               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 405 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2018in mnenje Sveta o programu Nemčije za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Nemčije za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  3
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  4
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Nemčijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 14. maja 2018.

               (2)Nemčija bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja, ki je izraženo v priporočilih 1 in 2 spodaj.

               (3)Poročilo o državi za Nemčijo
                  5
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Nemčije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018
                  6
               . Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Nemčiji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Predvsem ima stalno velik presežek na tekočem računu čezmejne učinke in odraža umirjeno raven naložb glede na prihranke v zasebnem in javnem sektorju. Presežek, predvsem s tretjimi državami, se je od leta 2016 nekoliko zmanjšal in naj bi se v prihodnjih letih še naprej postopno zmanjševal zaradi povečanja domačega povpraševanja, medtem ko naj bi v obdobju, ki ga zajema napoved, ostal na najvišji ravni doslej. Čeprav rast vedno bolj temelji na domačem povpraševanju, so potrošnja in naložbe kot delež BDP še naprej omejene kljub ugodnim cikličnim pogojem in pogojem financiranja ter potrebam po naložbah v infrastrukturo, za katere obstaja fiskalni manevrski prostor. Sprejeti so bili številni ukrepi za okrepitev javnih naložb, vendar ta prizadevanja še niso privedla do trajnostnega povečanja javnih naložb kot deleža BDP. Omejen je bil tudi napredek pri obravnavi priporočil na drugih področjih.

               (4)Nemčija je 30. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  7
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  8
               .

               (6)Za Nemčijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga. V programu za stabilnost za leto 2018 vlada načrtuje proračunski presežek med 1 % in 1,50 % BDP v obdobju 2018–2021. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, bo še naprej izpolnjen z nekaj rezerve v celotnem obdobju programa. V skladu s programom za stabilnost naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP postopno upadal in leta 2021 dosegel 53 % BDP. Medtem ko so v programu za stabilnost našteti in opisani številni načrtovani ukrepi iz koalicijskega dogovora iz marca 2018, ki znašajo okoli 1,5 % BDP v obdobju 2018–2021, pa ti še niso vključeni v napovedi na podlagi programa za stabilnost, ker še niso sprejeti. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije in ki ga ni potrdil neodvisni organ, je verjeten
                  9
               . Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi strukturni saldo dosegel presežek v višini 1,2 % BDP v letu 2018 in 1,0 % v letu 2019, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Dolg sektorja država naj bi se po napovedih še naprej zanesljivo zmanjševal. Na splošno Svet pričakuje, da bo Nemčija v letih 2018 in 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Hkrati bi država ob upoštevanju srednjeročnega cilja še lahko izkoristila možnosti za uporabo fiskalne in strukturne politike, da bi dosegla trajno naraščanje javnih in zasebnih naložb predvsem v raziskave, razvoj in inovacije.

               (7)Realne javne naložbe so se v obdobju 2015–2017 močno povečale. Ta trend kaže na prizadevanja vlade za okrepitev naložb. Javne naložbe se povečujejo, vendar je povečanje kot delež BDP še vedno skromno in ostaja velik zaostanek na občinski ravni, ocenjen na 4 % BDP. Javni osnovni kapital še vedno upada kot delež BDP zaradi negativnih neto naložb na občinski ravni (približno 6 milijarde EUR letno v obdobju 2010–2016). Odprava zaostanka pri naložbah na občinski ravni bi pomenila dodatne letne javne naložbe v višini 0,3 % BDP v naslednjih desetih letih. Naložbe kot odstotek osnovnega kapitala v sektorju država in javne naložbe kot delež javnih odhodkov so pod povprečjem euroobmočja. V letu 2017 je začela delovati storitvena agencija, ustanovljena za podpiranje javnih naložb na občinski ravni, vendar so potrebna dodatna prizadevanja za odpravo zaostanka pri naložbah. To skupaj z ugodnim proračunskim položajem kaže, da obstajajo možnosti za povečanje naložb na vseh ravneh države, zlasti na regionalni in občinski ravni.

               (8)Javnofinančni odhodki za izobraževanje so ostali v višini 4,2 % BDP v letu 2016, kar je pod povprečjem EU, ki znaša 4,7 %. Poraba za izobraževanje in raziskave je leta 2016 ostala v višini 9,0 % BDP in ni dosegla nacionalnega cilja v višini 10 % BDP. To ustreza oceni ocenjeni naložbeni vrzeli v višini približno 33 milijard EUR. Medtem ko so se odhodki za izobraževanje realno povečali, je pri naložbah še vedno znaten zaostanek. Hkrati pa bodo izzivi, kot so vse večje število študentov, pomanjkanje učiteljev ter nadaljnja širitev predšolske vzgoje in varstva, zahtevali ustrezno javno financiranje. Dodatna poraba za izobraževanje ter raziskave in inovacije je ključnega pomena za potencialno rast Nemčije.

               (9)Digitalizacija nemškega gospodarstva napreduje počasi in država se sooča s precejšnjimi izzivi. Digitalni razkorak med mesti in podeželjem z vidika pokritosti (samo 54 % na podeželju) s hitrim internetom (dostop do interneta naslednje generacije do 30 Mbit) je očiten. Nemčija zaostaja pri uvajanju zelo visoko zmogljivostnih širokopasovnih povezav (> 100 Mbit). Le majhen delež nemškega podeželja (7,3 %) je pokrit z visoko zmogljivostnimi optičnimi dostopovnimi omrežji v primerjavi z povprečjem EU, ki znaša 26,8 %. Namesto tega je bila posodobitev obstoječih bakrenih kabelskih omrežij (vektorizacija) še naprej prevladujoča že obstoječa bolj zaželena tehnološka rešitev. Številne storitve so odvisne od povezljivosti zelo visoke hitrosti in v letu 2017 je 25,3 % nemških podjetij menilo, da so njihove internetne povezave prepočasno za njihove dejanske poslovne potrebe. Pomanjkanje takšne povezljivosti zavira naložbe, zlasti s strani malih in srednje velikih podjetij, od katerih se mnoga nahajajo na podeželskih in polpodeželskih območjih. Tudi uspešnost digitalnih javnih storitev in e-zdravja je pod povprečjem EU.

               (10)Naložbe v poslovne raziskave in razvoj rastejo, Nemčija pa je vse bližje izpolnitvi cilja glede intenzivnosti raziskav in razvoja iz strategije Evropa 2020. Vendar so naložbe čedalje bolj skoncentrirane v velikih podjetjih ter v srednje- in visokotehnoloških predelovalnih podjetjih, prispevek malih in srednjih podjetij pa se zmanjšuje. Sprejeti so bili številni ukrepi za krepitev podjetniške dejavnosti, zlasti s spodbujanjem zasebnih naložb v tvegani kapital. Vendar ostaja nemški trg tveganega kapitala manj razvit kot v drugih vodilnih državah na področju inovacij.

