               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 29.3.2022
            COM(2022) 132 final

            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o odobritvi pogajanj o celoviti mednarodni konvenciji o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

                  Glede na Europolovo oceno ogroženosti zaradi internetnega organiziranega kriminala kibernetska kriminaliteta še naprej vse bolj ogroža varnost državljanov in podjetij v Evropski uniji (EU)
                     1
                  . Kibernetska kriminaliteta je svetoven pojav brez meja, okrepitev mednarodnega sodelovanja v boju proti njej pa je že vrsto let prednostna naloga držav po vsem svetu.

                  Konvencija Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti iz leta 2001 (v nadaljnjem besedilu: Budimpeška konvencija) je prva mednarodna pogodba o kibernetski kriminaliteti, ki opredeljuje kazniva dejanja, povezana s kibernetsko kriminaliteto, določa vrsto pooblastil in postopkov za preiskovanje kibernetske kriminalitete, kot sta iskanje računalniških omrežij in prestrezanje, in varne elektronske dokaze v zvezi s katerim koli kaznivim dejanjem ter vzpostavlja okvir za mednarodno sodelovanje
                     2
                  . Budimpeška konvencija je odprta za države, ki niso članice Sveta Evropa, in k njej so pristopile države iz vseh geografskih regij. Do zdaj ima Konvencija 66 držav pogodbenic, k njenemu pristopu pa je bilo povabljenih še štirinajst dodatnih držav. Na njej temelji zakonodaja na področju boja proti kibernetski kriminaliteti v 80 % držav po vsem svetu. Dejstvo, da je Odbor ministrov Sveta Evrope 17. novembra 2021 sprejel Drugi dodatni protokol k Budimpeški konvenciji, dokazuje, da je Konvencija še naprej pomembna kot okvir za mednarodno sodelovanje na področju kibernetske kriminalitete
                     3
                  .

                  Na dnevnem redu Združenih narodov (ZN) sta tudi vzpon informacijske tehnologije in hiter razvoj novih telekomunikacijskih in računalniških omrežnih sistemov ter uporaba in zloraba tehnologij v kriminalne namene. Generalna skupščina ZN je 21. decembra 2010 sprejela Resolucijo 65/230, v kateri je Komisijo za preprečevanje kriminala in kazensko pravosodje (CCPCJ) pozvala, naj ustanovi odprto medvladno strokovno skupino (v nadaljnjem besedilu: medvladna strokovna skupina), ki bo izvedla celovito študijo o problemu kibernetske kriminalitete
                     4
                  . Medvladna strokovna skupina se je na svojem sedmem (in zadnjem) zasedanju med 6. in 8. aprilom 2021 seznanila z vsemi predhodnimi sklepi in priporočili, ki so jih predlagale države članice ZN
                     5
                  , ter se dogovorila, da bo CCPCJ posredovala 63 dogovorjenih sklepov in priporočil
                     6
                  . V svoji študiji medvladna strokovna skupina ni dosegla soglasja o potrebi po novi mednarodni pogodbi o kibernetski kriminaliteti.

                  Hkrati so nekatere države članice ZN okrepile svoja prizadevanja za dosego take pogodbe v okviru razprav Tretjega odbora Generalne skupščine ZN. Generalna skupščina ZN je zato 17. decembra 2018 sprejela Resolucijo 73/187 o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene
                     7
                  . Generalna skupščina ZN je nato 27. decembra 2019 sprejela drugo resolucijo (74/247) o isti temi, s katero je bil ustanovljen odprt ad hoc medvladni strokovni odbor (v nadaljnjem besedilu: ad hoc odbor), ki bo pripravil celovito mednarodno konvencijo o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene. V resoluciji je določeno, da mora ad hoc odbor v celoti upoštevati obstoječe mednarodne instrumente in prizadevanja na nacionalni, regionalni in mednarodni ravni za boj proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene, zlasti delo in rezultate medvladne strokovne skupine
                     8
                  . Generalna skupščina ZN je 26. maja 2021 sprejela Resolucijo 75/282, v kateri je določila načine izvajanja pogajanj
                     9
                  . Generalna skupščina ZN je med drugim sklenila, da bi moral ad hoc odbor sklicati vsaj šest zasedanj, vsako po 10 dni, ki se začnejo januarja 2022, in sklepno zasedanje, da bi Generalni skupščini ZN predložili osnutek konvencije na njenem oseminsedemdesetem zasedanju leta 2024. Sklenila je tudi, da bi moral ad hoc odbor prvo, tretje in šesto pogajalsko zasedanje organizirati v New Yorku, drugo, četrto in peto zasedanje pa na Dunaju. Generalna skupščina je 20. januarja 2022 sklenila, da bo zaradi pandemije COVID-19 v New Yorku prvo zasedanje preložila na poznejši datum.

                  Cilj tega predloga je zagotoviti ustrezno sodelovanje Evropske unije v teh pogajanjih, saj naj bi se pogajanja nanašala tudi na elemente, povezane z zakonodajo in pristojnostmi EU, zlasti na področju kibernetske kriminalitete. Člen 3(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da ima Unija izključno pristojnost „za sklenitev mednarodnega sporazuma, [...] kolikor lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe“. Mednarodni sporazum lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe, kadar se področje, ki ga zajema sporazum, prekriva z zakonodajo Unije ali je v veliki meri zajeto s pravom Unije.

                  Ker se pogajanja nanašajo na zadeve v pristojnosti Unije, ki niso SZVP in za katere se pričakuje, da bodo glavni sestavni deli predvidenega sporazuma, bi bilo treba za vodjo pogajalske skupine imenovati Komisijo. V zadevah, povezanih s skupno zunanjo in varnostno politiko, pogajanja v okviru skupine vodi visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko. Glavni pogajalec Komisije bo zagotovil splošno doslednost sporazuma. Službe Komisije bodo pod vodstvom glavnega pogajalca vodile tiste dele predvidenega sporazuma, ki niso povezani s SZVP, Evropska služba za zunanje delovanje pa bo imela vodilno vlogo pri tistih delih predvidenih sporazumov, ki spadajo na področje SZVP.

                  To priporočilo se predloži Svetu v skladu s členom 218 PDEU, da bi dobil pooblastilo za pogajanja o prihodnji konvenciji ZN v imenu Evropske unije, zagotovil pogajalske smernice in imenoval Komisijo za pogajalko.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Boj proti kibernetski kriminaliteti je prednostna naloga Evropske unije, kot je razvidno iz strategije EU za varnostno unijo iz leta 2020
                     10
                   in strategije za boj proti organiziranemu kriminalu iz leta 2021
                     11
                  . Komisija se je v tretjem poročilu o napredku pri varnostni uniji iz leta 2021 zavezala, da bo zagotovila učinkovito sodelovanje Unije v pogajanjih o celoviti mednarodni konvenciji o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene na ravni Združenih narodov
                     12
                  .

                  Komisija priznava potrebo po nadaljnjem napredku in krepitvi zmogljivosti organov kazenskega pregona in pravosodnih organov na tem področju, da bi razvili nacionalno zakonodajo o kibernetski kriminaliteti, kadar ta ni v celoti na voljo. Priznava tudi potrebo po spodbujanju mednarodnega sodelovanja v boju proti kibernetski kriminaliteti in podpira vrsto programov za krepitev zmogljivosti v številnih državah po vsem svetu, tudi v državah v razvoju
                     13
                  . Komisija je podprla delo medvladne strokovne skupine ZN za kibernetsko kriminaliteto, Komisije ZN za preprečevanje kriminala in kazensko pravosodje, Urada Združenih narodov za droge in kriminal (UNODC), Odbora Budimpeške konvencije o kibernetski kriminaliteti in drugih organov.

                  Pogajanja o mednarodni konvenciji naj bi se nanašala na skupna pravila EU za boj proti kibernetski kriminaliteti. To lahko vključuje zlasti Direktivo 2011/93/EU o boju proti spolnemu izkoriščanju otrok na spletu in otroški pornografiji
                     14
                  , ki obravnava nov razvoj v spletnem okolju, kot je pridobivanje otrok za spolne namene (storilci se pretvarjajo, da so otroci, da bi zvabili mladoletnike z namenom spolne zlorabe); Direktivo 2013/40/EU o napadih na informacijske sisteme
                     15
                  , katere cilj je boj proti obsežnim kibernetskim napadom z zahtevo, da države članice okrepijo nacionalno zakonodajo o kibernetski kriminaliteti in uvedejo visoko raven kazenskih sankcij; in Direktivo (EU) 2019/713 o boju proti goljufijam in ponarejanju v zvezi z negotovinskimi plačilnimi sredstvi
                     16
                  , ki usklajuje kaznivo ravnanje fizičnih ali pravnih oseb v zvezi z negotovinskimi plačilnimi sredstvi ter razširja kazensko odgovornost na virtualne valute in digitalne denarnice. Drugi instrumenti EU določajo skupna pravila za boj proti kaznivim dejanjem, ki jih lahko omogoča uporaba informacijskih sistemov, kot so terorizem, trgovina z ljudmi, nedovoljen promet s prepovedanimi drogami, nedovoljen promet z orožjem, pranje denarja, korupcija in organizirani kriminal.

