, pripravo in razširjanje statistike s strani ESCB veljajo načela nepristranskosti, objektivnosti, poklicne neodvisnosti, stroškovne učinkovitosti, zaupnosti statističnih informacij, skupaj z načeloma zmanjšanja bremena poročanja in visoke kakovosti izdelkov.‘.

                                 (b)

                                 Odstavek (a) se nadomesti z naslednjim:

                                             ‚(a)

                                             uporablja obstoječo statistiko, kolikor je to mogoče.‘.

                     4.

                     Člen 8 se spremeni, kot sledi:

                                 (a)

                                 Odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
                                 ‚2.   Brez poseganja v člen 20 Uredbe (ES) št. (XX)

                                             (a)

                                             se zaupne statistične informacije, ki so bile zbrane v skladu s členom 5 Statuta znotraj ESCB prenašajo: (i) v obsegu in na ravni podrobnosti, kot sta potrebna za opravljanje nalog ESCB po členu 105 Pogodbe; ali (ii) pod pogojem, da je tak prenos potreben za učinkovit razvoj, pripravo ali razširjanje statistike po členu 5 Statuta ali za izboljšanje njene kakovosti;

                                             (b)

                                             Svet ECB lahko odloči, da se zaupne informacije, ki so bile prvotno zbrane za druge namene, kot jih določa člen 5 Statuta, zbirajo in prenašajo znotraj ESCB v obsegu in s tako ravnjo podrobnosti, kot je to potrebno, pod pogojem, da je to potrebno za učinkovit razvoj ali pripravo statistike ali za izboljšanje njene kakovosti in da je ta statistika potrebna za opravljanje nalog ESCB po členu 105 Pogodbe.‘.

                                 (b)

                                 Odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:
                                 ‚3.   Brez poseganja v Uredbo (ES) št. (XX) bodo poročevalske enote obveščene o uporabi statističnih informacij, ki so jih dale na voljo, za statistične in druge, upravne, namene. Poročevalske enote imajo pravico pridobiti informacije o pravni podlagi za prenos in o sprejetih zaščitnih ukrepih.‘.

                                 (c)

                                 Odstavek 4 se nadomesti z naslednjim:
                                 ‚4.   Brez poseganja v odstavek 12 tega člena ESCB uporabi zaupne statistične informacije, ki so ji bile posredovane, izključno za izvajanje nalog ESCB, razen v naslednjih primerih:

                                             (a)

                                             če je poročevalska enota ali druga pravna oseba, fizična oseba, subjekt ali podružnica, ki jo je mogoče identificirati, izrecno soglašala z uporabo navedenih statističnih informacij za druge namene;

                                             (b)

                                             za prenos članom evropskega statističnega sistema (ESS) v skladu z odstavkom 11;

                                             (c)

                                             za odobritev dostopa znanstvenoraziskovalnim organom do zaupnih statističnih informacij, ki ne omogočajo neposredne identifikacije, ob soglasju organa, ki je zagotovil te informacije;

                                             (d)

                                             v zvezi z NCB, če se navedene statistične informacije uporabijo na področju nadzora skrbnega in varnega poslovanja ali za izvajanje drugih funkcij, kot so določene v Statutu, v skladu s členom 14.4 Statuta.‘.

                                 (d)

                                 Odstavek 5 se nadomesti z naslednjim:
                                 ‚5.   Zaupne statistične informacije se lahko izmenjujejo znotraj ESCB, da bi se znanstvenoraziskovalnim organom odobril dostop do teh informacij v skladu z odstavkoma 3 in 4(c) tega člena.‘.

                                 (e)

                                 Odstavek 8 se nadomesti z naslednjim:
                                 ‚8.   Ta uredba se uporablja brez poseganja v Direktivo 95/46/ES in Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (7).‘.

                                 (f)

                                 V odstavku 9 se zadnja dva stavka nadomestita z naslednjim stavkom:
                                 ‚ECB opredeli skupna pravila in uvede minimalne standarde za preprečitev nezakonitega razkritja in nepooblaščene uporabe podatkov, prenesenih v skladu z odstavkoma 1 in 2.‘.

                                 (g)

                                 Dodajo se naslednji odstavki 11 do 13:
                                 ‚11.   Brez poseganja v nacionalne določbe glede izmenjave drugih zaupnih statističnih informacij, kot jih zajema ta uredba, se lahko zaupne statistične informacije prenašajo med članico ESCB, ki je te informacije zbrala, in organom ESS, pod pogojem, da je ta prenos potreben za učinkovit razvoj, pripravo ali razširjanje ali za izboljšanje kakovosti evropske statistike v okviru pristojnosti ESS in ESCB. Vsak nadaljnji prenos po prvem prenosu mora članica ESCB, ki je te informacije zbrala, izrecno odobriti.
                                 12.   Če se zaupni podatki prenašajo med organom ESS in članico ESCB, se ti podatki uporabijo izključno za statistične namene in so dosegljivi le tistim zaposlenim, ki se na svojem specifičnem delovnem področju ukvarjajo s statističnimi dejavnostmi.
                                 13.   Varovalni ukrepi iz člena 19 Uredbe (ES) št. (XX) se uporabljajo za vse zaupne podatke, ki se prenašajo med organom ESS in članico ESCB v skladu z odstavkoma 11 in 12 zgoraj ter členom 20(1a) Uredbe (ES) št. (XX). ECB objavi letno poročilo o zaupnosti, v katerem opiše sprejete ukrepe za varovanje zaupnosti statističnih podatkov.‘.

                     5.

                     Prilogi A in B se črtata.

               Člen 2
         Ta uredba začne veljati (datum).
         Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.“.

      V Frankfurtu na Majni, 15. septembra 2008

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  UL L 318, 27.11.1998, str. 8.

      (2)  UL C 246, 6.8.1998, str. 12.

      (3)  UL L 310, 30.11.1996, str. 1.

      (4)  „Statistika Skupnosti“ je del „evropske statistike“ iz uvodnih izjav Uredbe (ES) št. (XX) o evropski statistiki.

      (5)  UL C 291, 5.12.2007, str. 1.

      (6)  UL L 318, 27.11.1998, str. 8.

      (7)  UL L 8, 12.1.2001, str. 1.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0290