               (11)Kljub nekaterim izboljšavam v zadnjih letih je nemški davčni sistem še vedno neučinkovit, zlasti ker je zapleten in izkrivlja odločanje, na primer glede naložb, financiranj in udeležbe na trgu dela. Nemčija namenja razmeroma veliko pozornosti neposrednim davkom za povečanje prihodkov in obstaja potencial za zmanjšanje izkrivljajočega neposrednega obdavčenja ali za prehod na manj izkrivljajoče davke na nepremičnine, dedovanje in potrošnjo. Ravni davkov in socialnih prispevkov od dohodka iz zaposlitve so bile na šestem mestu v EU leta 2015. Stroški kapitala in dejanska povprečna stopnja davka od dohodkov pravnih oseb, ki se razlikujejo po regijah, so med najvišjimi v EU (28,2 % kot nacionalno povprečje v primerjavi s povprečjem EU, ki znaša 20,9 %). Zaradi vzajemnega učinkovanja davka od dohodkov pravnih oseb, lokalnega obrtnega davka in solidarnostnega davka je sistem obdavčevanja pravnih oseb zapleten in povezan z visokimi upravnimi stroški, prav tako pa izkrivlja raven in lokacijo naložb. Poleg tega davek od dohodkov pravnih oseb izkrivlja odločitve z davčnimi spodbudami za zadolževanje. Te spodbude so sedme najvišje v EU. Znižanje stroškov lastniškega kapitala bi lahko okrepilo zasebne naložbe in razmeroma premalo razvit trg tveganega kapitala. Poleg tega ostajajo določbe o prenosu izgub v naslednje leto relativno stroge, saj omejujejo znesek na 60 % obdavčljivega dohodka v zadevnem letu.

               (12)Regulacija je v Nemčiji še vedno zelo omejevalna, zlasti glede poslovnih storitev, reguliranih poklicev in upravnih formalnosti za čezmejno opravljanje storitev. Ključne omejitve med drugim zadevajo pravno obliko in poslovni delež. Stopnje izgube strank v sektorjih ključnih poslovnih storitev, kot so pravne, računovodske, arhitekturne in inženirske storitve, so pod povprečjem EU, medtem ko so bruto stopnje dejavnosti v teh sektorjih nad povprečjem, kar kaže na nižji konkurenčni pritisk. Ker imajo storitve vlogo vmesnih vložkov, manj omejevalna ureditev storitev povečuje produktivnost v storitveno intenzivnih panogah nižje v prodajni verigi.

               (13)Delovanje trga dela v Nemčiji je zelo močno. Brezposelnost je v četrtem četrtletju leta 2017 padla na rekordno nizko raven 3,6 % in zaposlenost je dosegla 79,8 %. Stopnja brezposelnosti mladih (6,7 % leta 2017) je med najnižjimi v EU. Nemčija se sooča z vse večjim pomanjkanjem usposobljene delovne sile, medtem ko je potencial nekaterih skupin na trgu dela še vedno premalo izkoriščen. Delež ljudi, ki delajo s krajšim delovnim časom, zlasti žensk in oseb s priseljenskim ozadjem in ki negujejo druge, je med največjimi v EU. Pri ženskah ključni dejavniki vključujejo negativne spodbude za daljši delovnik, skupaj s pomanjkanjem zadostnega otroškega varstva in celodnevnih šolskih ustanov. Posebna davčna pravila, zlasti za delavce z nizkimi dohodki in prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu, ter učinki rigidnosti trga zaradi dohodkovnega praga za mala dela v višini 450 EUR so ustvarili še dodatne ovire za podaljšanje delovnika. Nemčija ima enega največjih davčnih primežev za osebe z nizkimi dohodki, med katerimi so večinoma ženske. Visok delež žensk, ki delajo s krajšim delovnim časom, spremlja ena največjih razlik med spoloma pri zaposlitvi za krajši delovni čas v EU (37,5 % v primerjavi s povprečjem EU, ki znaša 23,1 %). To prispeva k zelo veliki razliki v plačah med ženskami in moškimi v Nemčiji.

               (14)Nominalna rast plač je ostala v letu 2017 zmerna v višini 2,4 % kljub rekordno nizki brezposelnosti in visokemu številu prostih delovnih mest. Ta razmeroma skromna stopnja je deloma tudi posledica počasnega povečanja produktivnosti v storitvenem sektorju, nizke pokritosti s kolektivnimi pogajanji v nekaterih sektorjih in zmanjšanja strukturne brezposelnosti. Odziv na povečanje inflacije je bil omejen, pri čemer se je realna rast plač zmanjšala z 1,8 % v letu 2016 na 0,7 % v letu 2017. Kolektivne pogodbe iz začetka leta 2018 bi lahko privedle do določene pospešitve rasti plač in vredno je spremljati razvoj dogodkov na tem področju. Delež zaposlenih z nizkimi dohodki ostaja visok in obstajajo možnosti za povečanje števila delovnih ur v nižjih plačnih decilih. Povečano priseljevanje ni preprečilo rasti plač v segmentih z nižjimi plačami. Uvedba zakonsko določene splošne minimalne plače v letu 2015 in njeno posledično povečanje v letu 2017 sta povečala plače na dnu porazdelitve. Socialni partnerji se v sedanjem krogu pogajanj o plačah poleg zvišanja plač osredotočajo na prožnost delovnega časa.

               (15)Nemčija ima na splošno trden sistem socialne zaščite. Vendar se je stopnja tveganja revščine za celotno prebivalstvo med letoma 2005 in 2015 nenehno povečevala (16,7 %), nato pa se je trend v letu 2016 nekoliko obrnil. V letu 2015 je začela upadati tudi dohodkovna neenakost, ki kaže na skromno zmanjšanje razmerja S80/S20 zaradi izboljšanja dohodkov revnejših gospodinjstev. Nedavno zmanjšanje revščine zaposlenih v 2016 je bilo prav tako skromno in je koristilo samo moškim.

               (16)Nemčija lahko izboljša povezanost starejših delavcev s trgom dela, kar bi povečalo prihodke v starosti, spodbudilo potencialni proizvod, pomagalo pri prilagajanju na pomanjkanje delovne sile ter zmanjšalo potrebo po previdnostnem varčevanju za starost. Tveganja za fiskalno vzdržnost so trenutno nizka, kar je večinoma posledica razmeroma visokega primarnega presežka. Kljub temu se pričakuje, da bo imela Nemčija enega največjih povečanj odhodkov za pokojnine v EU do leta 2070 v skladu s poročilom o staranju 2018. Tveganje revščine v starosti (tj. nad 65 let) je bilo pri 17,6 % v letu 2016 višje od povprečja EU, ki znaša 14,7 %. Prihodnje poslabšanje ustreznosti pokojnin v okviru obveznega prvega stebra naj bi povečalo tveganje revščine v starosti, zlasti za osebe z nizkimi dohodki, osebe z netipičnimi pogodbami in tiste s prekinitvami zaposlitve v delovni dobi. Razlika v pokojninah med spoloma je med najvišjimi v EU. Hkrati je bila zaposlenost delavcev v starosti 65–69 let v srednji tretjini držav članic (16,1 %), čeprav je bila stopnja zaposlenosti delavcev v starosti 60–64 (58,4 % v letu 2017) med najvišjimi v EU.

               (17)Socialnoekonomsko ozadje je še vedno zelo odločujoč dejavnik pri rezultatih izobraževanja in vključevanju na trg dela. V znanosti prispeva k razliki v uspešnosti v višini 3 let šolanja med najnižjim in najvišjim socialnim kvartilom v skladu s Programom za mednarodno ocenjevanje učencev v letu 2015. Nacionalni podatki potrjujejo znatno korelacijo tudi v osnovnem šolstvu. Učenci z migrantskim ozadjem se soočajo s posebnimi izzivi. V primerjavi z domačimi učenci je pri njih veliko večja verjetnost, da bodo imeli slabša osnovna znanja ter da bodo zgodaj opustili šolanje ali prekinili študij. Tudi na trgu dela potencial oseb z migrantskim ozadjem ni v celoti izkoriščen. Leta 2017 je bila stopnja zaposlenosti državljanov tretjih držav (starih od 20 do 64 let) več kot 27 odstotnih točk nižja od stopnje zaposlenosti nemških državljanov (skoraj 33 odstotnih točk nižja v primeru žensk). Zaskrbljenost glede prihodnje uspešnosti delavcev na trgu dela vzbuja dejstvo, da je izobraževanje odraslih pod povprečjem EU in ostaja še poseben izziv za 7,5 milijona nizko usposobljenih odraslih, ki ne znajo dobro brati in pisati.