                  Pogajanja naj bi zajemala tudi ukrepe kazenskega postopka in ukrepe sodelovanja. Sedanji pravni okvir EU sestavljajo instrumenti sodelovanja na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah, kot so Direktiva 2014/41/EU o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah
                     17
                  , Konvencija o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije
                     18
                  , Uredba (EU) 2018/1727 o Eurojustu
                     19
                  , Uredba (EU) 2016/794 o Europolu
                     20
                  , Uredba (EU) 2017/1939 o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva (EJT)
                     21
                  , Okvirni sklep Sveta 2002/465/PNZ o skupnih preiskovalnih skupinah
                     22
                   ter Okvirni Sklep Sveta 2009/948/PNZ o preprečevanju in reševanju sporov o izvajanju pristojnosti v kazenskih postopkih
                     23
                  . Pomembni so tudi predlogi Komisije iz aprila 2018 o čezmejnem dostopu do elektronskih dokazov
                     24
                   in sveženj o policijskem sodelovanju
                     25
                  , ki je trenutno v zakonodajnem postopku EU. Zunaj svojih meja je Evropska unija sklenila vrsto dvostranskih sporazumov s tretjimi državami, kot so sporazumi o medsebojni pravni pomoči med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike ter med Evropsko unijo in Japonsko
                     26
                  .

                  Poleg tega je Unija sprejela več direktiv, ki krepijo procesne pravice osumljenih in obdolženih oseb
                     27
                  . Varstvo osebnih podatkov je temeljna pravica, zapisana v členu 16 PDEU in členu 8 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah. Osebne podatke je treba obdelovati v skladu z Uredbo (EU) 2016/679 (splošna uredba o varstvu podatkov)
                     28
                   in Direktivo (EU) 2016/680 (direktiva o varstvu policijskih podatkov)
                     29
                  . Temeljna pravica posameznikov do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja, stanovanja in komunikacij je zapisana tudi v členu 7 Listine o temeljnih pravicah. To vključuje spoštovanje zasebnosti komunikacij in zaščito uporabnikove terminalske opreme kot bistvena elementa. Elektronske komunikacijske podatke je treba obdelati v skladu z Direktivo 2002/58/ES (direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah)
                     30
                  .

                  S pogajanji bi bilo treba zagotoviti, da bodo določbe prihodnje konvencije ZN dosegle najvišjo možno raven varstva človekovih pravic in da bodo države članice lahko spoštovale pravo EU, tudi ob upoštevanju njegovega prihodnjega razvoja.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Evropska unija dosledno spodbuja Budimpeško konvencijo kot dragocen in prožen referenčni pravni okvir za mednarodno sodelovanje v boju proti kibernetski kriminaliteti. Tretje države je podprla pri pristopu h Konvenciji in jim omogočila, da uvedejo minimalni nacionalni pravni okvir za boj proti kibernetski kriminaliteti ter razvijejo potrebne zmogljivosti za preiskovanje in pregon ter tako olajšajo sodelovanje z drugimi pogodbenicami Konvencije
                     31
                  .

                  EU, ki jo zastopa Komisija, je bila tudi dejavno vključena v pogajanja o Drugem dodatnem protokolu k Budimpeški konvenciji
                     32
                  . Protokol bo na voljo za podpis maja 2022. Ker so zadeve, ki jih zajema Drugi dodatni protokol, v izključni pristojnosti Unije, je Komisija 25. novembra 2021 sprejela dva predloga sklepov Sveta o pooblastitvi držav članic EU, da v interesu Evropske unije podpišejo
                     33
                   in ratificirajo
                     34
                   Drugi dodatni protokol k Budimpeški konvenciji o kibernetski kriminaliteti.

                  Pogajanja bodo zato morala zagotoviti tudi doslednost in skladnost z Budimpeško konvencijo o kibernetski kriminaliteti in njenimi dodatnimi protokoli.

                  2.
                        PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

                  Člen 218(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da Komisija predloži priporočila Svetu, ki sprejme sklep o odobritvi začetka pogajanj in imenovanju pogajalca Unije. V skladu s členom 218(4) PDEU lahko Svet pogajalcu da smernice.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

                  Enostranski ukrepi ne bi bili dobra alternativa, saj ne bi zagotovili zadostne podlage za sodelovanje z državami, ki niso članice EU. Upoštevanje večstranskega sporazuma, kot je morebitna prihodnja konvencija ZN, o kateri se je Unija lahko pogajala, je učinkovitejše od začetka pogajanj s posameznimi državami, ki niso članice EU, na dvostranski ravni.

               •Sorazmernost

                  Ta pobuda ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje zadevnih ciljev politike.

               •Izbira instrumenta

                  Priporočilo Komisije za sklep Sveta o odobritvi začetka pogajanj je v skladu s členom 218(3) PDEU, ki določa, da Komisija predloži priporočila Svetu, ki sprejme sklep o odobritvi začetka pogajanj.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje

                  Ni relevantno.

               •Posvetovanja z deležniki

                  Komisija je 14. januarja 2022 na svojem spletišču objavila poziv k predložitvi dokazov za to pobudo, ki je bil štiri tedne na voljo za pripombe. (Pet) posameznih odgovorov na poziv k predložitvi dokazov je bilo objavljenih na spletišču za javna posvetovanja. Ti premisleki so bili upoštevani pri pripravi tega predloga.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Komisija je pri pripravi pogajanj upoštevala mnenja, ki so jih strokovnjaki držav članic izrazili med razpravami v ustreznih delovnih skupinah Sveta.

               •Ocena učinka

                  Ni relevantno.

               •Primernost in poenostavitev ureditve

                  Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

                  Pogajanja bodo verjetno zajemala elemente, ki bi lahko pomenili poseganje v temeljne pravice, kot so postopkovni kazenski ukrepi, opredelitve kaznivih dejanj, ki so lahko podlaga za kazenski postopek, ali dostop do zasebnih podatkov osebe, pridobljenih v okviru kazenskega postopka. Določbe, o katerih se je treba pogajati, lahko na primer privedejo do poseganja v pravico do poštenega sojenja, pravico do zasebnosti in pravico do varstva osebnih podatkov. Ker sodelovanje v pogajanjih v imenu Evropske unije ne bi smelo ogroziti ravni varstva temeljnih pravic v Uniji, ta pobuda predlaga prizadevanje za visoko raven varstva temeljnih pravic.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Predlog ne vpliva na proračun Unije. Države članice EU imajo lahko enkratne stroške za izvajanje Konvencije po zaključku pogajanj, vendar teh stroškov na tej stopnji ni mogoče določiti, saj se pogajanja še niso v celoti začela.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

                  Pogajalski proces naj bi trajal do leta 2024, po tem obdobju pa bi se Konvencija lahko podpisala in sklenila. Pobuda predlaga nadaljevanje odprtega, vključujočega in preglednega pogajalskega procesa.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o odobritvi pogajanj o celoviti mednarodni konvenciji o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Generalna skupščina Združenih narodov je 27. decembra 2019 sprejela Resolucijo 74/247 o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene, s katero je sklenila ustanoviti odprt ad hoc medvladni strokovni odbor, v katerem so zastopane vse regije, za pripravo celovite mednarodne konvencije o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene
                  35
               . Unija bi morala sodelovati pri pogajanjih o tej konvenciji.

               (2)Unija je sprejela skupna pravila, ki se prekrivajo z več elementi, ki se obravnavajo za tako konvencijo. Ta skupna pravila vključujejo zlasti celovit sklop instrumentov o kazenskem materialnem pravu
                  36
               , policijskem in pravosodnem sodelovanju v kazenskih zadevah
                  37
               , minimalnih standardih procesnih pravic
                  38
                ter zaščitnih ukrepih za varstvo podatkov in zasebnosti
                  39
               . Upoštevati bi bilo treba tudi prihodnja skupna pravila
                  40
               .

               (3)Zato lahko nova mednarodna konvencija o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene vpliva na skupna pravila Unije ali spremeni njihovo področje uporabe.

               (4)Za zaščito celovitosti prava Unije ter nadaljnjo usklajenost pravil mednarodnega prava in prava Unije je potrebno sodelovanje Unije v pogajanjih o novi mednarodni konvenciji o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene.

               (5)V skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta je bilo opravljeno posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je mnenje podal dne ...

               (6)[V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in brez poseganja v člen 4 tega protokola Irska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja.]

               [ALI]

               [V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 21 o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, in brez poseganja v člen 4 tega protokola je Irska [z dopisom z dne …] podala uradno obvestilo, da želi sodelovati pri sprejetju in uporabi tega sklepa.]

               (7)V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o celoviti konvenciji o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja potekajo ob posvetovanju s posebnim odborom, ki ga imenuje Svet.

               Člen 4

               Ta sklep in njegov dodatek se objavita takoj po njunem sprejetju.

               Člen 5

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     predsednik

                     (1)

                        Europol, Ocena ogroženosti zaradi internetnega organiziranega kriminala, 2021,
                  www.europol.eu
                  .

                     (2)

                        Konvencija Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti (CETS št. 185) (Budimpeška konvencija) z dne 23. novembra 2001,
                  https://rm.coe.int/CoERMPublicCommonSearchServices/DisplayDCTMContent?documentId=0900001680081561
                  .