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Latvije, 2006–2009  /* SEK/2007/0291 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 7.3.2007SEC(2007) 290 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o konvergenčnem programu Bolgarije, 2006–2009(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM1. Splošno ozadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve).Bolgarija je v EU vstopila 1. januarja 2007, prvi konvergenčni program pa je predložila 5. januarja. Svet bo v skladu z Uredbo na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje o tem programu (glej okvir z glavnimi točkami ocene).2. Ozadje ocene programaKot ozadje za oceno proračunske strategije v konvergenčnem programu ta oddelek povzema gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih deset let.Bolgarija je dosegla visoko stopnjo makroekonomske stabilnosti, ki je podprta z zdravimi javnimi financami. Gospodarska rast je visoka in stabilna, v zadnjih letih se je povečala na okrog 5,5 %, vendar je BDP na prebivalca (v SKM) še vedno nizek, saj je leta 2005 dosegal 32,9 % povprečja EU-25. Bolgarija mora tako še veliko nadoknaditi, kar zanjo predstavlja glavni srednjeročni in dolgoročni izziv. Zaposlenost se enakomerno povečuje, vendar stopnja zaposlenosti ostaja pod povprečjem EU, čeprav se je stopnja brezposelnosti občutno zmanjšala. Neskladja na področju veščin in v zvezi z geografskimi območji ovirajo prožnost trga dela, povečuje pa se zlasti pomanjkanje visoko kvalificiranih delavcev. Izseljevanje in padec rodnosti prispevata k hitremu zmanjševanju in staranju prebivalstva. Povprečna rast produktivnosti dela je bila v obdobju 1996–2005 precej nizka, vendar se je v zadnjem času zaradi vedno večjih tujih in domačih vlaganj povečala na skoraj 4 %. Po vzpostavitvi valutnega odbora leta 1997 se je inflacija do leta 1999 zmanjšala na enomestno število, vendar je proces zmanjševanja inflacije v zadnjih letih stagniral. Velika rast posojil in naraščajoči zunanji primanjkljaj dajeta povod za zaskrbljenost glede makroekonomske stabilnosti, čeprav sta povezana z zelo visokim prilivom neposrednih tujih naložb. Ker je bil javnofinančni proračun od leta 1998 skoraj uravnotežen ali v presežku, je bila dosežena precejšnja proračunska konsolidacija. Delež dolga v razmerju do BDP se je zmanjšal z več kot 100 % na manj kot 30 %. Poleg tega so bili sprejeti nekateri ukrepi za spopadanje z izzivi, ki jih za pokojninski sistem predstavljajo demografske spremembe.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna meja in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[2]; skladnost s kodeksom ravnanja[3], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o konvergenčnem programu Bolgarije, 2006–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[4] in zlasti člena 9(1) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Svet je [27. marca 2007] proučil konvergenčni program Bolgarije, ki zajema obdobje od 2006 do 2009.2.  Bolgarija je dosegla visoko stopnjo makroekonomske stabilnosti, ki je podprta z zdravimi javnimi financami. Gospodarska rast je visoka in stabilna, v zadnjih letih se je povečala na okrog 5,5 %, vendar je BDP na prebivalca (v SKM) še vedno nizek, saj je leta 2005 dosegal 32,9 % povprečja EU-25. Bolgarija mora tako še veliko nadoknaditi, kar zanjo predstavlja glavni srednjeročni in dolgoročni izziv. Po ustanovitvi valutnega odbora leta 1997 se je inflacija do leta 1999 zmanjšala na enomestno število, vendar je proces zmanjševanja inflacije v zadnjih letih stagniral, inflacija po CPI pa je v letu 2006 dosegla 7,3 %.3.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da bo realna rast BDP ostala na visoki ravni in se s 5,9 % v letu 2006 rahlo povečala na povprečno 6,1 % v ostalem programskem obdobju. Glede na trenutno razpoložljive podatke se zdi, da ta scenarij temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Vendar so velika zunanja neravnovesja srednjeročno še vedno dejavnik tveganja, zlasti ker je bil dejanski zunanji primanjkljaj leta 2006 (16 % BDP) večji od pričakovanega (14,1 % BDP), čeprav je bil primanjkljaj v polni meri pokrit s prilivom neposrednih tujih naložb. Napovedi programa glede inflacije se zdijo realistične.4.  V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 je javnofinančni presežek v letu 2006 ocenjen na 3,3 % BDP, medtem ko je v predpristopnem ekonomskem programu (PEP) iz decembra 2005 določen cilj uravnoteženega proračuna, v konvergenčnem programu pa napovedan presežek v višini 3,2 % BDP. Proračunski rezultat, ki je veliko boljši od načrtovanega, gre pripisati predvsem dejstvu, da so bili prihodki zaradi previdnih napovedi glede prihodkov v PEP, večje rasti proizvodnje in učinkovitejšega pobiranja prihodkov večji od načrtovanih. V primerjavi z napovedmi PEP so tudi odhodki nižji za 1 % BDP, kar je predvsem posledica nižjih tekočih odhodkov.5.  Cilj srednjeročne proračunske strategije iz konvergenčnega programa je ohranjanje javnofinančnega presežka v območju 0,8–1,5 % BDP, da bi zavarovali makroekonomsko stabilnost in vzdržnost javnih financ. Za leto 2007 se načrtuje veliko milejša davčna politika, pri čemer se bo proračunski presežek s 3,2 % BDP v letu 2006 zmanjšal na 0,8 % BDP. V letih 2008 in 2009 se bo javnofinančni presežek spet povečal in se ustalil na 1,5 % BDP. Ob zmanjšanju odhodkov za obresti za okoli 0,25 % BDP v programskem obdobju se bo primarni presežek po pričakovanjih zmanjšal s 4,5 % BDP leta 2006 na 2,25 % BDP leta 2007, v letih 2008 in 2009 pa bo spet dosegel 2,75 % BDP. Milejša davčna politika v letu 2007 bo izhajala skoraj izključno iz odhodkov. Odhodki se bodo po pričakovanjih povečali za 2,75 % BDP, pri čemer bo v letu 2008 izničen le del teh odhodkov, tj. 0,75 % BDP. Odhodki naj bi se v letu 2007 povečali predvsem zaradi „drugih odhodkov“ (+ 2,5 % BDP) in subvencij (+ 0,5 % BDP). Povečanje „drugih odhodkov“ je posledica prispevkov Bolgarije v sredstva EU (1,25 % BDP), večjih odhodkov za projekte strukturnih skladov EU (0,25 % BDP), kar bo popolnoma pokrito z višjimi prihodki iz dotacij EU, in večjih „drugih tekočih odhodkov“ (1 % BDP). Načrtovana znižanja davka od dohodka pravnih oseb in dohodnine v letu 2007 naj bi se skoraj v celoti pokrila zaradi boljše skladnosti in učinkovitejšega pobiranja davkov. Zato naj bi skupni prihodki ostali skoraj nespremenjeni (v odstotku BDP) skozi programsko obdobje. Iz programa je tudi razvidno, da bo kljub temu, da proračun za leto 2007 napoveduje javnofinančni presežek v višini 0,8 % BDP, pri izvrševanju proračuna ciljni presežek višji, tj. 2 % BDP. Podlaga za to so določbe zakona o proračunu, ki porabo 10 % sedanjih primarnih odhodkov, predvidenih v proračunu, dovoljujejo le v primeru, da se zunanji primanjkljaj ne povečuje še naprej. Proračunski cilji so v primerjavi s predpristopnim ekonomskim programom iz leta 2005 popravljeni precej navzgor, kar odraža precej boljše rezultate na področju prihodkov v letu 2006 od načrtovanih s prenosi v naslednja leta in malce ugodnejše obete glede rasti proizvodnje.6.  Strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, naj bi se zmanjšal z okoli 3,25 % BDP leta 2006 na 1 % BDP leta 2007, v letih 2008 in 2009 pa naj bi se spet povečal na okoli 2 % BDP. Če bo v letu 2007 pri izvrševanju proračuna dosežen večji nominalni presežek v višini 2 % BDP, kar program določa kot cilj, bo potek prilagoditve bolj tekoč. Srednjeročni cilj za proračunsko stanje iz programa je uravnotežen proračun v strukturnem smislu, ki naj bi se z veliko rezervo ohranjal skozi programsko obdobje. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (ocenjen glede na primanjkljaj okoli 1,25 % BDP), bi se moral ob njegovi uresničitvi izpolniti tudi cilj, da se zagotovi varnostna rezerva za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj presega tistega, ki ga nakazujeta delež dolga in povprečna dolgoročna potencialna rast proizvodnje.7.  Proračunski rezultat v letu 2007 bi bil lahko boljši od napovedanega, proračunska tveganja za leti 2008 in 2009 pa se na splošno zdijo uravnotežena. Glede na dobre rezultate pri doseganju proračunskih ciljev in določb zakona o proračunu iz leta 2007 o omejevanju izdatkov med izvrševanjem proračuna se zdi višji presežek za leto 2007 realističen, čeprav bi lahko napovedi glede prihodkov za leto 2007 vključevale nekatera negativna tveganja, saj boljša skladnost in učinkovitejše pobiranje davkov mogoče ne bosta povsem kompenzirala izpada prihodkov. Čeprav ni podrobnosti v zvezi s strategijo prilagajanja od leta 2008 naprej, se zdijo proračunski cilji do konca programskega obdobja na splošno uresničljivi, če bo proračunski rezultat v letu 2007 boljši od načrtovanega.8.  Glede na to oceno tveganja se zdi, da proračunska naravnanost v programu kaže na to, da se bo srednjeročni cilj skozi programsko obdobje ohranjal z veliko rezervo. Poleg tega zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja, 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Naravnanost proračunske politike, ki je razvidna iz programa, bi se lahko v letu 2007 v ugodnih gospodarskih razmerah izkazala za prociklično. To ne bi bilo popolnoma v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Ugodne gospodarske razmere naj bi nastopile zlasti v letu 2007, ko naj bi se strukturni saldo v skladu s programom zmanjšal za okoli 2,25 % BDP, v skladu z napovedjo služb Komisije iz jeseni 2006 pa za 1,5 % BDP.9.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 25,25 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program napoveduje, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 4 odstotne točke.10.  Ker ni dolgoročnih napovedi glede odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, na podlagi skupnih makroekonomskih predpostavk, ki jih pripravljata Odbor za ekonomsko politiko in Komisija, vpliva staranja prebivalstva v Bolgariji ni mogoče oceniti na primerljivi in trdni osnovi, kot to poteka pri drugih državah članicah, za katere so tovrstne napovedi na voljo. Glede na sedanjo demografsko strukturo pa ni mogoče izključiti velikega vpliva staranja prebivalstva na odhodke. Začetno proračunsko stanje z velikim strukturnim presežkom bistveno prispeva k stabilizaciji dolga, tudi če se še ne upošteva dolgoročni vpliv staranja prebivalstva. Ohranjanje visokih primarnih presežkov v srednjeročnem obdobju bo prispevalo k omejevanju tveganj za vzdržnost javnih financ.11.  Proračunska strategija v programu je delno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Zlasti naravnanost davčne politike v letu 2007 naj bi bila v ugodnih gospodarskih razmerah prociklična, zaradi česar obstaja nevarnost, da bo že tako velik zunanji primanjkljaj še večji. Poleg tega je bilo kljub temu, da so bili sprejeti ukrepi za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema, predstavljenih zelo malo konkretnih ukrepov za izboljšanje učinkovitosti javne porabe, zlasti pri izdatkih za zdravstveno varstvo, kjer se stalno pojavljajo problemi v zvezi s spremljanjem in nadzorom odhodkov ter kakovostjo storitev.12.  Kar zadeva zahtevo po podatkih, določeno v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, manjkajo nekateri obvezni in neobvezni podatki[5].Splošni zaključek je, da je srednjeročni proračunski položaj zdrav in da proračunska strategija predstavlja primer proračunskih politik, izvajanih v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Vendar bi se lahko izkazalo, da načrtovano zmanjšanje proračunskega presežka v času ugodnih gospodarskih razmer v letu 2007 nakazuje na prociklično proračunsko naravnanost in bi lahko prispevalo k obstoječim zunanjim neravnovesjem.Ob upoštevanju zgornje ocene se Bolgarijo poziva, da:(i) v letu 2007 doseže višji proračunski presežek, kot se načrtuje sedaj, in da tudi pozneje ohrani močan položaj, da bo spodbujala makroekonomsko stabilnost in omejila visoki zunanji primanjkljaj;(ii) še izboljša učinkovitost javne porabe, zlasti z reformo sistema zdravstvenega varstva.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi 12 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. |3 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |4 V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |5 V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |6 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 5,8 %, 6,3 %, 6,4 % in 6,7 % v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[3] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[4] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Zlasti manjkajo podatki s trga dela o opravljenih urah in nekateri podatki o dolgoročni vzdržnosti.