               (18)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Nemčije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni program reform za elto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Nemčija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Nemčiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (19)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost iza leto 2018 n meni
                  10
               , da bo Nemčija po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (20)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 in 2 spodaj –

               PRIPOROČA, da Nemčija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Ob upoštevanju srednjeročnega cilja uporabi fiskalne in strukturne politike za doseganje vzdržnega trenda rasti javnih in zasebnih naložb, zlasti za izobraževanje, raziskave in inovacije na vseh ravneh države, predvsem na regionalni in občinski ravni. Okrepi prizadevanja za zagotovitev razpoložljivosti širokopasovne infrastrukture zelo visoke zmogljivosti po vsej državi. Izboljša učinkovitost davčnega sistema in njegovo privlačnost za naložbe. Okrepi konkurenco pri poslovnih storitvah in reguliranih poklicih.

               2.Zmanjša dejavnike, ki odvračajo od dela za daljši čas, vključno z visokim davčnim primežem, zlasti za zaposlene z nizkimi dohodki in za prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu. Sprejme ukrepe za spodbujanje daljše delovne dobe. Ustvari pogoje za spodbujanje višje rasti plač ter hkrati spoštuje vlogo socialnih partnerjev. Izboljša rezultate izobraževanja ter znanja in spretnosti prikrajšanih skupin.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 405 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 204 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        V skladu z uredbo o gospodarskih napovedih zvezne vlade („Vorausschätzungsverordnung“), ki jo je sprejelo Ministrstvo za gospodarstvo in energetiko v dogovoru z Ministrstvom za finance in velja od julija 2018, je bila projektna skupina za gospodarske napovedi („Gemeinschaftsdiagnose“) razglašena za neodvisno telo, pristojno za ocenjevanje gospodarskih napovedi, na katerih temeljita osnutek proračunskega načrta in program za stabilnost v smislu Zakona o gospodarskih napovedih („Vorausschätzungsgesetz“).

                     (10)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 406 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Estonije za leto 2018in mnenje Sveta o programu Estonije za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Estonije za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Estonije za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  2
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  3
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Estonije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 14. maja 2018.

               (2)Estonija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilu 1.

               (3)Poročilo o državi za Estonijo
                  4
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Estonije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Estoniji ne obstajajo makroekonomska neravnotežja.

               (4)Estonija je 26. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila navedeno določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (6)Za Estonijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Po načrtih vlade naj bi se primanjkljaj sektorja država v višini 0,3 % BDP v letu 2017 prevesil v presežek v višini 0,2 % BDP v letu 2018 in 0,5 % BDP v letu 2019 ter se nato približeval uravnoteženemu proračunu. Njen srednjeročni proračunski cilj je strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP. V skladu s programom stabilnosti za leto 2018 naj bi preračunani
                  7
                strukturni primanjkljaj znašal 0,8 % BDP v letu 2018, 0,4 % BDP v letu 2019, nato pa naj bi se ohranjal majhen primanjkljaj. Dolg sektorja država kot odstotek BDP naj bi v letih 2018 in 2019 ostal pod 9 % BDP, nato pa naj bi se do leta 2022 znižal na 5,3 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je ugoden. Negativna tveganja za predpostavke o donosu od prihodkov so povezana predvsem z nekaterimi ukrepi, ki niso natančno opredeljeni in vplivajo na vsa leta programskega obdobja.

               (7)Za leto 2018 je bilo Estoniji priporočeno, naj ohrani svoj srednjeročni proračunski cilj. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  8
                v višini 6,1 %, kar ustreza dovoljenemu poslabšanju strukturnega salda za 0,2 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja v letu 2018 tveganje določenega odklona od te zahteve. V letu 2019, ko naj bi proizvodna vrzel Estonije predvidoma znašala 2,7 % in naj bi bila načrtovana rast BDP pod ocenjeno stopnjo potencialne rasti, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 4,1 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 0,6 % BDP, kot izhaja iz matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 ob predpostavki nespremenjenih politik obstaja tveganje določenega odklona od navedene zahteve v letu 2019 ter v letih 2018 in 2019 skupaj. Svet na splošno meni, da bi morala biti Estonija pripravljena na sprejetje dodatnih ukrepov za zagotovitev skladnosti v letih 2018 in 2019.

               (8)Zagotavljanje ustreznejše mreže socialne varnosti, podprte z boljšim zagotavljanjem storitev, ostaja velik izziv za Estonijo. Estonija namenja manj sredstev za socialno zaščito (okoli 16 % BDP) od povprečja Evropske unije (približno 28 % BDP). Učinek socialnih transferjev na zmanjšanje revščine se izboljšuje, vendar je še vedno majhen in pod povprečjem Evropske unije. Estonija ima še vedno visoko stopnjo tveganja revščine, zlasti za invalide, gospodinjstva brez delovno aktivnih članov in starejše ljudi, zlasti tiste, ki živijo sami. Dohodkovna neenakost, ki je leta 2016 znašala 5,6 % ostaja kljub nedavnemu izboljšanju višja od povprečja Evropske unije (ki je leta 2016 znašalo 5,2 %). Sprejetih je bilo nekaj ukrepov za zagotavljanje ustreznih družinskih prejemkov za večje družine, kar je še dodatno zmanjšalo relativno revščino med otroki. Izvedeno je bilo povišanje ravni socialne pomoči za osebe pod pragom minimalnega dohodka, skupaj s spodbudami za vrnitev na delo. Plačilo nadomestila v višini 115 EUR osebam z nizkimi pokojninami in osebam, ki živijo same, je bil prvi korak pri obravnavanju zelo visoke stopnje tveganja revščine v tej skupini. Vrzel tveganja revščine ali socialne izključenosti med invalidi in neinvalidi (ki je leta 2016 znašala 20,9 %) je bila prav tako višja od povprečja Evropske unije (10,1 %). Financiranje storitev dolgotrajne oskrbe ne ustreza potrebam starajočega se prebivalstva. Učinek upravne reforme, ki se trenutno izvaja, na zagotavljanje visokokakovostnih storitev še ni viden.

               (9)Razlika v plačah med spoloma, ki znaša 25,3 %, kljub zmanjševanju ostaja med najvišjimi v Evropski uniji. Usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja se spodbuja z nedavnimi spremembami pri starševskem dopustu in sistemu socialnih prejemkov. Pričakuje se, da bodo te spremembe ženske spodbudile, da bi se prej vrnile na delo in tako prispevale k zmanjševanju razlik v plačah med spoloma v Estoniji. Spremembe bodo uvedene med letoma 2018 in 2020. Poteka razprava o predlogu o drugi fazi reforme starševskega dopusta. V tem okviru in zunaj njega ostaja pomembno nadaljnje sodelovanje s socialnimi partnerji in krepitev njihove zmogljivosti glede na zelo nizke stopnje članstva. Spremembe zakona o enakosti spolov za izboljšanje preglednosti plač je treba še sprejeti in se bodo, potem ko bodo sprejete, uporabljale samo za subjekte javnega sektorja. Orodje za analizo razlik v plačah med spoloma po pričakovanjih ne bo pripravljeno pred letom 2019.