                     (3)

                  Podrobnosti o rezultatu (coe.int)
                  .
                  Drugi dodatni protokol h Konvenciji o kibernetski kriminaliteti, ki ga je sprejel Odbor ministrov Sveta Evrope – novice (coe.int)
                  .

                     (4)

                        Resolucija Generalne skupščine z dne 21. decembra 2010,

                     A/Res/65/230 - E - A/Res/65/230 -Desktop (undocs.org)

                  .

                     (5)

                        Sklop vseh predhodnih sklepov in priporočil, ki so jih države članice predlagale na zasedanjih strokovne skupine za izvedbo celovite študije o kibernetski kriminaliteti v letih 2018, 2019 in 2020:
                  V2101012.pdf (unodc.org)
                  .

                     (6)

                        Poročilo o zasedanju strokovne skupine za izvedbo celovite študije o kibernetski kriminaliteti, ki je potekalo na Dunaju od 6. do 8. aprila 2021:
                  V2102595.pdf (unodc.org)
                  .

                     (7)

                        Resolucija Generalne skupščine z dne 17. decembra 2018,
                  A/RES/73/187
                  .

                     (8)

                        Resolucija Generalne skupščine z dne 27. decembra 2019,
                  A/RES/74/247
                  .

                     (9)

                        Resolucija Generalne skupščine z dne 26. maja 2021,
                  A/RES/75/282*
                  .

                     (10)

                  COM(2020) 605 final
                   z dne 27. julija 2020.

                     (11)

                  COM(2021) 170 final
                   z dne 14. aprila 2021.

                     (12)

                  COM(2021) 799 final
                   z dne 8. decembra 2021.

                     (13)

                        To vključuje programe, kot so GLACY+, CyberEast in CyberSouth, ki jih sofinancirata EU in Svet Evrope, upravlja pa jih Svet Evrope.

                     (14)

                        Direktiva 2011/93/EU z dne 13. decembra 2011.

                     (15)

                        Direktiva 2013/40/EU z dne 12. avgusta 2013.

                     (16)

                        Direktiva (EU) 2019/713 z dne 17. aprila 2019.

                     (17)

                        Direktiva 2014/41/EU z dne 3. aprila 2014.

                     (18)

                        Konvencija o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije z dne 29. maja 2020.

                     (19)

                        Uredba (EU) 2018/1727 z dne 14. novembra 2018.

                     (20)

                        Uredba (EU) 2016/794 z dne 11. maja 2016.

                     (21)

                        Uredba Sveta (EU) 2017/1939 z dne 12. oktobra 2017.

                     (22)

                        Okvirni sklep Sveta 2002/465/PNZ z dne 13. junija 2022.

                     (23)

                        Okvirni sklep Sveta 2009/948/PNZ z dne 30. novembra 2009.

                     (24)

                        Predlog uredbe o evropskem nalogu za predložitev in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah

                     (COM(2018) 225 final)

                   ter Predlog direktive o določitvi harmoniziranih pravil o imenovanju pravnih zastopnikov za namene zbiranja dokazov v kazenskih postopkih

                     (COM(2018) 226 final)

                   z dne 17. aprila 2018.

                     (25)

                        Predlog priporočila Sveta o policijskem sodelovanju (COM(2021) 780), Predlog direktive o izmenjavi informacij med organi kazenskega pregona držav članic ter razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2006/960/PNZ (COM(2021) 782) ter Predlog uredbe o avtomatizirani izmenjavi podatkov za policijsko sodelovanje (okvir Prüm II) (COM(2021) 784) z dne 8. decembra 2021.

                     (26)

                        Sporazum o medsebojni pravni pomoči med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike z dne 25. junija 2003.Sporazum o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med Evropsko unijo in Japonsko iz leta 2009.

                     (27)

                        Direktiva 2010/64/EU z dne 20. oktobra 2020; Direktiva 2012/13/EU z dne 22. maja 2012; Direktiva 2013/48/EU z dne 22. oktobra 2013; Direktiva (EU) 2016/1919 z dne 26. oktobra 2016; Direktiva (EU) 2016/800 z dne 11. maja 2016; Direktiva (EU) 2016/343 z dne 9. marca 2016.

                     (28)

                        Uredba (EU) 2016/679 z dne 27. aprila 2016.

                     (29)

                        Direktiva (EU) 2016/680 z dne 27. aprila 2016.

                     (30)

                        Direktiva 2002/58/ES z dne 12. julija 2002, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES z dne 25. novembra 2009.

                     (31)

                        Glej npr. Sklepe Sveta o kibernetski diplomaciji z dne 10. februarja 2015, dokument 6122/15.

                     (32)

                        Sklep Sveta o pooblastitvi Evropske komisije, da v imenu EU sodeluje pri pogajanjih o Drugem dodatnem protokolu h Konvenciji Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti, sklic 9116/19.

                     (33)

                        Predlog sklepa Sveta o pooblastitvi držav članic, da v interesu Evropske unije podpišejo Drugi dodatni protokol h Konvenciji o kibernetski kriminaliteti, ki obravnava okrepljeno sodelovanje in razkritje elektronskih dokazov (COM(2021) 718 final z dne 25. novembra 2021).

                     (34)

                        Predlog sklepa Sveta o pooblastitvi držav članic, da v interesu Evropske unije ratificirajo Drugi dodatni protokol h Konvenciji o kibernetski kriminaliteti, ki obravnava okrepljeno sodelovanje in razkritje elektronskih dokazov (

                     COM(2021) 719 final

                   z dne 25. novembra 2021).

                     (35)

                        Resolucija, ki jo je Generalna skupščina Združenih narodov 27. decembra 2019 sprejela o poročilu Tretjega odbora (A/74/401), z naslovom Boj proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene
                  (A/RES/74/247)
                  .

                     (36)

                        Direktiva 2011/93/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o boju proti spolni zlorabi in spolnemu izkoriščanju otrok ter otroški pornografiji in nadomestitvi Okvirnega sklepa Sveta 2004/68/PNZ

                     (UL L 335, 17.12.2011, str. 1)

                  ; Direktiva 2013/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. avgusta 2013 o napadih na informacijske sisteme in nadomestitvi Okvirnega sklepa Sveta 2005/222/PNZ

                     (UL L 218, 14.8.2013, str. 8)

                  ; Direktiva (EU) 2019/713 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o boju proti goljufijam in ponarejanju v zvezi z negotovinskimi plačilnimi sredstvi ter o nadomestitvi Okvirnega sklepa Sveta 2001/413/PNZ

                     (UL L 123, 10.5.2019, str. 18)

                  .

                     (37)

                        Akt Sveta z dne 29. maja 2000 o ustanovitvi Konvencije o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije (UL C 197, 12.7.2000, str. 1); Uredba (EU) 2018/1727 Evropskega parlamenta in Sveta o Agenciji Evropske unije za pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah (Eurojust) ter nadomestitvi in razveljavitvi Sklepa Sveta 2002/187/PNZ (UL L 295, 21.11.2018, str. 138); Uredba (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) ter nadomestitvi in razveljavitvi sklepov Sveta 2009/371/PNZ, 2009/934/PNZ, 2009/935/PNZ, 2009/936/PNZ in 2009/968/PNZ (UL L 135, 24.5.2016, str. 53); Okvirni sklep Sveta 2002/465/PNZ z dne 13. junija 2002 o skupnih preiskovalnih skupinah (UL L 162, 20.6.2002, str. 1); Okvirni sklep Sveta 2009/948/PNZ o preprečevanju in reševanju sporov o izvajanju pristojnosti v kazenskih postopkih (UL L 328, 15.12.2009, str. 42); Direktiva 2014/41/EU o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah (UL L 130, 1.5.2014, str. 1).

                     (38)

                        Direktiva 2010/64/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o pravici do tolmačenja in prevajanja v kazenskih postopkih (UL L 280, 26.10.2010, str. 1); Direktiva 2012/13/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2012 o pravici do obveščenosti v kazenskem postopku (UL L 142, 1.6.2012, str. 1); Direktiva 2013/48/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. oktobra 2013 o pravici do dostopa do odvetnika v kazenskem postopku in v postopkih na podlagi evropskega naloga za prijetje ter pravici do obvestitve tretje osebe ob odvzemu prostosti in do komunikacije s tretjimi osebami in konzularnimi organi med odvzemom prostosti (UL L 294, 6.11.2013, str. 1); Direktiva (EU) 2016/1919 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. oktobra 2016 o brezplačni pravni pomoči za osumljene in obdolžene osebe v kazenskem postopku ter za zahtevane osebe v postopku na podlagi evropskega naloga za prijetje (UL L 297, 4.11.2016, str. 1); Direktiva (EU) 2016/800 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o procesnih jamstvih za otroke, ki so osumljene ali obdolžene osebe v kazenskem postopku (UL L 132, 21.5.2016, str. 1); Direktiva (EU) 2016/343 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 2016 o krepitvi nekaterih vidikov domneve nedolžnosti in krepitvi pravice biti navzoč na sojenju v kazenskem postopku (UL L 65, 11.3.2016, str. 1).

                     (39)

                        Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES; Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ; Direktiva 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL L 201, 31.7.2002, str. 37), kakor je bila spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009.