title: Priporočilo Komisije z dne 11. avgusta 2006 o zadrževalnih programih za omejitev nadaljnjega širjenja koruznega hrošča Diabrotica virgifera Le Conte na območjih v Skupnosti, kjer je njegova prisotnost potrjena

text:
               17.8.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 225/30

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 11. avgusta 2006
   o zadrževalnih programih za omejitev nadaljnjega širjenja koruznega hrošča Diabrotica virgifera Le Conte na območjih v Skupnosti, kjer je njegova prisotnost potrjena
   (2006/565/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti druge alinee člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Odločba Komisije 2003/766/ES z dne 24. oktobra 2003 o nujnih ukrepih za preprečevanje širjenja koruznega hrošča Diabrotica virgifera Le Conte („organizem“) v Skupnosti (1) določa omejitve v zvezi z gojenjem koruze na območjih, za katere je znano, da prej niso bila okužena z organizmom, a je bil organizem kasneje tam najden, ter na območjih, na katerih je organizem že prisoten.

               (2)

               V skladu s členom 4a(2) Odločbe 2003/766/ES lahko države članice organizirajo letne zadrževalne programe na okuženih območjih in njihovi bližini za omejitev širjenja organizma z okuženih območij na območja, kjer tega organizma ni.

               (3)

               Da se omogoči usklajen pristop za navedene zadrževalne programe, je treba zagotoviti tehnična navodila s smernicami.

               (4)

               Zadrževalni programi morajo temeljiti na ustreznih znanstvenih načelih, biologiji organizma, stopnji okužbe in zlasti na sistemu za proizvodnjo koruze v zadevni državi članici.

               (5)

               Pri razvijanju tehničnih navodil s smernicami se je upoštevalo delo in izkušnje pristojnih uradnih organov v zadevni državi članici v zvezi z obvladovanjem organizma.

               (6)

               Tehnična navodila s smernicami iz tega priporočila so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za zdravstveno varstvo rastlin –

         PRIPOROČA:

               1.

               Natančna razmejitev okuženih območij iz člena 4a(1) Odločbe 2003/766/ES mora temeljiti na ustreznih znanstvenih načelih, biologiji organizma, stopnji okužbe in zlasti na sistemu za proizvodnjo koruze v zadevni državi članici.
               Razmejitev okuženih območij je treba pregledati, kadar se v obdobju vsaj dveh zaporednih let v okviru raziskav iz člena 2 Odločbe 2003/766/ES pridobijo podobni rezultati glede odsotnosti ali prisotnosti organizma.

               2.

               Pri izvajanju zadrževalnih programov iz člena 4a(2) Odločbe 2003/766/ES morajo države članice upoštevati naslednja načela:

                           (a)

                           Ukrepe za omejitev širjenja organizma z okuženih območij na območja, kjer tega organizma ni („zadrževalni ukrepi“). Te ukrepe je treba izvesti na območju („zadrževalno območje“), ki mora segati vsaj 10 km znotraj okuženega območja in vsaj 30 km na neokuženo območje.
                           Države članice morajo na zadrževalnem območju zagotoviti, da na koruznih poljih:

                                       —

                                       kolobarjenje poteka na tak način, da koruza raste samo enkrat v katerem koli obdobju dveh zaporednih let, ali

                                       —

                                       kolobarjenje poteka na tak način, da lahko koruza raste dvakrat v katerem koli obdobju treh zaporednih let in da je, v povezavi z lokalnim sistemom za napovedovanje razvoja organizma, vsaj eden od teh posevkov koruze posejan po nastanku ličink, ali

                                       —

                                       kolobarjenje poteka na tak način, da lahko koruza raste dvakrat v katerem koli obdobju treh zaporednih let, in sicer vsakič v kombinaciji z učinkovito uporabo insekticidov proti odraslim organizmom ali katerimi koli drugimi ukrepi oziroma posegi, ki dosežejo podobno raven obvladovanja organizma.

                           (b)

                           Ukrepe za boj proti škodljivcem na preostalem delu okuženega območja, da se zmanjša možnosti nadaljnjega širjenja organizma in zagotovi trajnostna proizvodnja koruze („ukrepi za zatiranje“).

                           (c)

                           Prisotnost organizma na neokuženem delu zadrževalnega območja je treba intenzivno spremljati z uporabo primernih feromonskih vab ob upoštevanju lokalnih okoliščin in značilnosti okuženega območja.

      V Bruslju, 11. avgusta 2006

            Za Komisijo

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  UL L 275, 25.10.2003, str. 49. Odločba, kakor je bila spremenjena z Odločbo 2006/564/ES (glej stran 28 tega Uradnega lista).


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Latvije za obdobje 2011–2014

text:
               21.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/8

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Latvije za obdobje 2011–2014
   2011/C 215/03
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 20. januarja 2009 sprejel Sklep 2009/290/ES (2), s katerim je v skladu z določbami člena 143 Pogodbe Latviji zagotovil srednjeročno finančno pomoč za triletno obdobje. Priloženi memorandum o soglasju, podpisan 28. januarja 2009, ter njegova poznejša dopolnila določajo pogoje ekonomske politike, na podlagi katerih se izplača finančna pomoč. Sklep 2009/290/ES je bil spremenjen 13. julija 2009 s Sklepom Sveta 2009/592/ES (3). Zadnje dopolnilo memoranduma o soglasju je bilo podpisano junija 2011.

               (2)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (3)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (4), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (4)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (5)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform. Latvijski konvergenčni program in nacionalni program reform vključuje splošno referenco na pakt euro plus. Pismo poslano Evropskemu svetu z dne 17. maja 2011 poudarja posebne zaveze in ukrepe za leto 2011, ki so vključeni v programa in kateri so v skladu s cilji pakta euro plus.