               (10)Počasna rast produktivnosti v Estoniji je povezana z njenimi skromnimi rezultati na področju raziskav, tehnologije in inovacij. Z manj kot 0,5 % estonskih podjetij, ki so poročala o raziskovalnih dejavnostih v letu 2016, znaša intenzivnost zasebnih naložb v raziskave in razvoj le 0,7 % BDP, kar je polovica povprečja EU, ki je 1,3 %. Poleg tega so se v zadnjih letih zmanjšali številni kazalniki, ki merijo inovacije, kot so mala in srednja podjetja, ki ustvarjajo nove izdelke in postopke oziroma so inovativna. Medtem ko so v gospodarstvu prisotne nekatere dejavnosti z visoko dodano vrednostjo in dejavnosti, ki temeljijo na znanju, intenzivnost zasebnih naložb v raziskave in razvoj, znanstveno poslovne povezave ter inovacijska in tehnološka zmogljivost podjetij ostajajo nizke. Odhodki za raziskave, tehnologijo in inovacije v javnem sektorju so tradicionalno nad poprečjem v Evropski uniji. Vendar predstavlja izzive nezadostno določanje prednostnih nalog na področju javnih raziskav. Estonija je sprejela več ukrepov za povečanje raziskovalne in inovacijske uspešnosti gospodarstva, doseganje njihovega čim večjega učinka pa predstavlja izziv.

               (11)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Estonije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost 2018 in nacionalni program reform 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Estonija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na v Estoniji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (12)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost za leto 2018, njegovo mnenje
                  9
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Estonija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 4,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Izboljša ustreznost mreže socialne varnosti, zlasti za starejše in invalide. Sprejme ukrepe za zmanjšanje razlike v plačah med spoloma, vključno z izboljšanjem preglednosti plač v zasebnem sektorju.

               2.Spodbuja raziskave in inovacije, zlasti z zagotavljanjem učinkovitih spodbud za razširitev inovacijske baze.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 406 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 205 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Ciklično prilagojen proračunski saldo brez enkratnih in začasnih ukrepov, ki ga preračuna Komisija z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

                     (8)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (9)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 417 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Malte za leto 2018in mnenje Sveta o programu Malte za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Malte za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Malte za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  2
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  3
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Malte ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018.

               (2)Malta bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilu 1. Poročilo o državi za Malto
                  4
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Malte pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Malta je 13. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (5)Za Malto trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v programu za stabilnost za leto 2018 načrtuje ohraniti presežek v nominalnem smislu v obdobju 2018–2021. Srednjeročni proračunski cilj, tj. uravnotežen proračunski položaj v smislu BDP, bo še naprej izpolnjen z nekaj pozitivne rezerve v celotnem programskem obdobju. V skladu s programom za stabilnost naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP ostal pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, tj. 60 % BDP, in se postopno znižal z 50,8 % BDP v letu 2017 na približno 36 % v letu 2021. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je za leti 2018 in 2019 verjeten, za leti 2020–2021 pa ugoden. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi strukturni saldo dosegel presežek v višini 0,6 % BDP v letu 2018 in 1,1 % v letu 2019, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Na splošno Svet meni, da bo Malta v letih 2018 in 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Hkrati bi bilo treba skrbno spremljati kratko- in srednjeročno gibanje odhodkov, zlasti glede na možna prihodnja tveganja za stabilnost prihodkov.

               (6)Kot je navedeno v priporočilu za euroobmočje za leto 2018, so strategije za boj proti agresivnemu davčnemu načrtovanju ključne za preprečevanje izkrivljanja konkurence med podjetji, zagotavljanje poštene obravnave davkoplačevalcev in zaščito javnih financ. Učinki prelivanja strategij davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje med državami članicami zahtevajo usklajene ukrepe nacionalnih politik, ki dopolnjujejo zakonodajo EU. Odsotnost davčnih odtegljajev na v tujino plačane dividend, obresti in licenčnine (tj. plačila rezidentov EU rezidentom tretjih držav), ki jih izvršujejo družbe s sedežem na Malti, lahko privedejo do tega, da se ta plačila izognejo vsakršni obdavčitvi, če tudi v državi prejema niso obdavčena. Medtem ko bo Maltin nov sistem odbitkov nominalnih obresti pomagal zmanjšati davčne spodbude za zadolževanje, lahko nezadostna pravila za preprečevanje zlorab, skupaj z razmeroma visoko obrestno mero in sistemom, ki temelji na lastniškem kapitalu, omogočijo priložnosti za izogibanje davkom. Podjetja lahko obstoj nekaterih določb v dvostranskih davčnih sporazumih med Malto in drugimi državami članicami EU, skupaj z davčnim sistemom Malte, ki omogoča, da se podjetje, ki je rezident na Malti, nima pa tam domicila, obdavči pri viru ali na podlagi prenosa vrednosti, uporabijo za prakse izogibanja plačilu davka. Komisija je seznanjena z zavezo Malte za boj proti agresivnemu davčnemu načrtovanju davkoplačevalcev. Na podlagi nedavnih izmenjav stališč bo Komisija nadaljevala konstruktivni dialog za boj proti strategijam davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje.

               (7)Dolgoročna vzdržnost malteških javnih financ ostaja izziv. To je v celoti posledica proračunskega učinka stroškov staranja prebivalstva, kot so zdravstvena oskrba, dolgotrajna oskrba in pokojnine. Pokojninski sistem se sooča z dvojnim izzivom, in sicer doseganjem vzdržnosti in zagotavljanjem zadostnih pokojninskih dohodkov. Napovedi glede dolgoročne vzdržnosti pokojninskih odhodkov so se izboljšale, predvsem zaradi pozitivnejše ocene dolgoročnega potenciala rasti Malte. Vendar so imeli ukrepi, uvedeni v proračunu za leto 2016, le omejen učinek na dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema, ki tako ostaja precejšen izziv. Poleg tega ostaja kljub uvedbi ukrepov za izboljšanje zadostnosti pokojnin vrzel v pokojninski pokritosti med spoloma visoka. Delovanje zdravstvenega sistema se je izboljšalo, prav tako so se skrajšale čakalne vrste. Vendar ostajajo izzivi pri porazdelitvi sredstev in dejavnosti z bolnišnične oskrbe na primarno zdravstveno oskrbo. Institucionalno okolje primarne zdravstvene oskrbe ustvarja pritisk tako na bolnišnično kot na urgentno oskrbo. Bolnišnična in primarna zdravstvena oskrba nista dobro usklajeni, urgentna oskrba pa se še naprej uporablja neučinkovito. Dostop do inovativnih zdravil ostaja pomemben izziv, tudi v proračunskem smislu. Država je sprejela pobude, s katerimi bi poskrbela za vse večje potrebe po sistemu dolgotrajne oskrbe, kot je spodbujanje oskrbe znotraj skupnosti ali na domu.