                     (40)

                        Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem nalogu za predložitev in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah (COM(2018) 225 final z dne 17. aprila 2018); Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi harmoniziranih pravil o imenovanju pravnih zastopnikov za namene zbiranja dokazov v kazenskih postopkih (COM(2018) 226 final z dne 17. aprila 2018).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 29.3.2022
            COM(2022) 132 final

            PRILOGA
            k
            Priporočilu za sklep Sveta
            o odobritvi pogajanj o celoviti mednarodni konvenciji o boju proti uporabi informacijskih in komunikacijskih tehnologij v kriminalne namene

               PRILOGA

               V zvezi s pogajalskim procesom bi si morala Unija prizadevati za naslednje:

               (1)Pogajalski proces je odprt, vključujoč in pregleden ter temelji na sodelovanju v dobri veri.

               (2)Pogajalski proces omogoča smiselno sodelovanje vseh zadevnih deležnikov, vključno s civilno družbo, zasebnim sektorjem, akademskimi krogi in nevladnimi organizacijami.

               (3)Vsi prispevki, prejeti od vseh članic Združenih narodov, se obravnavajo enako, da se zagotovi vključujoč proces.

               (4)Pogajalski proces temelji na učinkovitem in realističnem delovnem programu.

               V zvezi s splošnimi cilji za pogajanja bi si morala Unija prizadevati za naslednje:

               (5)Konvencija je učinkovit instrument za organe kazenskega pregona in pravosodne organe v svetovnem boju proti kibernetski kriminaliteti, njen cilj pa je dodati vrednost mednarodnemu sodelovanju.

               (6)V celoti se upošteva obstoječi okvir dobro preizkušenih mednarodnih in regionalnih instrumentov in prizadevanj, kot se odraža v resolucijah Generalne skupščine Združenih narodov 74/247 in 75/282. V skladu s tem je Konvencija združljiva z obstoječimi mednarodnimi instrumenti, zlasti Budimpeško konvencijo Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti iz leta 2001 in njenimi protokoli, Konvencijo Združenih narodov proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu iz leta 2000 in njenimi protokoli, pa tudi drugimi ustreznimi mednarodnimi in regionalnimi instrumenti, ter jih dopolnjuje. Konvencija preprečuje kakršen koli vpliv na njihovo uporabo ali nadaljnji pristop katere koli države k njim in, kolikor je mogoče, preprečuje nepotrebno podvajanje.

               (7)Delo in rezultati odprte medvladne strokovne skupine za izvedbo celovite študije o kibernetski kriminaliteti, kot je bila dogovorjena z Resolucijo Generalne skupščine Združenih narodov 75/282, se v celoti upoštevajo.

               (8)Z določbami Konvencije je doseženo največje možno varstvo človekovih pravic. Države članice EU bi morale biti sposobne spoštovati pravo EU, vključno s temeljnimi pravicami, svoboščinami in splošnimi načeli prava EU, kot so zapisani v Pogodbah Evropske unije in Listini o temeljnih pravicah. Določbe Konvencije bi morale biti združljive tudi z mednarodnimi trgovinskimi obveznostmi EU in njenih držav članic.

               V zvezi z vsebino pogajanj bi si morala Unija prizadevati za naslednje:

               (9)Konvencija določa opredelitve kaznivih dejanj, ki se lahko storijo le z uporabo informacijskih sistemov.

               (10)Konvencija določa opredelitve kaznivih dejanj, ki se lahko storijo brez uporabe informacijskih sistemov, vendar jih je mogoče v določenih okoliščinah omogočiti z uporabo informacijskih sistemov, a le v primerih, ko se zaradi vpletenosti informacijskih sistemov bistveno spremenijo značilnosti ali učinek kaznivih dejanj.

               (11)Kazniva dejanja so jasno in ozko opredeljena na tehnološko nevtralen način. Opredelitve so skladne z opredelitvami iz drugih ustreznih mednarodnih ali regionalnih konvencij, zlasti na področju organiziranega kriminala ali kibernetske kriminalitete, in z mednarodnimi standardi človekovih pravic.

               (12)Konvencija določa pravila o poskusu takih kaznivih dejanj, pomoči pri njih in napeljevanju k njim, o odgovornosti pravnih oseb za taka kazniva dejanja, o določitvi pristojnosti za taka kazniva dejanja ter o sankcijah in ukrepih v zvezi s temi kaznivimi dejanji, ki so združljiva z drugimi ustreznimi mednarodnimi ali regionalnimi konvencijami, zlasti na področju organiziranega kriminala ali kibernetske kriminalitete, in z mednarodnimi standardi človekovih pravic.

               (13)Konvencija določa postopkovne kazenske ukrepe, ki organom omogočajo učinkovito preiskovanje kibernetske kriminalitete, zamrznitev in zaplembo premoženjske koristi, pridobljene s takimi kaznivimi dejanji, ter hrambo ali pridobitev elektronskih dokazov o kakršnem koli kaznivem dejanju v okviru kazenske preiskave ali postopka, ob ustreznem upoštevanju načela sorazmernosti.

               (14)Ti postopkovni kazenski ukrepi zagotavljajo zadostno dodano vrednost v primerjavi z drugimi ustreznimi mednarodnimi ali regionalnimi konvencijami, zlasti na področju organiziranega kriminala ali kibernetske kriminalitete, ter so združljivi s takimi konvencijami in mednarodnimi standardi človekovih pravic.

               (15)Postopkovni ukrepi za zavarovanje ali pridobitev elektronskih dokazov vsebujejo jasno in ozko opredelitev vrste zajetih informacij. Postopkovni ukrepi za sodelovanje s subjekti zasebnega sektorja zagotavljajo, da je breme za take subjekte sorazmerno in da subjekti zasebnega sektorja v celoti spoštujejo človekove pravice svojih uporabnikov. Konvencija zagotavlja pravno jasnost za ponudnike spletnih storitev (npr. ponudnike internetnih storitev) pri njihovih stikih z organi kazenskega pregona držav pogodbenic Konvencije. Postopkovni ukrepi za odstranjevanje nezakonitih spletnih vsebin se nanašajo le na nezakonite vsebine, ki so lahko dovolj specifične in ozko opredeljene.

               (16)Konvencija določa ukrepe sodelovanja, ki organom različnih držav pogodbenic instrumenta omogočajo učinkovito sodelovanje pri kazenskih preiskavah ali postopkih v zvezi s kaznivimi dejanji, opredeljenimi v instrumentu, ali sodelovanje pri zavarovanju ali pridobivanju elektronskih dokazov o kakršnem koli kaznivem dejanju v okviru kazenske preiskave ali postopka.

               (17)Ti ukrepi sodelovanja zagotavljajo zadostno dodano vrednost v primerjavi z drugimi ustreznimi mednarodnimi ali regionalnimi konvencijami, zlasti na področju organiziranega kriminala ali kibernetske kriminalitete, ter so združljivi s takimi konvencijami in mednarodnimi standardi človekovih pravic.

               (18)Za ukrepe sodelovanja veljajo pogoji, določeni z zakonodajo zaprošene pogodbenice, in določajo obsežne razloge za zavrnitev, ki zagotavljajo varstvo temeljnih pravic, vključno s pravico do varstva osebnih podatkov, tudi v okviru prenosov osebnih podatkov, in po potrebi obstoj dvojne kaznivosti.

               (19)Konvencija določa stroge pogoje in močne zaščitne ukrepe za zagotovitev, da lahko države članice EU spoštujejo in varujejo temeljne pravice, svoboščine in splošna načela prava EU, kot so zapisani v Pogodbah Evropske unije in Listini o temeljnih pravicah, vključno zlasti z načelom sorazmernosti, procesnimi jamstvi in pravicami, pravico do učinkovitega sodnega varstva, domnevo nedolžnosti, pravico do poštenega sojenja in pravico do obrambe oseb, ki so v kazenskem postopku, pa tudi pravico do zasebnosti, pravico do varstva osebnih podatkov in elektronskih komunikacijskih podatkov pri obdelavi takih podatkov, vključno s prenosom organom v državah zunaj Evropske unije, ter pravico do svobode izražanja in obveščanja. Konvencija zlasti zagotavlja, da lahko države članice EU izpolnijo zahteve za mednarodne prenose osebnih podatkov v smislu Direktive (EU) 2016/680, Uredbe (EU) 2016/679 in Direktive 2002/58/ES. Pogoji in zaščitni ukrepi zagotavljajo tudi varstvo človekovih pravic in temeljnih svoboščin v skladu z mednarodnimi standardi človekovih pravic. To velja za celotno Konvencijo, vključno s postopkovnimi ukrepi in ukrepi sodelovanja, tudi tistimi, ki lahko znatno posegajo v pravice posameznikov, kot sta zamrznitev in zaplemba premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem, ter izročitev.

               (20)Konvencija zagotavlja podlago za prostovoljne ukrepe za krepitev zmogljivosti za podporo državam pri izvajanju učinkovitih preiskav in postopkov v zvezi s kibernetsko kriminaliteto ter pri pridobivanju elektronskih dokazov za preiskave in postopke v zvezi z drugimi kaznivimi dejanji, vključno s tehnično pomočjo in usposabljanjem. Urad Združenih narodov za droge in kriminal ima jasno opredeljeno vlogo pri izvajanju takih ukrepov.