               (7)

               Latvija je 29. aprila 2011 predložila leta 2011 posodobljeno različico konvergenčnega programa za obdobje 2011–2014, in nacionalni program reform za leto 2011. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

               (8)

               Gospodarska rast v Latviji je bila med letoma 2000 in 2007 hitrejša od rasti v drugih državah članicah, kar odraža konvergenčne obete, tuje finančne prilive in zelo močno potrošniško povpraševanje. Vendar se je, vsaj delno zaradi ekspanzivne makroekonomske politike, gospodarstvo pregrelo. Nakopičila so se znatna neravnovesja, kar ponazarjata primanjkljaja tekočega računa v višini 22,3 % BDP leta 2007 in 13,1 % leta 2008; zato se je v obdobju 2008–2009 gospodarstvo te države v EU najbolj skrčilo. V tem obdobju se je realni BDP zmanjšal za 25 % z najvišje do najnižje vrednosti, obenem pa je zlom domačega povpraševanja še potenciral upad svetovne trgovine. Stopnja zaposlenosti v Latviji, ki je bila pred tem med najvišjimi v EU (75,8-odstotna v letu 2008), je padla za več kot 10 odstotnih točk, več kot 18-odstotna stopnja brezposelnosti pa j ezdaj izmed najvišjimi v EU Javnofinančni primanjkljaj je leta 2009 znašal 9,7 %, vendar se je zahvaljujoč ukrepom fiskalne konsolidacije v letu 2010 zmanjšal na 7,7 %. Ta izid je posledica obsežnih ukrepov stabilizacije finančnega sektorja, ki so v letu 2009 prispevali 1,1 % BDP, leta 2010 pa 2,3 % BDP.

               (9)

               Na podlagi ocene posodobljenega konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v konvergenčnem programu, realističen, čeprav so napovedi za inflacijo za leto 2011 dokaj nizke. Srednjeročna proračunska strategija konvergenčnega programa je vzpostaviti nominalni javnofinančni primanjkljaj pod 3-odstotno referenčno vrednostjo do roka iz priporočila Sveta z dne 7. julija 2009. Ob upoštevanju ukrepov, ki so bili izvedeni od izdaje priporočila za odpravo čezmernega primanjkljaja, ter dodatnih ukrepov konsolidacije, navedenih v posodobljenem konvergenčnem programu, je načrtovani fiskalni napor za obdobje 2011–2012 v skladu z zahtevano prilagoditvijo. Ob upoštevanju izhodišča v konvergenčnem programu ni predvidena izpolnitev srednjeročnega cilja do konca programskega obdobja, po drugi strani pa bi bilo mogoče načrtovani fiskalni napor za izpolnitev srednjeročnega cilja po odpravi čezmernega primanjkljaja pospešiti zlasti v letu 2013. Načrtovana izvedba fiskalne konsolidacije iz konvergenčnega programa večinoma temelji na odhodkih. Proračunski cilji se lahko poslabšajo zaradi negativnih tveganj, saj v konvergenčni program niso vključene popolne informacije o ukrepih, na katerih naj bi temeljilo doseganje zastavljenih ciljev. Ti ukrepi naj bi bili podrobneje opredeljeni v prihodnjih proračunih. Zmanjšanje primarnega primanjkljaja v srednjeročnem obdobju, kakor je predvideno v konvergenčnem programu, bi prispevalo k zmanjšanju tveganj za vzdržnost javnih financ.

               (10)

               Komisija je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje EU in v prihodnje nacionalne odločitve vključiti EU, Komisija v oceni ni upoštevala le njihovega pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Latviji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Komisija ob tem poudarja, da je za skladnost s Sklepom 2009/290/ES nujno treba izvesti načrtovane ukrepe –

         PRIPOROČA, da Latvija:
   izvede ukrepe, kakor so določeni v Sklepu 2009/290/ES, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2009/592/ES, in nadalje podrobno opredeljeni v memorandumu o soglasju z dne 20. januarja 2009 ter njegovih poznejših dopolnilih, zlasti v zadnjem dopolnilu iz 7. junija 2011.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 79, 25.3.2009, str. 39.

      (3)  UL L 202, 4.8.2009, str. 52.

      (4)  Veljajo tudi za leto 2011 v skladu s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).


               9.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/186

         P7_TA(2013)0382
   Politika EU do Belorusije
   Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 12. septembra 2013 Svetu, Komisiji in Evropski službi za zunanje delovanje o politiki EU do Belorusije (2013/2036(INI))
   (2016/C 093/30)

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 26. oktobra 2012 o razmerah v Belorusiji po parlamentarnih volitvah 23. septembra 2012 (1),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 29. marca 2012 o razmerah v Belorusiji (2),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. maja 2011 o Belorusiji (3),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 20. januarja 2011 o razmerah v Belorusiji (4),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. septembra 2012 o letnem poročilu Sveta Evropskemu parlamentu o skupni zunanji in varnostni politiki (5),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. decembra 2011 o pregledu evropske sosedske politike (6),

               —

               ob upoštevanju resolucije konference nacionalne platforme foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva z dne 1. junija 2013,

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. aprila 2011 o reviziji evropske sosedske politike – vzhodna dimenzija (7),

               —

               ob upoštevanju Praške izjave z vrhunskega srečanja vzhodnega partnerstva iz leta 2009,

               —

               ob upoštevanju sklepov Sveta za zunanje zadeve z dne 15. oktobra 2012 in Uredbe Sveta (EU) št. 1014/2012 z dne 6. novembra 2012 o omejevalnih ukrepih v zvezi z Belorusijo (8),

               —

               ob upoštevanju člena 97 Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju priporočila Odbora za zunanje zadeve (A7-0261/2013),

               A.

               ker od leta 1994 v Belorusiji ni bilo svobodnih in poštenih volitev po volilni zakonodaji, ki bi bila v skladu z mednarodnimi standardi;

               B.

               ker je bilo načelo delitve oblasti z ustavno reformo leta 1996 malodane ukinjeno in ker opozicijske politične sile od takrat niso bile zastopane v političnih institucijah in niso mogle sodelovati pri oblikovanju in izvajanju političnih usmeritev države;

               C.

               ker je v tem obdobju prihajalo do sistematičnih in množičnih kršitev človekovih pravic in temeljnih svoboščin, zlasti na področju svobode izražanja, združevanja in zbiranja;

               D.

               ker je Evropski svet leta 1997 prekinil postopek ratifikacije sporazuma o partnerstvu in sodelovanju ter ustavil izvajanje začasnega trgovinskega sporazuma, zaradi česar odnosi med EU in Belorusijo še naprej temeljijo na sporazumu o trgovini in sodelovanju iz leta 1989;

               E.

               ker so v obdobju 2008–2010 odnosi med EU in Belorusijo dobili nekaj zagona, ko je Belorusija pokazala pripravljenost razviti konstruktivne odnose z EU in je bilo mogoče opaziti določen premik k boljšim pogojem za dejavnosti civilne družbe, opozicije in svobodnega tiska; ker pa so brutalni represivni ukrepi po predsedniških volitvah leta 2010 in zaostritev represivne politike, kot so bili aretacija predsedniških kandidatov, ki so ji sledile množične aretacije, politično motivirani kazenski postopki zoper opozicijske predstavnike ter val represivnih ukrepov zoper zagovornike človekovih pravic in neodvisne medije, povzročili ohladitev teh odnosov;

               F.

               ker beloruske oblasti, ki zavračajo pozive EU k spoštovanju mednarodno sprejetih demokratičnih standardov, vodijo politiko samoizolacije in jo vsiljujejo tudi beloruskemu prebivalstvu;

               G.

               ker Evropski parlament ne priznava legitimnosti beloruskega parlamenta; ker je v preteklem desetletju Belorusijo obiskala le ena uradna delegacija Evropskega parlamenta, in sicer leta 2010;

               H.

               ker si 70 % prebivalcev Belorusije želi sprememb v državi; ker pa del prebivalstva meni, da bi znatne spremembe v državi na začetku privedle do poslabšanja življenjskega standarda (9);

               I.

               ker bi bilo demokratične spremembe verjetno mogoče laže doseči, če bi se reformistični deli sedanjih vladajočih elit vključili v proces reform; ker pa bi pomembne pobude kljub temu morali sprožili predstavniki organizacij civilne družbe in zasebnih podjetij;

               J.

               ker bi vzpostavitev doslednega političnega dialoga z beloruskimi oblastmi pod omenjenimi pogoji morala prispevati k vključevanju civilne družbe in opozicije v dialog med različnimi interesnimi skupinami in k izvajanju reform;

               K.

               ker bi vrh vzhodnega partnerstva v Vilni lahko pomenil dodatno pomembno priložnost za pogojno in postopno izboljšanje odnosov med EU in Belorusijo, če bo prišlo do izpustitve političnih zapornikov in njihove politične rehabilitacije;

               L.

               ker je bil zaradi tega opravljen pregled in je bila sprejeta razširitev omejevalnih ukrepov EU (trenutno proti 242 osebam in 30 subjektom), pri čemer beloruske oblasti nekaterim politikom, uradnikom, vključno s predstavniki mednarodnih organizacij, novinarjem in predstavnikom civilne družbe še naprej prepovedujejo vstop v državo;

               M.