               (8)Določen napredek je bil dosežen pri izboljševanju čezmejnega sodelovanja. Vendar se zdi, da ima malteški organ za finančne storitve še vedno premalo zaposlenih, pri čemer so še vedno prisotni dvomi glede njegove sposobnosti za nadzor obsežnega čezmejnega finančnega sistema, zlasti njegovega nebančnega segmenta. Poleg tega, medtem ko je storitveni sektor (zlasti spletno igralništvo) znatno prispeval k trajnostni gospodarski rasti države, lahko to ustvari izzive za integriteto finančnega sistema, zato je potreben trden okvir za preprečevanja pranja denarja. Malta je nedavno v svojo zakonodajo prenesla 4. direktivo o preprečevanju pranja denarja; učinkovitost njenega izvajanja bo treba še oceniti. Poleg tega so malteški organi po prenosu direktive v nacionalno zakonodajo nedavno predstavili celostno strategijo za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma. Eden od ukrepov bo tudi ustanovitev nacionalnega odbora za usklajevanje boja proti pranju denarja in financiranja terorizma, ki ga bodo sestavljali predstavniki vlade in drugih zadevnih nacionalnih organov. Vendar ostajajo izzivi v zvezi z zagotovitvijo ustreznega izvajanja in učinkovitega izvrševanja nedavno sprejetega regulativnega okvira.

               (9)V kontekstu močne gospodarske rasti in reform za podporo zaposlovanja žensk ter izpopolnjevanja znanj in spretnosti delovne sile se je uspešnost malteškega trga dela dodatno izboljšala. Vendar ostajajo izzivi glede velike vrzeli v zaposlenosti med spoloma ter nizke udeležbe na trgu dela žensk, starejših od trideset let, in invalidov. Zasnova očetovskega dopusta in starševskega dopusta ostaja razmeroma šibka, vendar je pomembna za uravnoteženje odgovornosti za skrb za otroka med spoloma in večjo spodbudo za zaposlovanje žensk. Pomanjkanje delovne sile je vedno večje, znanja in spretnosti pa še naprej ne ustrezajo povpraševanju. Velik del malteške delovne sile je še vedno nizko kvalificiran, država pa se za odpravo pomanjkanja delovne sile ter znanj in spretnosti vse bolj zanaša na tuje delavce. Pobude politike, ki se izvajajo na trgu dela, v zvezi z znanji in spretnostmi ter socialno vključenostjo, se bodo po pričakovanjih še nadaljevale, vendar morajo upoštevati rezultate spremljanja in ocenjevanja.

               (10)Stopnja zgodnjega opuščanja šolanja je leta 2017 znašala 18,6 % in ostaja med najvišjimi v EU, poleg tega se je le malo popravila v primerjavi s predhodnim letom. Malta ima tudi najvišjo stopnjo zgodnjega opuščanja šolanja za invalide, ki je pri 50 % dvakrat višja od evropskega povprečja. Poleg tega na rezultate izobraževanja močno vplivajo socialnoekonomsko ozadje, vrsta šole in status invalidnosti. Razlika v uspešnosti na področju naravoslovja med učenci, ki obiskujejo šole z najslabšimi rezultati, in učenci, ki obiskujejo šole z najboljšimi rezultati, je med najvišjimi v EU in je 1,5-krat višja od povprečja Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj. Delež učencev s slabimi rezultati v matematiki, naravoslovju in branju je četrti najvišji v EU. Država nima celostne strategije za izboljšanje kakovosti izobraževanja in zmanjšanje neenakosti pri rezultatih izobraževanja med socialnimi skupinami in različnimi vrstami šol.

               (11)Trdna gospodarska rast je povečala pritisk na infrastrukturo in naravne vire. Zlasti sektor cestnega prometa se sooča s pomembnimi infrastrukturnimi izzivi in izzivi glede dolgoročne vzdržnosti. Nezadostna prometna infrastruktura ter vse višji stroški zaradi zastojev ovirajo naložbe. Povečanje števila vozil in prometa povzroča vse več izpustov toplogrednih plinov in negativno vpliva na kakovost zraka. Prav tako lahko negativno vpliva na turizem, ki predstavlja pomemben steber gospodarstva Malte. Zato gre potreba po zapolnitvi infrastrukturne vrzeli z roko v roki s potrebo po rešitvah za čisti promet. Vlada je leta 2016 sprejela nacionalno prometno strategijo za obdobje do leta 2050 in operativni krovni prometni načrt za obdobje do leta 2025. Najavila je tudi projekt v vrednosti 700 milijonov EUR za posodobitev cestnega omrežja. Skupaj bodo ti ukrepi po pričakovanjih zmanjšali gospodarske stroške zastojev za manj kot 20 %. Vse večja gospodarska dejavnost lahko poveča obstoječa infrastrukturna ozka grla in ustvari še večji pritisk na okoljske vire. Poleg tega država v načrtu ni postavila jasnega cilja za zmanjšanje izpustov toplogrednih plinov iz prometa, prav tako ne predlaga učinkovitega sistema nadzora za izvajanje poročanih ukrepov (poleg petletnega cikla pregledov). Zato je pomembno, da se določijo cilji in izvedejo ukrepi za precejšnje zmanjšanje zastojev in izpustov toplogrednih plinov iz prometa do leta 2025, kar bi omogočalo redno spremljanje napredka.

               (12)Zaradi izzivov, ki jih predstavljajo velikost države in njen status otoka, je potreba po prehodu na bolj krožno gospodarstvo še toliko nujnejša. Pametne naložbe lahko pomagajo zmanjšati pritisk na ranljive naravne vire otoka. Tako lahko na primer težave z odlaganjem gradbenih odpadkov in odpadkov iz rušenja, če se ne odpravijo, poslabšajo kakovost okolja in privlačnost države kot turistične destinacije. Medtem ko je Malta ostala v spodnji skupini glede učinkovitosti na področju ekoloških inovacij (26. mesto v EU leta 2016 in 18. mesto v letu 2013 po kazalniku ekoinovacij), ima potencial za mobilizacijo naložb za ustvarjanje ali sprejetje inovativnih rešitev za izboljšanje učinkovitosti rabe virov in energije v gradbeništvu ter za izboljšanje upravljanja odpadkov in odpadnih voda. Zlasti so potrebne izboljšave upravljanja odpadkov, skupaj z naložbami v obrate za recikliranje za gradbene odpadke in odpadke iz rušenja, ter izvajanja kontrol za preprečevanje nezakonitega odlaganja gradbenih odpadkov in odpadkov iz rušenja na kopnem ali v morje.

               (13)Sodni sistem se še naprej sooča z izzivi v zvezi z njegovo učinkovitostjo, da se zagotovi visokokakovostno poslovno okolje pa je potreben okrepljen pravni in institucionalni okvir za boj proti korupciji. Pomanjkljivosti pri upravljanju v okviru za boj proti korupciji lahko negativno vplivajo na poslovno okolje in naložbe. Malta mora nadalje izboljšati učinkovitost svojih prizadevanj za boj proti korupciji, zlasti na področju preiskovanja in sodnega pregona korupcije. Izboljšanje okvira upravljanja je bistveno za ohranitev ugleda in privlačnosti Malte kot mednarodne naložbene destinacije.

               (14)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Malte in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Malta prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Malti, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (15)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost za leto 2018 in meni, da bo Malta izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast –

               PRIPOROČA, da Malta v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Okrepi splošen okvir upravljanja z izboljšanjem nacionalnega nadzora nad mednarodno usmerjenim poslovanjem finančnih institucij, ki imajo dovoljenje za poslovanje na Malti, in sicer z zagotovitvijo učinkovitega izvajanja okvira za preprečevanje pranja denarja in nadaljnjo krepitvijo boja proti korupciji.

               2.Zagotovi vzdržnost zdravstvenega sistema in pokojninskega sistema, vključno s povišanjem zakonsko določene upokojitvene starosti in omejevanjem predčasnega upokojevanja.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 417 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 216 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 413 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2018in mnenje Sveta o programu Latvije za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Latvije za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  2
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  3
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Latvije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018.