               (21)Konvencija ustrezno upošteva položaj fizičnih in pravnih oseb kot žrtev kibernetske kriminalitete. Konvencija zagotavlja, da te žrtve kibernetske kriminalitete prejmejo ustrezno pomoč, podporo in zaščito.

               (22)Konvencija zagotavlja podlago za praktične ukrepe za preprečevanje kibernetske kriminalitete, ki so jasno opredeljeni in strogo omejeni ter ločeni od ukrepov kazenskega postopka, ki bi lahko posegali v pravice in svoboščine posameznikov ali pravnih oseb.

               V zvezi z delovanjem Konvencije bi si morala Unija prizadevati za naslednje:

               (23)Konvencija ohranja obstoječe svetovne in regionalne instrumente ter stalno mednarodno sodelovanje v svetovnem boju proti kibernetski kriminaliteti. Države članice Evropske unije lahko v medsebojnih odnosih zlasti še naprej uporabljajo pravila Evropske unije.

               (24)Konvencija določa ustrezen mehanizem za zagotovitev njenega izvajanja in končne določbe, vključno z reševanjem sporov, podpisom, ratifikacijo, sprejetjem, odobritvijo in pristopom, začetkom veljavnosti, spremembo, začasno prekinitvijo, odpovedjo in depozitarjem ter jeziki, ki so, kadar je to mogoče in primerno, oblikovane v skladu z določbami drugih ustreznih mednarodnih ali regionalnih konvencij, zlasti na področju organiziranega kriminala ali kibernetske kriminalitete.

               (25)Konvencija Evropski uniji omogoča, da postane njena pogodbenica.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 6.4.2022
            COM(2022) 167 final

            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj za sporazum o cestnem prevozu blaga med Evropsko unijo in Ukrajino

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.Ozadje priporočila

               Komisija s tem priporočilom Svetu priporoča, naj odobri začetek pogajanj o časovno omejenem sporazumu o cestnem prevozu blaga med Unijo in Ukrajino (v nadaljnjem besedilu: sporazum), s katerim bi obravnavali posledice neizzvane in neupravičene ruske vojaške agresije proti Ukrajini, ter imenuje Komisijo za pogajalca Unije. Priporočilu so priložene tudi pogajalske smernice.

               2.Ozadje

               Cestni prevoz blaga med Unijo in Ukrajino trenutno v veliki meri urejajo številni dvostranski prometni sporazumi med državami članicami EU in Ukrajino. Ti sporazumi določajo ureditve kvot za prevoznike iz EU in Moldavije, kar zadeva tranzit in dvostransko trgovino. Po podatkih iz študije, opravljene leta 2014
                  1
               , je 25 držav članic, s katerimi je imela Ukrajina takrat sklenjene dvostranske sporazume o cestnem prevozu, Ukrajini dodelilo skupno 560 680 kvot. Leta 2019 je bilo to število nekoliko nižje (552 875 kvot, od tega 1 750 večkratnih kvot). Za kvote se redno zahtevajo določene vrednosti emisij Euro.

               Poleg dovoljenj, ki temeljijo na navedenih dvostranskih sporazumih, Mednarodni prometni forum (ITF) izvaja večstranski sistem kvot, v okviru katerega se izdajajo večstranske licence za mednarodni cestni prevoz blaga s strani prevoznih podjetij s sedežem v državi članici Evropske konference ministrov za promet (ECMT). Licence se uporabljajo za prevoz blaga med državami članicami ECMT ali za tranzit prek ozemlja ene ali več navedenih držav. Vendar je število kvot v okviru sistema ECMT precej nizko v primerjavi s številom kvot, izdanih na podlagi dvostranskih sporazumov (čeprav neposredna primerjava ni mogoča, saj se kvote ECMT nanašajo na letne licence, zadevni dvostranski sporazumi pa na dovoljenja za enkratne vožnje). V letu 2022 je bilo ukrajinskim prevoznikom dodeljenih 4 000 letnih licenc.

               Ukrajina je leta 2006 pristopila k Evropskemu sporazumu o delu posadk na vozilih, ki opravljajo mednarodne cestne prevoze (AETR)
                  2
               , katerega pogodbenice so tudi vse države članice EU. Zato morajo ukrajinski prevozniki, ki opravljajo prevoz blaga na ozemlju Unije, upoštevati enaka pravila glede časa vožnje, odmorov in časa počitka, kot veljajo v Uniji v skladu z Uredbo (ES) št. 561/2006
                  3
               .

               Ukrajina se zaradi ruske vojaške agresije proti njej sooča z zelo težkimi prometnimi razmerami. Ruske vojaške sile so blokirale ali uničile pomembne prometne poti za prevoz blaga prek Črnega morja, ukrajinski zračni prostor pa je zaprt za civilni promet. Za prevoz potnikov in beguncev se trenutno prednostno uporablja železniško omrežje, ki pa je še vedno zelo izpostavljeno ruskim bombnim napadom.

               Zato je primerno, da se v pomoč ukrajinskemu gospodarstvu, ki se sooča z velikim pritiskom, takoj sklene sporazum med Unijo in Ukrajino, ki bo trajal, dokler bo vojna močno vplivala na prometno infrastrukturo in prevozne dejavnosti, ter na podlagi katerega bo mogoče obremenjeno in ranljivo železniško omrežje, blokiran civilni zračni prostor in blokirana pristanišča ob Črnem morju v čim večji meri nadomestiti z izboljšanimi alternativami cestnega prevoza blaga med EU in Ukrajino. To je zelo pomembno za trgovino z žiti, gorivom, živili in drugim blagom, ki jo je treba nujno obravnavati, da bi zmanjšali neustrezno prehransko varnost v Ukrajini in preprečili še dodatno povečanje števila beguncev. Sporazum bo vključeval tudi klavzule o priznavanju vozniških dovoljenj in spričeval o strokovni usposobljenosti ukrajinskih voznikov, ki prevažajo blago v EU. Sporazum se bo uporabljal na ozemlju Ukrajine, ki je pod nadzorom legitimne vlade Ukrajine in ga kot tako priznava Evropska unija.

               Sklenitev takega sporazuma je v interesu Unije, ne le zato, ker ji je v interesu stabilizacija ukrajinske države in gospodarstva, temveč tudi, ker je Ukrajina pomembna dobaviteljica proizvodov, kot so žita in druga živila, in ker bodo prevozniki iz EU pridobili enake prevozne pravice na ozemlju Ukrajine.

               3.Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Ta sporazum je skladen s sedanjo politiko EU na področju zunanjih odnosov z Ukrajino. Ukrajinska vlada je tak sporazum zahtevala kot nujen ukrep.

                  Sklenitev sporazuma o cestnem prevozu blaga z Ukrajino bi bila tudi v skladu s pridružitvenim sporazumom, ki sta ga Unija in Ukrajina podpisali 27. junija 2014, saj člen 136 navedenega sporazuma predvideva morebitne prihodnje posebne cestne sporazume za zagotovitev usklajenega razvoja in postopne liberalizacije prevoza med pogodbenicama.

               4.Pravna podlaga, subsidiarnost in sorazmernost

               •Pravna podlaga

                  Postopkovna pravna podlaga za sklep o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Unijo in tretjo državo ter dajanju smernic pogajalcu je člen 218(3) in (4) PDEU.

               •Pristojnost Unije

                  Člen 216(1) PDEU določa:

                  „Unija lahko sklene sporazum z eno ali več tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami, kadar je tako določeno v Pogodbah ali kadar je v okviru politik Unije sklenitev sporazuma potrebna bodisi za doseganje enega od ciljev iz Pogodb, bodisi kadar je tako določeno v pravno zavezujočem aktu Unije, bodisi kadar sporazum lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe.“

               Ta sporazum spada v okvir prometne politike Unije in je potreben za dosego enega od ciljev iz Pogodb, tj. „prispevati k prosti in pravični trgovini“, njegova sklenitev pa je predvidena v členu 136 pridružitvenega sporazuma z Ukrajino.

               Poleg tega je sklenitev mednarodnih sporazumov o cestnem prevozu blaga izrecno določena v zakonodajnem aktu Unije.

               Zlasti je v členu 1(2) in (3) Uredbe (ES) Evropskega parlamenta in Sveta št. 1072/2009 z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga določeno:

               „2. Pri prevozu iz države članice v tretjo državo in obratno se ta uredba uporablja za del vožnje na ozemlju katere koli prečkane tranzitne države članice. Ne uporablja se za del vožnje na ozemlju države članice nakladanja ali razkladanja, dokler se ne sklene potrebni sporazum med Skupnostjo in zadevno tretjo državo.