               ker bi lahko nadaljnja prizadevanja za enotno strategijo in akcijski načrt pripomogla k doseganju ciljev politične opozicije; ker so konkretni ukrepi, kot so skupne liste za lokalne volitve leta 2014, oblikovanje skupnega političnega programa ali predstavitev enotnega kandidata za predsedniške volitve leta 2015, pozitiven napredek v zvezi s tem;

               N.

               ker je imel evropski dialog za modernizacijo z belorusko družbo, ki se je začel leta 2012, pozitiven vpliv na začetek konstruktivne razprave v beloruski družbi o potrebnih reformah v državi in na ozaveščenost o EU; ker pa so potrebni nadaljnji razvoj koncepta, namen, strategija, primerno financiranje in struktura upravljanja dialoga, pa tudi boljše usklajevanje s pobudami vzhodnega partnerstva;

               O.

               ker je nacionalna platforma foruma civilne družbe vzhodnega partnerstva pomemben in zanesljiv partner in edinstven način, s katerim EU vzpostavlja komunikacijo s prebivalstvom Belorusije;

               P.

               ker so v Belorusiji še vedno politični zaporniki (10), vključno z zagovornikom človekovih pravic in nominirancem za nagrado Saharova Alesem Bjaljatskim, ki so bili podvrženi hudim oblikam psihološkega in fizičnega mučenja, vključno z grožnjami s smrtjo, neutemeljenimi premestitvami, nezadovoljivim zagotavljanjem zdravstvene oskrbe in odvzemom pravice do stikov z družinskimi člani; ker izpustitev in politična rehabilitacija vseh političnih zapornikov, pa tudi napredek Belorusije pri izpolnjevanju mednarodnih zavez in spoštovanju temeljnih človekovih pravic, pravne države in demokratičnih svoboščin, ostajajo glavni pogoji za normalizacijo odnosov med EU in Belorusijo;

               Q.

               ker je zmanjšanje absolutnega števila politično motiviranih aretacij (zmanjšanje z 868 v letu 2011 na 235 v letu 2012, kot je poročal center za človekove pravice Viasna) mogoče pripisati vzdušju, ki se ustvarja z represivnimi ukrepi in ustrahovanjem;

               R.

               ker so nedavne restriktivne spremembe zakonodaje privedle do nadaljnje represije civilne družbe, pa tudi zagovornikov človekovih pravic, neodvisnih medijev in branilcev; ker je splošno stanje na področju človekovih pravic in temeljnih svoboščin obžalovanja vredno in še vedno zelo zaskrbljujoče, kot je bilo izpostavljeno v poročilu posebnega poročevalca OZN za Belorusijo iz leta 2013; ker imuniteta, s katero beloruske oblasti odgovarjajo na pritožbe mednarodne skupnosti, prispeva k nadaljnji ohladitvi odnosov z EU in k vedno večji samoizolaciji Belorusije;

               S.

               ker so v letu 2012 beloruske oblasti uvedle zakonodajne spremembe, ki službi KGB podeljujejo široka pooblastila za prosto uporabo prisilnih ukrepov; ker lahko varnostne službe v skladu z novim zakonom brez omejitev vstopajo v stanovanja ter aretirajo in pridržijo tako beloruske državljane kot tudi diplomate in predstavnike mednarodnih institucij, zaščitene z imuniteto; ker ta zakon vsebuje tudi določbo, ki uslužbence KGB oprošča vse pravne odgovornosti za poškodbe, ki so jih povzročili; ker so bila beloruskim posebnim silam podeljena široka pooblastila za prekinitev demonstracij;

               T.

               ker so bile leta 2011 uvedene spremembe zakona o množičnih zbiranjih, v skladu s katerimi bi organizacija množičnih protestov lahko privedla do kazenske odgovornosti za javne nemire; ker so organizatorji množičnih protestov organom dolžni zagotoviti informacije o virih sredstev, ki jih prejemajo;

               U.

               ker je leta 2011 prejem tujih donacij postal kriminalno dejanje, opredelitev izdaje pa je bila razširjena, s čimer je bila oblastem omogočena uporaba kazenskega prava za zatiranje organizacij in posameznikov, ki prejemajo sredstva iz tujine ali se udeležujejo mednarodnih dogodkov;

               V.

               ker je leta 2012 belorusko ministrstvo za pravosodje zavrnilo registracijo 19 nevladnih organizacij in dveh političnih strank in ker so člani neregistriranih organizacij v Belorusiji stalno podvrženi ustrahovanju, nadlegovanju in pregonu;

               W.

               ker je Belorusija edina evropska država, ki izvaja smrtno kazen; ker družine obsojencev in javnost niso seznanjene z datumi usmrtitev in ker svojci ne morejo pripraviti pogreba, saj jim oblasti ne predajo trupla, in niso obveščeni o kraju pokopa;

               X.

               ker sta bili leta 2012 usmrčeni dve osebi, čeprav sodni postopek ni izpolnjeval meril pravičnega sojenja; ker leta 2012 po dolgem času ni bila napovedana nobena obsodba na smrtno kazen, vendar so bile nove takšne obsodbe izrečene leta 2013;

               Y.

               ker je za razmere v Belorusiji značilno pomanjkanje zaupanja v sodstvo, ki je posledica nezadostne neodvisnosti te veje oblasti in politično motiviranih sodb;

               Z.

               ker je Belorusija edina država vzhodnega partnerstva, kjer uradne institucije na področju človekovih pravic še niso bile ustanovljene;

               AA.

               ker je cenzura v Belorusiji resno politično vprašanje;

               AB.

               ker je po podatkih svetovnega indeksa svobode tiska za leto 2013, ki ga objavlja organizacija Novinarji brez meja, Belorusija s 168. mesta napredovala na 157. mesto med skupno 179 državami, vendar je med državami vzhodnega partnerstva še vedno uvrščena najnižje (Azerbajdžan (156. mesto), Ukrajina (126. mesto), Gruzija (100. mesto), Armenija (74. mesto), in Moldavija (55. mesto));

               AC.

               ker je dostop do neodvisnih televizijskih in radijskih postaj ter tiskanih medijev trenutno skromen, saj dostop do informacij obvladujejo državni mediji;

               AD.

               ker je stanje na področju svobode medijev v Belorusiji nesprejemljivo, zlasti zaradi nadlegovanja novinarjev, ki jim je bila izrečena prepoved izstopa iz države, omejujoče zakonodaje o radiodifuziji in internetni svobodi ter selektivne uporabe pravosodja zoper neodvisne novinarje, na kar kažejo trije kazenski postopki, ki so se začeli poleti leta 2012;

               AE.

               ker je bil leta 2012 na podlagi lažnih trditev vsaj 15 aktivistom in novinarjem prepovedan izstop iz Belorusije;

               AF.

               ker ima več kot polovica državljanov Belorusije dostop do interneta; ker elektronski mediji nudijo nove možnosti za širši dostop do neodvisnih medijev, čeprav prihaja v vladnih in izobraževalnih institucijah do onemogočanja dostopa do nekaterih opozicijskih spletnih strani;

               AG.

               ker se Belorusija po najnovejših podatkih indeksa človekovega razvoja Združenih narodov za leto 2012 uvršča na 50. mesto v primerjavi z Rusijo (55. mesto) in državami vzhodnega partnerstva (Gruzija (72. mesto), Ukrajina (78. mesto), Azerbajdžan (82. mesto), Armenija (87. mesto) in Moldavija (113. mesto));

               AH.

               ker je sistem socialnih ugodnosti eden glavnih razlogov za določeno raven družbene stabilnosti, saj ljudem nudi koristi v zameno za politično neaktivnost; ker 65 % Belorusov prejema državno podporo različnih oblik, kot so pokojnine, štipendije, nadomestila za brezposelnost itd.;

               AI.

               ker je mogoče nizko brezposelnost umetno doseči s subvencijami za podjetja v državni lasti, ki ustvarijo okoli 70 % BDP in zaposlujejo 50 % delovne sile;

               AJ.

               ker si beloruska vlada prizadeva za privabljanje tujih naložb, saj ima kvalificirano delovno silo, program privatizacije, šest prostih ekonomskih con in visokotehnološki park, kljub temu pa je moč opaziti sistematično poseganje države v zasebni sektor;

               AK.

               ker so beloruske oblasti doslej izražale svoj geopolitični interes za nadaljnje gospodarsko povezovanje z Rusijo in vzpostavitev evrazijske carinske in gospodarske unije; ker obenem velik delež vseh neposrednih tujih naložb v Belorusiji v zadnjih letih izvira iz Rusije; ker se je po mnenju strokovnjakov v preteklih desetletjih približno 700 000 Belorusov zaradi zaposlitve izselilo v Rusijo, zlasti v Moskvo in Sankt Peterburg;