               (2)Latvija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilih 1 in 2.

               (3)Poročilo o državi za Latvijo
                  4
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Latvije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (4)Latvija je 11. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018, 16. aprila pa svoj program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (6)Za Latvijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V programu za stabilnost za leto 2018 vlada načrtuje poslabšanje nominalnega salda s primanjkljaja v višini 0,5 % BDP v letu 2017 na primanjkljaj v višini 0,9 % BDP tako v letu 2018 kot v letu 2019, preden se bo ta izboljšal na 0,4 % BDP v letih 2020 in 2021. Ta razvoj bo po pričakovanju v skladu s srednjeročnim proračunskim ciljem, tj. strukturnim primanjkljajem v višini 1 % BDP, ter dovoljenimi odkloni na podlagi pokojninske reforme in klavzule o strukturnih reformah v zdravstvenem sektorju. Preračunani[1] primanjkljaj strukturnega salda naj bi se po ocenah povečal z –1,2 % BDP v letu 2017 na –1,7 % BDP v letu 2018, nato pa naj bi se v letu 2019 zmanjšal na –1,5 % BDP. V skladu s programom za stabilnost za leto 2018 se pričakuje, da se bo dolg sektorja država kot odstotek BDP postopoma zmanjšal s 40,1 % BDP v letu 2017 na 36 % BDP do leta 2021. Projekcije rasti BDP v programu se v primerjavi z napovedjo Komisije zdijo izrazito ugodne za leto 2018 in verjetne za leto 2019. Tveganja za proračunski položaj se nagibajo navzdol in so povezana z optimistično napovedjo donosa ukrepov za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti.

               (7)Svet je 11. julija 2017 Latviji priporočil, naj v letu 2018 doseže svoj srednjeročni proračunski cilj ob upoštevanju dovoljenih odstopanj v zvezi z izvajanjem sistemske pokojninske reforme in strukturnih reform, za katere je bil odobren začasni odklon. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  7
                v višini 6,0 % v letu 2018, kar ustreza dovoljenemu poslabšanju strukturnega salda za 0,3 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja v letu 2018 tveganje znatnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja. Vendar bodo zaradi rezultata, ki je bil za leto 2017 boljši od pričakovanega, tovrstna tveganja v letu 2018 morda nižja. Hkrati orodje za preverjanje verjetnosti, ki temelji na pomladanski napovedi Komisije za leto 2018, kaže visoko stopnjo negotovosti v zvezi z oceno proizvodne vrzeli za Latvijo, ki temelji na skupni metodologiji. Če bodo potrjeni, se bodo ti dejavniki upoštevali v naknadni oceni za leto 2018 spomladi 2019.

               (8)V letu 2019 bi morala Latvija doseči svoj srednjeročni proračunski cilj, pri čemer se upošteva začasno dovoljeno odstopanje v zvezi z izvajanjem strukturne reforme v zdravstvenem sektorju, odobreno za obdobje 2017–2019. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 4,3 % v letu 2019, kar ustreza zahtevanemu izboljšanju strukturnega salda za 0,4 % BDP. Na podlagi napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja tveganje znatnega odklona od navedene zahteve v letu 2019 ter v letih 2018 in 2019 skupaj. Svet na splošno meni, da bi bilo treba z letom 2018 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast.

               (9)V Latviji je dohodkovna neenakost visoka. Razmerje med dohodki najbogatejših 20 % gospodinjstev in najrevnejših 20 % je bilo s 6,3 v letu 2017 med najvišjimi v Uniji, ker je porazdelitev prek sistema davčnih olajšav nižja. Latvija je prenovila svoj davčni sistem in povečala progresivnost dohodnine; vendar je davčni primež za zaposlene z nizkimi dohodki še vedno razmeroma visok ter odvrača od formalne zaposlitve. Davčna reforma je omejena v smislu preusmeritve obdavčitve na vire, ki manj škodijo rasti, in doseganja zastavljenega cilja politike glede povečanja deleža davčnih prihodkov v BDP. Nizek delež davčnih prihodkov v BDP omejuje vire za trajnostno zagotavljanje javnih storitev in socialne vključenosti. Potencial prihodkov iz obdavčitve premoženja in kapitala ni dovolj izkoriščen v primerjavi z drugimi državami EU. Kljub določenemu napredku v boju proti davčnim utajam ostaja izpolnjevanje davčnih obveznosti velik izziv.

               (10)Slabosti mreže socialne varnosti se odražajo v visokem deležu ljudi, ki jih ogroža revščina ali socialna izključenost, ter nakazujejo na izzive na področju minimalnega dohodka, pokojnin in vključevanja invalidov. Stopnja revščine med invalidi in starejšimi se v zadnjih letih povečujejo in so med najvišjimi v Evropi. Reforma ravni minimalnega dohodka, napovedana leta 2014, ni bila izvedena, kar negativno vpliva na najrevnejša gospodinjstva. Zadostnost prejemkov socialne pomoči se je le nekoliko povečala in še vedno ostaja nizka. Minimalne starostne pokojnine se niso povišale od leta 2006. Delež oseb, ki se soočajo s hudo stanovanjsko prikrajšanostjo, je med najvišjimi v Evropi, prav tako ni dovolj socialnih stanovanj.

               (11)Trg dela se krči zaradi negativnega demografskega razvoja in izseljevanja. Medtem ko rast zaposlovanja postaja omejena zaradi upadanja delovne sile, se priložnosti za zaposlitev razlikujejo med regijami in glede na znanja in spretnosti. Reforma učnega programa v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, namenjena  prilagoditvi izobraževanja sodobnim zahtevam po znanjih in spretnostih, napreduje. Vendar bodo potrebna nadaljnja prizadevanja za popolno izvedbo reforme in povečanje udeležbe tako v začetnem kot nadaljevalnem poklicnem izobraževanju in usposabljanju. Država je začela izvajati nov pristop k učenju skozi delo, pri katerem sodelujejo socialni partnerji in podjetja. Vendar je v ta program vpisanih le malo študentov. Udeležba odraslih v izobraževanju se je le rahlo povečala, udeležba brezposelnih v aktivnih ukrepih zaposlovanja pa je nižja kot v večini drugih držav članic. To je razlog za zaskrbljenost ob upoštevanju visoke stopnje brezposelnosti med nizko usposobljenimi osebami. V širšem kontekstu je krepitev sposobnosti socialnih partnerjev pomembna za spodbujanje njihovega sodelovanja.

               (12)Država izvaja reforme zdravstvenega sektorja. Povečano financiranje zdravstva naj bi odpravilo nekatere omejitve dostopa, povezane z letnimi omejitvami storitev in dolgimi čakalnimi vrstami. Vendar javno financiranje zdravstva ostaja krepko pod povprečjem EU in država  mora še izvesti ukrepe za izboljšanje učinkovitosti, vključno z učinkovitimi preventivnimi ukrepi, racionalizacijo bolnišničnega sektorja, krepitvijo dejavnosti primarnega zdravstvenega varstva in prizadevanjem za upravljanje kakovosti. Rezultati na področju zdravstva so razmeroma slabi, poleg tega številni ne morejo pravočasno dostopati do cenovno dostopne zdravstvene oskrbe. Visok delež samoplačniških storitev in razdelitev zdravstvenih storitev na dva dela (polna oskrba in minimalna oskrba) lahko poslabša dostop nekaterim skupinam in negativno vpliva na rezultate na področju zdravstva.