               3. Do sklenitve sporazumov iz odstavka 2 ta uredba ne vpliva na:

               (a) določbe v zvezi s prevozom iz države članice v tretjo državo in obratno, ki so vključene v dvostranske sporazume, ki so jih države članice sklenile s temi tretjimi državami;

               (b) določbe v zvezi s prevozom iz države članice v tretjo državo in obratno, ki so vključene v dvostranske sporazume, sklenjene med državami članicami, ki bodisi po dvostranskih dovoljenjih ali po sporazumih o liberalizaciji dovoljujejo cestnim prevoznikom nakladanje in razkladanje v državi članici, v kateri nimajo sedeža.“

               Nadalje sklenitev sporazuma lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe, kot je določeno v sodni praksi Sodišča. Sodišče je zlasti v točki 201 mnenja 2/15 z dne 16. maja 2017
                  4
                navedlo:

               „201. Kot je Sodišče že ugotovilo, je treba za sporazum med Unijo in tretjo državo, kadar določa, da se za mednarodna razmerja, na katera se nanaša, uporabljajo pravila, ki se v veliki meri prepletajo s skupnimi pravili Unije, ki veljajo za položaje znotraj Unije, šteti, da lahko vpliva na ta skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe. Čeprav niso v neskladju z navedenimi skupnimi pravili, lahko namreč pride do vplivanja na smisel, področje uporabe in učinkovanje teh skupnih pravil (glej zlasti mnenje 1/03 (Nova Luganska konvencija) z dne 7. februarja 2006, EU:C:2006:81, točke 143 in od 151 do 153; mnenje 1/13 (Pristop tretjih držav k Haaški konvenciji) z dne 14. oktobra 2014, EU:C:2014:2303, točke od 84 do 90, in sodbo z dne 26. novembra 2014, Green Network, C‑66/13, EU:C:2014:2399, točki 48 in 49).“

                  Dostop do trga, predviden v tem priporočilu, se nedvomno prekriva z navedenimi določbami o dostopu do trga, ki jih je Unija sprejela v zvezi z mednarodnim cestnim prevozom blaga.

                  Glede na navedeno ima Unija izključno zunanjo pristojnost v skladu s členom 3(2) PDEU za sklenitev predvidenega sporazuma.

               •Obveznost Komisije, da se posvetuje

               Treba je upoštevati pojasnila iz sodbe Sodišča z dne 16. julija 2015 v zadevi C-425/13
                  5
               , ki določa vlogo različnih institucij za namene uporabe člena 218(2) in (4) PDEU v skladu z načeloma institucionalnega ravnovesja in medsebojnega lojalnega sodelovanja iz člena 13(2) PEU.

               Primerno je, da Komisija Svetu in posebnemu odboru, ki ga ta imenuje, zagotovi vse informacije, ki jih potrebujeta za spremljanje napredka pogajanj, kot so zlasti napovedani splošni cilji in stališča drugih strani med pogajanji. Komisija bo o izidu pogajanj pisno poročala Svetu in posebnemu odboru, ki ga ta imenuje, in sicer na način, ki Svetu omogoča izvajanje njegovih institucionalnih pooblastil.

               Da bi izpolnila obveznost spoštovanja institucionalnega ravnovesja iz člena 13(2) PEU in obveznost iz člena 218(10) PDEU, bo Komisija v enakem obsegu obveščala tudi Evropski parlament.

               •Sorazmernost

                  Priporočilo je v skladu z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov:

                  Predvideni sporazum je najučinkovitejši instrument za okrepitev odnosov med EU in Ukrajino na področju cestnega prevoza, saj odpravlja potrebo po kvotah v dvostranskih sporazumih med državami članicami EU in Ukrajino.

                  Predlagani sporazum organom držav članic in prometnemu sektorju ne nalaga dodatnega upravnega ali finančnega bremena v primerjavi s sedanjim stanjem. Ravno nasprotno, zmanjšati bi moral upravno breme tako za prometni sektor kot za države članice. Poleg tega bo črtal potrebo po dovoljenjih za prevoz za navedene kategorije prevoznih pravic (tranzitne in dvostranske pravice) za prevoznike iz EU in s tem zmanjšal breme za prometni sektor EU.

               5.Proračunske posledice

                  Priporočilo ne vpliva na proračun Unije.

               6.Drugi elementi

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb priporočila

               Sklep Sveta bo odobril začetek pogajanj za sporazum o cestnem prevozu blaga med Unijo in Ukrajino za obravnavo posledic ruske agresije proti Ukrajini ter imenoval Komisijo za pogajalca Unije. Pogajalske smernice, ki so mu priložene, vsebujejo splošen opis področja uporabe predvidenega sporazuma.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o odobritvi začetka pogajanj za sporazum o cestnem prevozu blaga med Evropsko unijo in Ukrajino

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Treba bi bilo začeti pogajanja za sklenitev sporazuma med Unijo in Ukrajino o cestnem prevozu blaga. Primerno je, da se sporazum uporablja, dokler bo neizzvana in neupravičena ruska agresija proti Ukrajini močno vplivala na prometno infrastrukturo in prevozne dejavnosti.

               (2)Za pogajalca bi bilo treba imenovati Komisijo.

               (3)Pogajanja bi morala voditi Komisija v posvetovanju [s/z] [ime posebnega odbora vstavi Svet] –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o sporazumu med Evropsko unijo in Ukrajino o cestnem prevozu blaga.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja se vodijo v posvetovanju [s/z] [ime posebnega odbora vstavi Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     predsednik

                     (1)

                        Študija o gospodarskem učinku sporazuma med EU in Ukrajino, ki so jo pripravili ICF, TRT in DIW Econ, končno poročilo, 14. oktober 2014.

                     (2)

                        Podpisan v Ženevi 1. julija 1970.

                     (3)

                        Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85.

                     (4)

                        ECLI:EU:C:2017:376.

                     (5)

                        ECLI:EU:C:2015:483.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 6.4.2022
            COM(2022) 167 final

            PRILOGA
            k
            Priporočilu za SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj za sporazum o cestnem prevozu blaga med Evropsko unijo in Ukrajino

               PRILOGA

               Pogajalske smernice za sporazum med Evropsko unijo in Ukrajino o cestnem prevozu blaga

               1.Pogajalski cilji

               Izpogajati sporazum z Ukrajino, ki bo liberaliziral cestni prevoz blaga z dodelitvijo dostopnih pravic ukrajinskim prevoznikom in prevoznikom iz Evropske unije za tranzit in dvostranski mednarodni prevoz ter ki bo vseboval določbe o priznavanju vozniških dovoljenj in spričeval o strokovni usposobljenosti, ki jih izdajo ukrajinski pristojni organi, v Evropski uniji in obratno.

               2.Področje uporabe sporazuma

               Sporazum bi moral ukrajinskim cestnim prevoznikom omogočiti dostop do trga Unije.

               (1)Sporazum bi moral liberalizirati cestni prevoz blaga z dodelitvijo dostopnih pravic ukrajinskim prevoznikom in prevoznikom iz Evropske unije za tranzit in dvostranski mednarodni prevoz med Evropsko unijo in Ukrajino. Sporazum bi moral ohraniti ali povečati raven dostopa do trga ali druge poslovne priložnosti, ki so na voljo v okviru obstoječih dvostranskih sporazumov o cestnem prevozu med državami članicami EU in Ukrajino.

               (2)Sporazum, ki bi moral biti enako verodostojen v vseh uradnih jezikih EU, bi moral v ta namen vključevati jezikovno klavzulo.

               (3)Sporazum bi moral obravnavati vozniška dovoljenja in spričevala o strokovni usposobljenosti, ki jih izdajo ukrajinski pristojni organi, da se zagotovi njihovo priznavanje v Evropski uniji.

               (4)Sporazum bi moral biti časovno omejen in se uporabljati, dokler bo ruska vojaška agresija proti Ukrajini močno vplivala na prometno infrastrukturo in prevozne dejavnosti.

               3.Splošne določbe

               Sporazum, ki sledi obstoječim dvostranskim sporazumom o cestnem prevozu med državami članicami EU in Ukrajino, bo prevladal nad njihovimi določbami.

               Po prenehanju njegove veljavnosti bi se obstoječi dvostranski sporazumi med državami članicami EU in Ukrajino spet uporabljali, razen če in dokler Unija z Ukrajino ne sklene drugega sporazuma na področju cestnega prevoza.

               4.Upravljanje sporazuma

               Vzpostaviti bi bilo treba skupni odbor, sestavljen iz predstavnikov pogodbenic, ki bi moral biti odgovoren za upravljanje sporazuma ter njegovo pravilno izvajanje, zlasti kar zadeva prilagoditev pravil EU, ki jih mora Ukrajina upoštevati in se vključijo v prilogo k sporazumu, po njihovi spremembi ter nova pravila na področju cestnega prevoza, sprejeta na ravni Unije.

               Ukrajinskim strokovnjakom se lahko dovoli, da kot opazovalci sodelujejo v strokovnih skupinah, ki jih ustanovi Unija in se ukvarjajo z zakonodajo Unije, ki jo mora Ukrajina upoštevati in bo navedena v prilogi k sporazumu.

               Sporazum bi moral vključevati hiter, učinkovit in zavezujoč mehanizem reševanja sporov, ki bo zagotovil pravilno uporabo sporazuma.

               Kljub mehanizmu reševanja sporov bi moral sporazum vključevati določbe, ki se uporabijo v primeru neizpolnjevanja njegovih obveznosti, na primer možnost sprejetja ustreznih zaščitnih ukrepov ali popolnega ali delnega začasnega odvzema pravic ali privilegijev, podeljenih v skladu s pogoji sporazuma.