               AL.

               ker je mogoče signale za ponovni začetek pogajanj o pristopu Belorusije k STO opaziti tako s strani EU kot s strani Belorusije, zlasti glede na pristop Rusije k STO;

               AM.

               ker nedavne raziskave javnega mnenja, ki so bile opravljene v okviru projekta barometer o sosedstvu EU, kažejo, da več kot 50 % beloruskega prebivalstva meni, da bi morala EU povečati svojo vlogo na področju gospodarskega sodelovanja, trgovine in regionalnega sodelovanja z Belorusijo;

               AN.

               ker je program modernizacije, ki so ga nedavno predstavile beloruske oblasti, po mnenju strokovnjakov v glavnem usmerjen v posodobitev osnovne industrijske infrastrukture, medtem ko so v državi potrebne obsežnejše gospodarske reforme in pregledno poslovno okolje, pa tudi manj vladnega nadzora v vseh poslovnih sektorjih;

               AO.

               ker se Belorusija po podatkih indeksa zaznave korupcije za leto 2012, ki ga objavlja organizacija Transparency International, med 176 državami in ozemlji uvršča na 123. mesto v primerjavi z Ukrajino (144. mesto), Azerbajdžanom (139. mesto), Rusijo (133. mesto), Armenijo (105. mesto), Moldavijo (94. mesto) in Gruzijo (51. mesto);

               AP.

               ker je Belorusija pred kratkim pristopila k mehanizmu Sveta Evrope za boj proti korupciji (GRECO) in postala članica njegovega mehanizma za ukrepanje proti trgovini z ljudmi (GRETA);

               AQ.

               ker je Belorusija ena od držav, ki jih zajema evropska sosedska politika, vendar zaradi političnih razmer v državi še vedno ni prišlo do sprejetja akcijskih načrtov;

               AR.

               ker se pomoč Belorusiji trenutno dodeljuje v okviru državnega strateškega dokumenta za obdobje 2007–2013;

               AS.

               ker je bilo v finančni perspektivi za obdobje 2007–2013 za projekte čezmejnega sodelovanja med Belorusijo in njenimi sosednjimi državami v okviru evropskega instrumenta sosedstva in partnerstva (ENPI) dodeljenih 33,4 milijona EUR in ker v 50 skupnih projektih čezmejnega sodelovanja med Latvijo, Litvo in Belorusijo trenutno sodeluje približno 60 občin;

               AT.

               ker v različnih projektih ENPI trenutno sodeluje zgolj 20 beloruskih strokovnjakov, leta 2008 pa je v njih sodelovalo 120 strokovnjakov;

               AU.

               ker beloruske oblasti dejavno sodelujejo pri srečanjih strokovnjakov v okviru večstranske ravni vzhodnega partnerstva, zlasti pa v projektih čezmejnega sodelovanja;

               AV.

               ker 58 mest in občin iz Poljske, 47 iz Litve in 30 iz Latvije ohranja plodno sodelovanje s partnerskimi mesti in občinami v Belorusiji, pri čemer je evroregijo „Nemunas-Neman-Niemen“, ki združuje Litvo, Poljsko, Kaliningrad in Belorusijo pri izvajanju skupnih projektov, mogoče obravnavati kot primer dobre prakse;

               AW.

               ker so državljani Belorusije v preteklih letih pridobili največje število schengenskih vizumov na prebivalca na svetu; ker morajo za pridobitev vizuma kljub temu porabiti veliko več denarja, v številnih primerih pa tudi časa in truda, kot državljani ostalih držav vzhodnega partnerstva ali Rusije;

               1.

               naslovi naslednja priporočila na podpredsednico Komisije/visoko predstavnico Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, ESZD, Svet, Komisijo in države članice: morali bi:

                           a.

                           pozvati beloruske oblasti, naj spoštujejo človekove pravice in si prizadevajo za prehod v demokracijo, da bi odpravile izolacijo od preostale Evrope, za katero so se same odločile;

                           b.

                           ponovno poudariti, da je brezpogojna in takojšnja izpustitev vseh preostalih političnih zapornikov in obnovitev njihovih političnih in državljanskih pravic nepogrešljiv predpogoj za napredek v dvostranskih odnosih, ki bi lahko vodil k postopnemu umiku omejevalnih ukrepov EU in sprostil odnose med EU in Belorusijo;

                     O političnem dialogu

                           c.

                           izkoristiti predsedovanje Litve in vrh vzhodnega partnerstva v Vilni kot nadaljnjo pomembno priložnost za izboljšanje odnosov z Belorusijo, takoj ko bodo izpuščeni vsi politični zaporniki, da bi znova zagnali politični dialog, med drugim o demokratičnih reformah, svobodnih in poštenih volitvah, spoštovanju pravne države, človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter sodelovanju z opozicijo in civilno družbo, v kolikor bodo beloruske oblasti izkazale spoštovanje teh temeljnih vrednot;

                           d.

                           upoštevati, da sta bila Zmicer Daškevič avgusta in Aleksander Franskevič septembra 2013 izpuščena iz zapora, vendar obžalovati, da sta nekdanja politična zapornika prišla na prostost, šele ko sta zaporno kazen v celoti odslužila;

                           e.

                           kar najbolje uporabiti začasni in pogojni umik sedanjega zunanjega ministra s seznama oseb, ki jim EU prepoveduje izdajo vizuma, z namenom širjenja glavne in bistvene diplomatske komunikacijske poti z Belorusijo, zlasti da se omogoči njegova udeležba na vrhu vzhodnega partnerstva; najprej in predvsem vzpostaviti konstruktiven dialog o izpustitvi političnih zapornikov; kljub temu vztrajati pri prepovedi izdaje vizumov in zamrznitvi premoženja za tiste osebe, ki so neposredno vpletene v kršenje standardov na področju demokratičnih volitev in človekovih pravic;

                           f.

                           opraviti poglobljeno oceno sedanjih omejevalnih ukrepov EU proti beloruskim uradnikom in subjektom, da bi po potrebi pregledali in izboljšali njihovo učinkovitost ter prilagodili njihovo področje uporabe, naravo in veljavnost kot odziv na razvoj dogodkov v tej državi in njenih odnosov z EU;

                           g.

                           pripraviti strateški načrt po vzoru skupnega vmesnega načrta in na osnovi načela „več za več“, v katerega bi vključili prednostna področja za reforme v Belorusiji za izboljšanje odnosov in učinkovito sodelovanje v okviru evropske sosedske politike, v kolikor bodo sprejeti konkretni ukrepi za demokratične reforme;

                           h.

                           se posvetovati z Evropskim parlamentom o vključitvi novih predlogov v zvezi z medparlamentarnimi odnosi, tako dvostranskimi kot tudi znotraj parlamentarne skupščine Euronest, takoj ko bodo mednarodne organizacije volitve priznale kot svobodne in poštene, pri tem pa ohraniti podporo EU beloruskim demokratičnim silam in civilni družbi;

                           i.

                           v skladu s členom 24 PEU zagotoviti podporo držav članic stališču EU o Belorusiji in skladnost njihovih dvostranskih odnosov z ukrepi EU; poudariti, da bi lahko odločna zaveza vseh držav članic EU, pa tudi drugih demokratičnih držav, glede enotnega delovanja pospešila uspešno spodbujanje splošnih demokratičnih vrednot in reform v Belorusiji;

                           j.

                           spodbujati dialog z uradniki, ki niso bili osebno udeleženi pri zatiranju, da bi okrepili sodelovanje med EU in Belorusijo; prispevati k njihovemu sodelovanju z belorusko civilno družbo s končnim ciljem olajšanja reform;

                           k.

                           spodbujati širšo civilno družbo, vključno s sindikati in predstavniki podjetij, pa tudi politično opozicijo, naj poveča svojo vključenost v dialog o modernizaciji; na podlagi priporočil nacionalne platforme foruma civilne družbe organizirati odprta javna posvetovanja o konceptu, namenu, strategiji in strukturi upravljanja tega dialoga; dodatno podpirati dialog s potrebno finančno pomočjo in strokovnim znanjem ter okrepiti kampanjo obveščanja o njegovi vsebini in pričakovanih rezultatih;

                           l.