               (13)Pomanjkljivosti v kakovosti pravne ureditve ter nizka učinkovitost in uspešnost javne uprave negativno vplivajo na poslovno okolje. Vlada je leta 2016 predstavila ambiciozen načrt reform za racionalizacijo in izboljšanje profesionalnosti javnega sektorja, katerih cilj je večja učinkovitost z zmanjšanjem števila zaposlenih in centralizacijo podpornih funkcij, okrepitev plačil na podlagi uspešnosti in večja preglednost. Vendar je ta načrt omejen na centralno državo kljub dejstvu, da je precejšnje izboljšanje učinkovitosti mogoče doseči tudi na občinski ravni. Podjetja v državni lasti, ki predstavljajo precejšen delež gospodarstva, se koordinirajo na ravni vlade. Medtem ko za podjetja v lasti enot centralne ravni države velja okvir za centralizirano korporativno upravljanje, pa ostajajo pristanišča in podjetja v lasti občin zunaj tega mehanizma.

               (14)Korupcija še naprej ovira latvijsko poslovno okolje, preprečevanje navzkrižja interesov ostaja togo in formalistično. Odlaganje sprejetja zakonodaje o zaščiti prijaviteljev nepravilnosti škodljivo vpliva na odgovornost in učinkovitost javne uprave. Uredba o postopkih zaradi insolventnosti je bila v zadnjih letih precej okrepljena ter je omejila možnosti za zlorabo. Vendar je sodni svet spodbudil preiskavo obtožb o preteklih zlorabah v sistemu obravnave insolventnosti s pregledom nekaterih zadev. Priporočil je izboljšanje ocenjevanja kvalifikacij sodnikov in pregled obstoječih disciplinskih ukrepov.

               (15)Latvijske banke, ki poslujejo s strankami, ki niso rezidenti, so izpostavljene visokemu tveganju pranja denarja. To ustvarja izzive za integriteto finančnega sistema, škodi njegovemu ugledu ter negativno vpliva na naložbe in gospodarsko rast. Država je nedavno okrepila okvir za boj proti pranju denarja; za dosego trajnostnega izboljšanja bi bila potrebna neprekinjena prizadevanja. Latvija je nedavno sprejela zakon, katerega namen je močno omejiti izpostavljenost latvijskega finančnega sektorja tveganjem pranja denarja. Ključni elementi so izboljšanje izmenjave informacij med finančnimi institucijami in organi pregona ter omejevanje transakcij z navideznimi podjetji. Država bo morala spremljati posledice in učinkovitost tega zakona.

               (16)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Latvije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Latvija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Latviji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (17)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost za leto 2018, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

               PRIPOROČA, da Latvija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.V letu 2019 doseže srednjeročni proračunski cilj ob upoštevanju odstopanj, povezanih z izvajanjem strukturnih reform, za katere je odobren začasni odklon. Zniža obdavčitev oseb z nizkimi dohodki s preusmeritvijo obdavčitve na druge vire, zlasti kapital in premoženje, ter z izboljšanjem izpolnjevanja davčnih obveznosti.

               2.Izboljša ustreznost socialne pomoči za osebe pod pragom minimalnega dohodka, minimalnih starostnih pokojnin ter dohodkovne podpore za invalide. Poveča ustreznost poklicnega izobraževanja in usposabljanja za trg dela ter spodbuja izpopolnjevanje nizko usposobljenih delavcev in iskalcev zaposlitve. Poveča dostopnost, kakovost in stroškovno učinkovitost zdravstvenega sistema.

               3.Okrepi učinkovitost javnega sektorja, zlasti lokalnih organov in podjetij v državni lasti. Okrepi odgovornost javne uprave z zaščito prijaviteljev nepravilnosti, preprečevanjem navzkrižij interesov in spremljanjem rezultatov potekajočega ocenjevanja preteklih postopkov zaradi insolventnosti.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 413 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 212 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 419 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Avstrije za leto 2018in mnenje Sveta o programu Avstrije za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Avstrije za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Avstrije za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  2
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  3
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Avstrije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 14. maja 2018.

               (2)Avstrija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja, ki je izraženo v priporočilih 1 in 2 spodaj.

               (3)Poročilo o državi za Avstrijo
                  4
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Avstrije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (4)Avstrija je 25. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018, 21. marca 2018 pa program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (6)Za Avstrijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga. V programu za stabilnost za leto 2018 vlada pričakuje, da se bo nominalni primanjkljaj izboljšal s primanjkljaja v višini 0,7 % BDP v letu 2017 na presežek v višini 0,4 % BDP v letu 2022. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP leta 2017, naj bi bil dosežen leta 2019. V skladu s programom za stabilnost se pričakuje, da se bo dolg sektorja država kot odstotek BDP postopoma zmanjšal z 78,1 % BDP v letu 2017 na 62,2 % BDP v letu 2022. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je ugoden za leto 2018 in verjeten za poznejša leta. Glavna tveganja za srednjeročno proračunsko načrtovanje predstavljajo diskrecijski ukrepi, predvideni leta 2020, kot je napovedana reforma dohodnine, katere neto učinki na proračun še niso bili v celoti določeni.

               (7)Program za stabilnost kaže, da je učinek izrednega pritoka beguncev in varnostnih ukrepov na proračun znaten, ter vsebuje ustrezne podatke o obsegu in naravi teh dodatnih proračunskih stroškov. Po mnenju Komisije so upravičeni dodatni odhodki v letu 2017 znašali 0,03 % BDP za izreden pritok beguncev, za varnostne ukrepe pa ni bilo dodatnih stroškov. Določbe členov 5(1) in 6(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 upoštevajo te dodatne odhodke, saj sta pritok beguncev in resnost teroristične grožnje izredna dogodka, njun učinek na avstrijske javne finance je znaten in njihova vzdržnost ne bo ogrožena, če se dovoli začasen odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Zato je bila zaradi dodatnih stroškov v zvezi z begunci zahtevana prilagoditev za dosego srednjeročnega cilja za leto 2017 znižana.

               (8)Svet je 11. julija 2017 Avstriji priporočil, naj zagotovi, da bo odklon od srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2018 omejen na olajšavo, povezano z učinkom izrednega pritoka beguncev in varnostnih ukrepov na proračun. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 3,3 % v letu 2018, kar ustreza dovoljenemu poslabšanju strukturnega salda za 0,2 % BDP. Ob upoštevanju odobrenih olajšav pomladanska napoved Komisije iz leta 2018 kaže na tveganje določenega odklona od te zahteve v letu 2018 ter v letih 2017 in 2018 skupaj.

               (9)Avstrija bi morala ob upoštevanju olajšave, povezane z izrednimi dogodki, za katere je odobren začasen odklon, v letu 2019 doseči srednjeročni proračunski cilj. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 2,9 %, kar ustreza izboljšanju strukturnega salda za 0,3 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 in ob nespremenjenih politikah obstaja za Avstrijo tveganje znatnega odklona od zahteve v letu 2019 zaradi odklona v letih 2018 in 2019 skupaj. Hkrati naj bi bila država v letu 2019 za 0,1 % BDP oddaljena od srednjeročnega cilja. Poleg tega naj bi v letih 2018 in 2019 izpolnjevala pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bi morala biti Avstrija pripravljena v letu 2018 sprejeti dodatne ukrepe za zagotovitev skladnosti in da bi bilo treba v letu 2019 sprejeti potrebne ukrepe za izpolnitev določb Pakta za stabilnost in rast.