               5.Vodenje pogajanj

               Komisija bo pogajanja vodila v skladu s temi smernicami, poleg tega pa bo zagotovila ustrezno usklajevanje s tekočimi in prihodnjimi pogajanji na drugih ustreznih področjih.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 6.4.2022
            COM(2022) 168 final

            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj za sporazum o cestnem prevozu blaga med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.Ozadje priporočila

               Komisija s tem priporočilom Svetu priporoča, naj odobri začetek pogajanj o časovno omejenem sporazumu o cestnem prevozu blaga med Unijo in Moldavijo (v nadaljnjem besedilu: sporazum), s katerim bi obravnavali posledice neizzvane in neupravičene ruske vojaške agresije proti Ukrajini, ter imenuje Komisijo za pogajalca Unije. Priporočilu so priložene tudi pogajalske smernice.

               2.Ozadje

               Cestni prevoz blaga med Unijo in Moldavijo trenutno v veliki meri urejajo številni dvostranski prometni sporazumi med državami članicami EU in Moldavijo. Ti sporazumi določajo ureditve kvot za prevoznike iz EU in Moldavije, kar zadeva tranzit in dvostransko trgovino. Po informacijah moldavske nacionalne agencije za cestni promet so Estonija, Litva, Latvija, Poljska, Slovaška, Madžarska in Slovenija Moldaviji dodelile skupno 15 000 kvot. Od tega je 14 320 tranzitnih ali dvostranskih kvot in 680 splošnih kvot. Do 17. marca 2022 je bilo od vseh kvot, ki so jih navedene države dodelile Moldaviji za leto 2022, na voljo le še 8 647 kvot (tj. približno 60 % vseh kvot).

               Poleg dovoljenj, ki temeljijo na navedenih dvostranskih sporazumih, Mednarodni prometni forum (ITF) izvaja večstranski sistem kvot, v okviru katerega se izdajajo večstranske licence za mednarodni cestni prevoz blaga s strani prevoznih podjetij s sedežem v državi članici Evropske konference ministrov za promet (ECMT). Licence se uporabljajo za prevoz blaga med državami članicami ECMT ali za tranzit prek ozemlja ene ali več navedenih držav. Vendar je število kvot v okviru sistema ECMT precej nizko v primerjavi s številom kvot, izdanih na podlagi dvostranskih sporazumov (čeprav neposredna primerjava ni mogoča, saj se kvote ECMT nanašajo na letne licence, zadevni dvostranski sporazumi pa na dovoljenja za enkratne vožnje). Leta 2022 je bilo moldavskim prevoznikom dodeljenih 1 430 letnih licenc in 1 752 kratkoročnih licenc.

               Moldavija je pogodbenica Evropskega sporazuma o delu posadk na vozilih, ki opravljajo mednarodne cestne prevoze (AETR)
                  1
               , katerega pogodbenice so tudi vse države članice EU. Zato morajo moldavski prevozniki, ki opravljajo prevoz blaga na ozemlju Unije, upoštevati enaka pravila glede časa vožnje, odmorov in časa počitka, kot veljajo v Uniji v skladu z Uredbo (ES) št. 561/2006
                  2
               .

               Moldavija se zaradi ruske vojaške agresije proti Ukrajini sooča z zelo težkimi prometnimi razmerami. Moldavski cestni prevozniki morajo zaradi vojne v Ukrajini iskati alternativne poti, da bi se izognili prečkanju ukrajinskega ozemlja, kar je bil doslej edini način za vstop na trge tretjih držav vzhodno od Ukrajine. Vendar moldavski prevozniki nimajo dovolj dovoljenj za tranzit prek držav članic, skozi katere bi bil tak tranzit potreben. To ogroža izpolnjevanje dolgoročnih pogodb o dobavi blaga (zlasti kmetijskih proizvodov) s trgovinskimi partnerji v navedenih državah. Poleg tega obstaja povečana potreba po dvostranskih prevoznih dejavnostih med Moldavijo in EU, ki je s sedanjim obsegom dovoljenj ni mogoče zadovoljiti. Razširitev prevoznih pravic za moldavske prevoznike in podelitev vzajemnih pravic prevoznikom iz EU bi lahko omogočili povečan obseg izvoza blaga iz EU v Moldavijo, kar je prav tako v interesu EU. Obenem bi Moldavija morda morala dodatno prilagoditi svoje gospodarske in prometne vzorce, da bi se odzvala na učinke vojne na mednarodne trge.

               Zato je primerno, da se v pomoč moldavskemu gospodarstvu, ki se sooča z velikimi težavami, medtem ko je ta država že začasno gostila več kot 350 000 beguncev, ki so iz Ukrajine potovali v druge države, takoj sklene sporazum med Unijo in Moldavijo, na podlagi katerega se bodo lahko blokirane tranzitne poti prek Ukrajine v največji možni meri nadomestile z izboljšanimi alternativami cestnega prevoza prek EU ter se bo lahko okrepil dvostranski cestni prevoz med Moldavijo in EU. Tak sporazum bi moral trajati, dokler bo vojna močno vplivala na prevozne dejavnosti in ukrajinsko prometno infrastrukturo.

               Tak sporazum je tudi v interesu EU, saj sta EU v interesu tako stabilizacija moldavskega gospodarstva, tudi ob upoštevanju, da se mora država soočati s prihodom beguncev, ki bežijo pred vojno, kot zmanjšanje učinka ruske agresije na varnostne razmere v EU in na njenih mejah. Poleg tega bodo prevozniki iz EU pridobili enake pravice, kot bodo podeljene moldavskim prevoznikom, kar bo pozitivno vplivalo na gospodarstvo EU.

               Člen 80(c) pridružitvenega sporazuma poziva k izboljšanju glavnih prometnih povezav med ozemlji EU in Moldavije, člen 82 navedenega sporazuma pa k sodelovanju z namenom izboljšanja pretoka blaga in povečanja pretočnosti prevoznih tokov med Republiko Moldavijo, EU in tretjimi državami v regiji z odstranitvijo upravnih, tehničnih in drugih ovir.

               3.Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Ta sporazum je skladen s sedanjo politiko EU na področju zunanjih odnosov z Moldavijo. Moldavska vlada je sporazum zahtevala kot nujen ukrep. Tak sporazum bo tudi dopolnil podporo EU, ki je bila Moldaviji dodeljena marca 2022, da bi se moldavske oblasti podprlo pri zagotavljanju pomoči ljudem, ki bežijo zaradi ruske invazije na Ukrajino. Sklenitev časovno omejenega sporazuma z Moldavijo o cestnem prevozu blaga za čas trajanja ovir za prevoz, ki jih je povzročila vojna v Ukrajini, bi bila tudi v skladu s pridružitvenim sporazumom, ki sta ga Unija in Moldavija
                     3
                   podpisali 27. junija 2014.

               4.Pravna podlaga, subsidiarnost in sorazmernost

               •Pravna podlaga

                  Postopkovna pravna podlaga za sklep o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Unijo in tretjo državo ter dajanju smernic pogajalcu je člen 218(3) in (4) PDEU.

               •Pristojnost Unije

                  Člen 216(1) PDEU določa:

                  „Unija lahko sklene sporazum z eno ali več tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami, kadar je tako določeno v Pogodbah ali kadar je v okviru politik Unije sklenitev sporazuma potrebna bodisi za doseganje enega od ciljev iz Pogodb, bodisi kadar je tako določeno v pravno zavezujočem aktu Unije, bodisi kadar sporazum lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe.“

               Ta sporazum spada v okvir prometne politike Unije in je potreben za dosego enega od ciljev iz Pogodb, tj. „prispevati k prosti in pravični trgovini“.

               Poleg tega je sklenitev mednarodnih sporazumov o cestnem prevozu blaga izrecno določena v zakonodajnem aktu Unije.

               Zlasti je v členu 1(2) in (3) Uredbe (ES) Evropskega parlamenta in Sveta št. 1072/2009 z dne 21. oktobra 2009 o skupnih pravilih za dostop do trga mednarodnega cestnega prevoza blaga določeno:

               „2. Pri prevozu iz države članice v tretjo državo in obratno se ta uredba uporablja za del vožnje na ozemlju katere koli prečkane tranzitne države članice. Ne uporablja se za del vožnje na ozemlju države članice nakladanja ali razkladanja, dokler se ne sklene potrebni sporazum med Skupnostjo in zadevno tretjo državo.

               3. Do sklenitve sporazumov iz odstavka 2 ta uredba ne vpliva na:

               (a) določbe v zvezi s prevozom iz države članice v tretjo državo in obratno, ki so vključene v dvostranske sporazume, ki so jih države članice sklenile s temi tretjimi državami;

               (b) določbe v zvezi s prevozom iz države članice v tretjo državo in obratno, ki so vključene v dvostranske sporazume, sklenjene med državami članicami, ki bodisi po dvostranskih dovoljenjih ali po sporazumih o liberalizaciji dovoljujejo cestnim prevoznikom nakladanje in razkladanje v državi članici, v kateri nimajo sedeža.“

               Poleg tega člen 82 pridružitvenega sporazuma med Unijo in Moldavijo določa, da je namen sodelovanja med pogodbenicama izboljšati pretok potnikov in blaga ter povečati pretočnost prevoznih tokov med Unijo in Republiko Moldavijo.