                           zagotoviti, da bo vsakršno sodelovanje oblasti v dialogu o modernizaciji skupaj z demokratično opozicijo in civilno družbo na enakopraven način potekalo ob polnem spoštovanju demokratičnih načel, da bi razvili konkurenčno gospodarstvo in omogočili demokratične reforme, pa tudi pluralistično družbo in pravno državo;

                           m.

                           zahtevati, da bo civilna družba tudi v prihodnje obravnavana kot ključni akter političnega dialoga z EU za spodbujanje demokratičnih sprememb v Belorusiji, in zato podpreti zamisel o organizaciji konference civilne družbe, ki bi v Vilni potekala pred tretjim vrhom vzhodnega partnerstva;

                           n.

                           v celoti izkoristiti Evropsko ustanovo za demokracijo (EED), da bi podprli ključne akterje, ki obravnavajo vprašanja demokracije in človekovih pravic v Belorusiji, pri čemer se je treba osredotočiti na tiste, ki so imeli težave pri dostopu do tradicionalne podpore EU;

                           o.

                           spodbuditi Rusijo in države vzhodnega partnerstva, naj pozovejo Belorusijo k takojšnji in brezpogojni izpustitvi in politični rehabilitaciji vseh političnih zapornikov in k prenehanju vsakršnega nadaljnjega politično motiviranega nadlegovanja;

                           p.

                           zagotoviti, da se bodo predstavniki EU in držav članic, ki obiskujejo Belorusijo, redno srečevali s predstavniki civilne družbe in opozicije, da bi v procesu, povezanem z odnosi med EU in Belorusijo, zagotovili uravnoteženo sodelovanje vseh strani;

                           q.

                           predvideti vse razpoložljive politične možnosti z namenom spodbuditi Belorusijo, naj:

                                       —

                                       v celoti izvede reforme volilnega zakonika na podlagi priporočil Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi/Urada za demokratične institucije in človekove pravice (OVSE/ODIHR), da bi vzpostavila pluralističen politični sistem, ki bo temeljil na svobodnih in poštenih volitvah in v katerem se bodo zamisli za oblikovanje politik porajale v okviru pristnega političnega tekmovanja med političnimi strankami kot sestavnim delom demokracije;

                                       —

                                       omogoči ponovno odprtje pisarne OVSE v Minsku, ki je bila v preteklosti zaprta;

                                       —

                                       odpravi vse ovire in omejitve uveljavljanja svobode združevanja, izražanja, gibanja, mirnega zbiranja in misli za demokratično opozicijo, organizacije civilne družbe in nevladne organizacije, vključno z odpravo vseh ovir za registracijo, ter celovitega delovanja in sprejemanja tehnične pomoči za mednarodni razvoj; reformira določbe kazenskega zakonika o sodelovanju v neregistriranih organizacijah;

                                       —

                                       uvede potrebne institucionalne spremembe, da bi v skladu s priporočili posebnega poročevalca OZN za neodvisnost sodnikov in odvetnikov zagotovila neodvisnost sodstva, pa tudi neodvisnost odvetnikov, s spremembo in učinkovito uporabo zakona o pravniških poklicih;

                                       —

                                       ne izvede usmrtitve tistih, ki so bili leta 2013 obsojeni na smrt, uvede moratorij na smrtno kazen in jo nato tudi odpravi;

                                       —

                                       izvaja sklepe Odbora OZN za človekove pravice in delovne skupine OZN o samovoljnem priporu, sprejete v posameznih primerih, ter priporočila Odbora OZN proti mučenju iz leta 2011, da bi prenehala z izvajanjem nečloveškega in ponižujočega ravnanja;

                                       —

                                       v celoti sodeluje s posebnim poročevalcem OZN o stanju človekovih pravic v Belorusiji, da bi se tako odzvala na resne pomisleke, izražene v njegovem poročilu, objavljenem aprila 2013, in mu za začetek dovoli obisk v državi;

                                       —

                                       v celoti modernizira kazenski sistem in okrepi sodelovanje s Svetom Evrope, zlasti s podpisom Evropske konvencije o preprečevanju mučenja in nečloveškega ali ponižujočega ravnanja ali kaznovanja, ki bi Odboru za preprečevanje mučenja omogočil dostop do beloruskih prostorov, kjer so zaprti zlasti politični zaporniki in zagovorniki človekovih pravic; dovoli predstavnikom drugih ustreznih mednarodnih in nacionalnih organizacij, diplomatom, skupinam civilne družbe, pa tudi družinskim članom političnih zapornikov dostop do beloruskih zaporov;

                                       —

                                       ustanovi neodvisno in polno delujočo državno institucijo za človekove pravice, lahko tudi v obliki varuha človekovih pravic;

                                       —

                                       zagotovi enake možnosti in enake pravice za vse manjšine in njihovo vključitev ter nediskriminacijo, zagotovi normalizacijo razmer Zveze Poljakov v Belorusiji; odpravi marginalizacijo romske manjšine, doseže napredek pri spoštovanju verskih pravic in svoboščin ter pri nediskriminaciji državljanov, ki pripadajo skupnosti LGBT;

                           r.

                           v zvezi z dejansko svobodo medijev in dostopa do njih sprejeti naslednje ukrepe: pozvati Belorusijo, naj odpravi omejitve, ki veljajo za akreditacijo novinarjev, in omejitve glede uporabe satelitske televizije, okrepiti finančno in tehnično pomoč EU za vse vrste neodvisnih medijev (v državi in zunaj nje), da bi zagotovili vzdržnost njihovega delovanja in njihovo morebitno širšo dostopnost; zagotoviti pomoč, usmerjeno k dokončanju uporabe evropskih programov pomoči, razvijanju skupnih projektov in konzorcijev z mednarodnimi tiskovnimi agencijami in tujimi mediji;

                     O gospodarskem in energetskem sodelovanju

                           s.

                           si prizadevati za konstruktiven tehnični dialog med EU in Belorusijo o makroekonomskih gibanjih in finančnih vprašanjih, da se doseže verodostojna zaveza Belorusije, da bo izvedla makroekonomske in strukturne reforme, vključno s privatizacijo podjetij v državni lasti, liberalizacijo cen, trgovine in bančnega sistema, razvojem primerne mreže socialne varnosti ter bojem proti korupciji;

                           t.

                           nadalje poudariti, da bodo zgoraj omenjene reforme, v kolikor bodo izpolnjeni najpomembnejši politični predpogoji, bistvene za gospodarski razvoj Belorusije, omogočile bi evropske naložbe in mednarodna posojila, predstavljale pozitivno sporočilo za odpravo obstoječih ovir v pogajanjih s STO in bi tako omočile nadaljnje vključevanje v svetovno gospodarstvo;

                           u.

                           ponuditi tehnično pomoč, da se ustvari ugodno poslovno okolje, z namenom vzpostavitve enakih pogojev, varnosti naložb in enakih priložnosti za vsa podjetja, zlasti za MSP;

                           v.

                           nadalje sodelovati z Belorusijo pri obravnavi vprašanj na področju zaposlovanja, vključno z razvojem človeškega kapitala ter znanj in spretnosti, ki ustrezajo povpraševanju na trgu dela;

                           w.

                           spodbujati Belorusijo, da izvaja priporočila Mednarodne organizacije dela, zlasti v povezavi s svobodo združevanja, registracije in dejavnostjo neodvisnih sindikatov; pozvati Belorusijo, naj spremeni svojo zakonodajo, da bi delavcem omogočila svobodno in neomejeno odločanje o odpovedi delovnega razmerja tako v javnem kot tudi v zasebnem sektorju;

                           x.

                           pozvati Belorusijo, naj spoštuje najvišje mednarodne standarde varnosti in izvede resnično neodvisno presojo vplivov na okolje pri gradnji in delovanju vseh elektrarn, pri tem pa optimizira strokovno znanje in financiranje iz vseh razpoložljivih mednarodnih instrumentov ob polnem upoštevanju obstoječe mednarodne zakonodaje, kot sta Konvencija iz Espooja in Aarhuška konvencija, in ob spoštovanju zavez z dne 23. junija 2011 o izvedbi celovitih ocen tveganja in varnosti (stresni testi), pri čemer mora upoštevati specifikacije, ki sta jih sprejela Evropska komisija in skupina evropskih regulatorjev za jedrsko varnost;

                           y.

                           pomagati pri diverzifikaciji energetskih virov in dobavnih poti v Belorusiji in posredovati najboljše prakse EU pri izvajanju mednarodnih in regionalnih okolju prijaznih gospodarskih projektov ter pri tem podpirati energetsko učinkovitost in obnovljive vire energije;

                           z.