               Nadalje sklenitev sporazuma lahko vpliva na skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe, kot je določeno v sodni praksi Sodišča. Sodišče je zlasti v točki 201 mnenja 2/15 z dne 16. maja 2017
                  4
                navedlo:

               „201. Kot je Sodišče že ugotovilo, je treba za sporazum med Unijo in tretjo državo, kadar določa, da se za mednarodna razmerja, na katera se nanaša, uporabljajo pravila, ki se v veliki meri prepletajo s skupnimi pravili Unije, ki veljajo za položaje znotraj Unije, šteti, da lahko vpliva na ta skupna pravila ali spremeni njihovo področje uporabe. Čeprav niso v neskladju z navedenimi skupnimi pravili, lahko namreč pride do vplivanja na smisel, področje uporabe in učinkovanje teh skupnih pravil (glej zlasti mnenje 1/03 (Nova Luganska konvencija) z dne 7. februarja 2006, EU:C:2006:81, točke 143 in od 151 do 153; mnenje 1/13 (Pristop tretjih držav k Haaški konvenciji) z dne 14. oktobra 2014, EU:C:2014:2303, točke od 84 do 90, in sodbo z dne 26. novembra 2014, Green Network, C‑66/13, EU:C:2014:2399, točki 48 in 49).“

                  Dostop do trga, predviden v tem priporočilu, se nedvomno prekriva z navedenimi določbami o dostopu do trga, ki jih je Unija sprejela v zvezi z mednarodnim cestnim prevozom blaga.

                  Glede na navedeno ima Unija izključno zunanjo pristojnost v skladu s členom 3(2) PDEU za sklenitev predvidenega sporazuma.

               Obstoječi dvostranski sporazumi se lahko še naprej uporabljajo kot vsebina predvidenega sporazuma, če jih predvideni sporazum ne nadomesti. Po prenehanju veljavnosti tega sporazuma se lahko obstoječi dvostranski sporazumi spet uporabljajo samostojno, razen če in dokler Unija z Moldavijo ne sklene drugega sporazuma na področju cestnega prevoza.

               •Obveznost Komisije, da se posvetuje

               Treba je upoštevati pojasnila iz sodbe Sodišča z dne 16. julija 2015 v zadevi C-425/13
                  5
               , ki določa vlogo različnih institucij za namene uporabe člena 218(2) in (4) PDEU v skladu z načeloma institucionalnega ravnovesja in medsebojnega lojalnega sodelovanja iz člena 13(2) PEU.

               Primerno je, da Komisija Svetu in posebnemu odboru, ki ga ta imenuje, zagotovi vse informacije, ki jih potrebujeta za spremljanje napredka pogajanj, kot so zlasti napovedani splošni cilji in stališča drugih strani med pogajanji. Komisija bo o izidu pogajanj pisno poročala Svetu in posebnemu odboru, ki ga ta imenuje, in sicer na način, ki Svetu omogoča izvajanje njegovih institucionalnih pooblastil.

               Da bi izpolnila obveznost spoštovanja institucionalnega ravnovesja iz člena 13(2) PEU in obveznost iz člena 218(10) PDEU, bo Komisija v enakem obsegu obveščala tudi Evropski parlament.

               •Sorazmernost

                  Priporočilo je v skladu z načelom sorazmernosti iz naslednjih razlogov:

                  Predvideni sporazum je najučinkovitejši instrument za okrepitev odnosov med EU in Moldavijo na področju cestnega prevoza, saj odpravlja potrebo po kvotah v dvostranskih sporazumih med državami članicami in Moldavijo, kar zadeva tranzit.

                  Predlagani sporazum organom držav članic in prometnemu sektorju ne nalaga dodatnega upravnega ali finančnega bremena. Ravno nasprotno, zmanjšati bi moral upravno breme tako za prometni sektor kot za države članice, saj bo podelitev enakih pravic prevoznikom EU, kot se bodo podelile moldavskim prevoznikom (tj. pravic do tranzita in dvostranskega mednarodnega prevoza), odpravila potrebo po dovoljenjih za prevoznike iz EU in s tem zmanjšala upravno breme za prometni sektor EU.

               5.Proračunske posledice

                  Priporočilo ne vpliva na proračun Unije.

               6.Drugi elementi

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb priporočila

               Sklep Sveta bo odobril začetek pogajanj za sporazum o cestnem prevozu blaga med Unijo in Moldavijo za obravnavo posledic ruske agresije proti Ukrajini ter imenoval Komisijo za pogajalca Unije. Pogajalske smernice, ki so mu priložene, vsebujejo splošen opis področja uporabe predvidenega sporazuma.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o odobritvi začetka pogajanj za sporazum o cestnem prevozu blaga med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Treba bi bilo začeti pogajanja za sklenitev sporazuma med Unijo in Republiko Moldavijo o cestnem prevozu blaga. Primerno je, da se sporazum uporablja, dokler bo ruska agresija proti Ukrajini močno vplivala na prevozne dejavnosti in ukrajinsko prometno infrastrukturo.

               (2)Za pogajalca bi bilo treba imenovati Komisijo.

               (3)Pogajanja bi morala voditi Komisija v posvetovanju [s/z] [ime posebnega odbora vstavi Svet] –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o sporazumu med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo o cestnem prevozu blaga.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja se vodijo v posvetovanju [s/z] [ime posebnega odbora vstavi Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     predsednik

                     (1)

                        Podpisan v Ženevi 1. julija 1970.

                     (2)

                        Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o usklajevanju določene socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom in spremembi uredb Sveta (EGS) št. 3821/85 in (ES) št. 2135/98 ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3820/85.

                     (3)

                        UL L 260, 30.8.2014, str. 4.

                     (4)

                        ECLI:EU:C:2017:376.

                     (5)

                        ECLI:EU:C:2015:483.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 6.4.2022
            COM(2022) 168 final

            PRILOGA
            k
            Priporočilu za SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj za sporazum o cestnem prevozu blaga med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo

               PRILOGA

               Pogajalske smernice za sporazum med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo o cestnem prevozu blaga

               1.Pogajalski cilji

               Omogočiti liberalizacijo cestnega prevoza blaga v smislu pravic do tranzita in dvostranskega mednarodnega prevoza med Moldavijo in Unijo za čas trajanja neizzvane in neupravičene ruske vojaške agresije proti Ukrajini.

               2.Področje uporabe sporazuma

               (1)Sporazum bi moral liberalizirati cestni prevoz blaga z dodelitvijo dostopnih pravic moldavskim prevoznikom in prevoznikom iz Evropske unije za tranzit in dvostranski mednarodni prevoz med Evropsko unijo in Moldavijo. Sporazum bi moral ohraniti ali povečati raven dostopa do trga ali druge poslovne priložnosti, ki so na voljo v okviru obstoječih dvostranskih sporazumov o cestnem prevozu med državami članicami EU in Moldavijo.

               (2)Sporazum, ki bi moral biti enako verodostojen v vseh uradnih jezikih EU, bi moral v ta namen vključevati jezikovno klavzulo.

               (3)Sporazum bi moral biti časovno omejen in se uporabljati, dokler bo ruska agresija proti Ukrajini močno vplivala na prevozne dejavnosti in ukrajinsko prometno infrastrukturo.

               3.Splošne določbe

               Sporazum, ki sledi obstoječim dvostranskim sporazumom o cestnem prevozu med državami članicami in Moldavijo, bo prevladal nad njihovimi določbami.

               Po prenehanju njegove veljavnosti bi se obstoječi dvostranski sporazumi med državami članicami in Moldavijo spet uporabljali, razen če in dokler Unija z Moldavijo ne sklene drugega sporazuma na področju cestnega prevoza.

               4.Upravljanje sporazuma

               Vzpostaviti bi bilo treba skupni odbor, sestavljen iz predstavnikov pogodbenic, ki bi moral biti odgovoren za upravljanje sporazuma ter njegovo pravilno izvajanje, zlasti kar zadeva prilagoditev pravil EU, ki jih mora Moldavija upoštevati in se vključijo v prilogo k sporazumu, po njihovi spremembi ter nova pravila na področju cestnega prevoza, sprejeta na ravni Unije.

               Moldavskim strokovnjakom se lahko dovoli, da kot opazovalci sodelujejo v strokovnih skupinah, ki jih ustanovi Unija in se ukvarjajo z zakonodajo Unije, ki jo mora Moldavija upoštevati in bo navedena v prilogi k sporazumu.

               Sporazum bi moral vključevati hiter, učinkovit in zavezujoč mehanizem reševanja sporov, ki bo zagotovil pravilno uporabo sporazuma.

               Kljub mehanizmu reševanja sporov bi moral sporazum vključevati določbe, ki se uporabijo v primeru neizpolnjevanja njegovih obveznosti, na primer možnost sprejetja ustreznih zaščitnih ukrepov ali popolnega ali delnega začasnega odvzema pravic ali privilegijev, podeljenih v skladu s pogoji sporazuma.

               5.Vodenje pogajanj

               Komisija bo pogajanja vodila v skladu s temi smernicami, poleg tega pa bo zagotovila ustrezno usklajevanje s tekočimi in prihodnjimi pogajanji na drugih ustreznih področjih.