                           spodbujati nadaljnje regionalno sodelovanje z Belorusijo, tudi prek sektorskih pobud vzhodnega partnerstva, predvsem na področjih trgovine, energije, okolja in prevoza; spodbujati najboljšo prakso dvostranskih gospodarskih forumov, obenem pa si prizadevati za večjo krepitev zmogljivosti nedržavnih akterjev, pa tudi za spodbujanje dobrega upravljanja in reforme javne uprave;

                           aa.

                           še naprej zagotavljati tehnično in zdravstveno pomoč prebivalstvu, ki ga je prizadela jedrska nesreča v Černobilu;

                           ab.

                           spodbujati Belorusijo, naj preuči in razvije nekonvencionalne vire energije;

                     O upravljanju meja

                           ac.

                           okrepiti sodelovanje med EU in Belorusijo na področju upravljanja meja in boja proti čezmejnemu kriminalu ter zlasti pomagati Belorusiji pri razvoju njenega tranzitnega sistema, modernizaciji carinskih postopkov in postopkov pri nadzoru meja ter pri celovitem izvajanju koncepta EU za integrirani sistem upravljanja mej;

                           ad.

                           zagotoviti neomejen vstop v Belorusijo in potovanje po tej državi za diplomate in politike EU;

                           ae.

                           na podlagi vzajemnega interesa omogočiti nadaljnje usposabljanje za belorusko agencijo za upravljanje meja v skladu s schengenskim pravnim redom;

                           af.

                           razmisliti o zagotovitvi primerne tehnične pomoči za uvajanje sodobnih sistemov za nadzor meja in sodobne infrastrukture na strani EU;

                           ag.

                           ustreznim beloruskim službam zagotoviti primerno usposabljanje o najboljših praksah EU glede uvedbe biometričnih potnih listov;

                           ah.

                           ustanoviti partnerstvo za mobilnost med EU in Belorusijo ter spodbujati Belorusijo, naj aktivno sodeluje v okviru delovne skupine vzhodnega partnerstva o migracijah in azilu;

                           ai.

                           spodbujati sodelovanje med Belorusijo ter programom Združenih narodov za razvoj (UNDP) in skladom Združenih narodov za otroke (UNICEF), da bi podprli programe, namenjene boju proti trgovini z ljudmi;

                     O civilni družbi in stikih med ljudmi

                           aj.

                           povečati delež projektov, ki bodo bolj koristni in vidni prebivalstvu na splošno, kar bi spodbudilo razumevanje državljanov v zvezi z vrednotami, standardi in politikami EU ter izpostavilo prednosti njenega modela in strokovnega znanja; v zvezi s tem spodbujati priložnosti, ki jih nudi forum civilne družbe, zlasti z vidika njegovega naslednjega zasedanja, ki bo oktobra letos potekalo v Kišinjevu;

                           ak.

                           sistematično in brezkompromisno nasprotovati vsakršni napačni ali zavajajoči informaciji beloruskih oblasti v zvezi s politikami in projekti EU z objavljanjem in širjenjem vseh potrebnih informacij (podatkov, zneskov, zakonodaje);

                           al.

                           okrepiti tehnično in finančno podporo, tudi prek nove Evropske ustanove za demokracijo, za organizacije civilne družbe, neodvisne nevladne organizacije, zagovornike človekovih pravic in sindikate, ki imajo sedež v Belorusiji, ali sindikate v državah članicah, ki imajo v Belorusiji bistven vpliv; dejavneje vključiti civilno družbo v izvajanje, spremljanje in ocenjevanje projektov, ki jih financira EU; tudi občutno izboljšati komunikacijo in širjenje informacij o EU, da bi dosegli razumevanje pristopa EU k temeljnim pravicam in svoboščinam med državljani ter potrebe po družbenem in gospodarskem napredku;

                           am.

                           podpreti organizacije, ki si prizadevajo za spodbujanje demokracije in človekovih pravic, ne le tistih v Belorusiji, temveč tudi v tujini, glede na to, da beloruske oblasti takšnim organizacijam nenehno onemogočajo možnost registracije; nujno spremeniti najnovejša pravila, po katerih je mogoče zaprositi za financiranje v okviru instrumenta EIDHR/NSLA, zaradi katerih so znane in ugledne beloruske nevladne organizacije v praksi izključene iz postopka prijave;

                           an.

                           zahtevati od beloruskih oblasti, naj izvršijo sklep A/HRC/WGAD/2012/39 delovne skupine Združenih narodov za samovoljne pripore v primeru zagovornika človekovih pravic Alesa Bjaljatskega, v katerem omenjena skupina zlasti ugotavlja, da je bilo pridržanje Alesa Bjaljatskega, predsednika centra za človekove pravice Viasna in podpredsednika Mednarodne zveze za človekove pravice (FIDH), samovoljna, saj je bila „v nasprotju s členom 20(1) Splošne deklaracije o človekovih pravicah in členom 22 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah“;

                           ao.

                           pozvati Belorusijo, naj izda stalno vabilo za vse posebne postopke OZN in posebnega poročevalca OZN v zvezi s položajem zagovornikov človekovih pravic povabi na obisk države;

                           ap.

                           od beloruskih oblasti zahtevati, naj odpravijo kazensko odgovornost za prejem tujih donacij in organizacijam dovolijo hrambo sredstev na tujih bančnih računih;

                           aq.

                           razmisliti o enostranskem omogočanju izdajanja vizumov in znižanju stroškov izdaje vizuma s 60 EUR na bolj dostopno ceno za beloruske državljane ter polnem izkoriščanju obstoječe prožnosti, ki jo omogoča vizumski zakonik, vključno z opustitvijo ali zmanjšanjem plačila za vizume za kratkoročno bivanje, zlasti za mlade, da bi tako olajšali in okrepili stike med ljudmi ter prispevali k preprečevanju nadaljnje izolacije državljanov Belorusije; razmisliti tudi o enostranskem zmanjšanju ali opustitvi plačila za vizume za dolgoročno bivanje z dolgoročnim ciljem odprave vizumov;

                           ar.

                           pozvati beloruske oblasti, naj začnejo pogajanja z EU o poenostavitvi vizumskih postopkov in sporazumih o ponovnem sprejemu z namenom, da se v prihodnosti vizumi odpravijo, ker se bodo tako spodbujali stiki med ljudmi, ter da sprejmejo nujne ukrepe za izvajanje sporazumov o maloobmejnem prometu s Poljsko in Litvo;

                           as.

                           spodbuditi sodelovanje med mesti in občinami v EU in Belorusiji z uporabo primerov dobrih praks iz nekaterih držav članic EU, zlasti Poljske, Litve in Latvije;

                           at.

                           si prizadevati za več priložnosti na področju izobraževanja in raziskav v EU za Beloruse v okviru višjega in neformalnega izobraževanja ter izobraževanja odraslih; vzpostaviti in podpirati program pripravništva za mlade beloruske strokovnjake v institucijah EU in drugih mednarodnih organizacijah; nadalje podpirati Evropsko univerzo za humanistične vede, razvijati in podpirati izobraževalne programe in programe usposabljanja v Belorusiji; zagotoviti primerno in trajno financiranje programa Erasmus Mundus za beloruske študente;

                           au.

                           si dejavno prizadevati za priložnosti za vključitev v dialog z Belorusijo o izvajanju korenitih reform njenega visokošolskega sistema, da bi s tem razvila zlasti akademsko svobodo, institucionalno neodvisnost in študentsko udeležbo z namenom poznejše pridružitve evropskemu visokošolskemu prostoru (bolonjski proces);

                           av.

                           poziva Mednarodno hokejsko zvezo, naj resno premisli o svoji odločitvi, da bo Belorusiji dovolila, da gosti svetovno prvenstvo v hokeju na ledu leta 2014;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj posreduje to priporočilo podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, ESZD, Svetu, Komisiji in državam članicam.

      (1)  Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0410.

      (2)  Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0112.

      (3)  UL C 377 E, 7.12.2012, str. 162.

      (4)  UL C 136 E, 11.5.2012, str. 57.

      (5)  Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0334.

      (6)  UL C 168 E, 14.6.2013, str. 26.

      (7)  UL C 296 E, 2.10.2012, str. 105.

      (8)  UL L 307, 7.11.2012, str. 1.

      (9)  Podatki neodvisnega inštituta za socialno-ekonomske študije, april 2013.

      (10)  Med političnimi zaporniki so tudi Mikalaj Statkevič, Pavel Sevjarinec, Eduard Lobau, Mikalaj Autuhovič, Mikalaj Dzjadok in Igar Alinjevič.