               (10)Glede na poročilo o staranju prebivalstva za leto 2018 napovedano povečanje odhodkov za pokojnine, zdravstvo in dolgotrajno oskrbo kaže na srednje- in dolgoročno tveganje za vzdržnost javnih financ. Javnofinančni odhodki Avstrije za pokojnine so nad povprečjem EU (13,8 % v primerjavi z 11,2 % BDP leta 2016) in naj bi se do leta 2070 še povečali (0,5 % v primerjavi z –0,2 % BDP). Čeprav so bile z nedavnimi reformami uspešno zagotovljene spodbude za poznejše upokojevanje, nadaljnje kopičenje pravic do ugodnosti v podaljšani delovni dobi ne izboljšuje dolgoročne vzdržnosti. Zakonsko določena upokojitvena starost žensk, ki je 60 let, je med najnižjimi v EU. Leta 2024 se bo ta starost šele postopoma začela prilagajati, z zakonsko določeno upokojitveno starost za moške pa bo usklajena šele leta 2033. Na splošno bi povišanje zakonsko določene upokojitvene starosti in omejevanje predčasnega upokojevanja prispevalo k vzdržnosti pokojnin v razmerah starajočega se prebivalstva.

               (11)Javnofinančni odhodki za zdravstvo so nad povprečjem EU (7 % v primerjavi s 6,8 % BDP v letu 2016) in naj bi se povečali bolj kot povprečje EU (1,3 % v primerjavi z 0,9 % BDP), s čimer naj bi do leta 2070 dosegli 8,3 % BDP. Odhodki za dolgotrajno oskrbo naj bi se podvojili, in sicer z 1,9 % na 3,8 % BDP do leta 2070. Z uvedbo zgornjih mej za odhodke z zakonom o finančni izravnavi iz leta 2017 ter reformo za okrepitev primarnega zdravstva in zmanjšanje odvisnosti od bolnišničnega sektorja se je začelo obravnavati vprašanje vzdržnosti. Še vedno visoko število zdravstvenih zavarovalnic kaže na morebitne dodatne prihranke pri upravljanju in upravnih stroških. Poleg tega bi učinkovitejša javna naročila (npr. razpisi na ravni EU, uporaba meril za dodelitev, ki ne temeljijo na ceni, in medregionalno združevanje razpisov) prispevali k izboljšanju kakovosti in stroškovne učinkovitosti. Na področju dolgotrajne oskrbe naj bi se odhodki zaradi nedavnih ukrepov politik, kot je odločitev o odpravi uporabe zasebnih sredstev oseb za financiranje bolnišnične dolgotrajne oskrbe, povečali namesto omejili.

               (12)Zakon o finančni izravnavi iz leta 2017 je prispeval k racionalizaciji fiskalnih odnosov med različnimi ravnmi države, in sicer z uvedbo financiranja na podlagi nalog, poenostavitvijo razporeditve transferjev med ravnmi države in dodelitvijo lastnega vira prihodkov zveznim deželam. Vendar je fiskalni okvir kljub tem reformnim prizadevanjem še vedno nepregleden in še vedno ni skladnosti med odhodki in odgovornostmi za povečanje prihodkov, kar ne zagotavlja močnih spodbud za proračunsko disciplino na podnacionalni ravni.

               (13)Kljub davčni reformi leta 2016 davčna obremenitev dela ostaja visoka in se bo sčasoma še povišala, če se davčni razredi ne bodo usklajevali glede na inflacijo. Osebe z višjimi dohodki so imele razmeroma večje koristi od reforme kot osebe z nižjimi dohodki, davčna obremenitev za osebe z nizkimi dohodki pa je še najprej visoka. Poleg tega je davčna reforma koristila bolj moškim kot ženskam. Viri prihodkov, ki manj škodujejo rasti, kot so periodični davki na nepremičnine, se zdijo premalo izkoriščeni, zlasti zaradi precej zastarele davčne osnove. Prihodki od periodičnih davkov na nepremičnine so v Avstriji nizki, pri čemer so leta 2016 znašali 0,2 % BDP, medtem ko je povprečje EU znašalo 1,6 % BDP. Preusmeritev davčne obremenitve dela na manj škodljive vire prihodkov bi lahko prispevala k odpravi te težave.

               (14)Trg dela deluje dobro, vendar se nekatere skupine (npr. ženske in osebe z migrantskim ozadjem) še vedno soočajo z izzivi. Kljub na splošno visoki stopnji zaposlenosti žensk njihova udeležba na trgu dela v smislu zaposlitve za polni delovni čas ostaja precej šibka. Delež žensk, zaposlenih za krajši delovni čas, ki je leta 2016 znašal 47,9 % (povprečje EU: 31,4 %), je še vedno med najvišjimi v EU. K temu prispevajo težave v zvezi z dostopom do formalnega otroškega varstva, zlasti zunaj mest. Visok delež žensk, zaposlenih za krajši delovni čas, ki je večinoma posledica dejstva, da ženske opravljajo pomembne neplačane naloge, kot je nega otrok in sorodnikov, in nižje plače na uro prispevajo k trajno velikim razlikam v plačah med spoloma. Slednje celo neposredno vpliva na pridobivanje pokojninskih pravic žensk, kar povzroča velike razlike v pokojninah.

               (15)Učni rezultati prikrajšanih učencev se niso izboljšali. Še vedno obstajajo velike razlike v uspešnosti med učenci z migrantskim ozadjem in učenci brez njega. V okviru nacionalnega preizkusa znanja, ki je bil izveden leta 2016, je bilo potrjeno, da več kot 25 % učencev nima osnovnega znanja nemščine. Poleg tega so bile v okviru nedavnega mednarodnega preizkusa znanja potrjene čedalje večje razlike v bralni pismenosti pri učencih s šibkejšim socialno-ekonomskim ali migrantskim ozadjem. Iz primerjave rezultatov Programa mednarodne primerjave dosežkov učencev (PISA) iz leta 2012 in 2015 je razvidno, da se je delež učencev s podpovprečnimi dosežki povečal na vseh treh ključnih področjih, tj. pri matematiki, bralni pismenosti in naravoslovju. Učenci, rojeni v Avstriji, dosegajo boljše rezultate kot prva generacija migrantov, pri čemer je ta razlika enakovredna skoraj trem letom šolanja.

               (16)Produktivnost v Avstriji je sicer visoka, vendar je bila njena rast v zadnjih letih skromna kljub znatnim prizadevanjem države, na primer z vlaganjem v raziskave in razvoj ter izboljšanjem okvira za zagonska podjetja. Preostali vzvodi za podporo rasti produktivnosti so povezani z digitalizacijo podjetij, rastjo podjetij in konkurenčnostjo na področju storitev. Avstrija ima visoke ovire za dostop ter omejevalna pravila o opravljanju poslovnih storitev in poklicnih dejavnosti. To vključuje posebne zahteve glede lastništva, obsežne rezervirane dejavnosti in omejitve glede multidisciplinarnih dejavnosti
                  7
               . Nadaljnja prizadevanja za zmanjšanje bremena in načrtovana ocena avstrijskega zakona o dovoljenju za poslovanje (Gewerbeordnung) so pomembna orodja za obravnavanje tega vprašanja.

               (17)Večja konkurenca v storitvenem sektorju bi prispevala k obravnavanju izzivov, s katerimi se Avstrija sooča pri širjenju uporabe digitalnih tehnologij in poslovnih modelov, zlasti med mikro, malimi in srednjimi podjetji. Digitalizacija teh podjetij je v Avstriji še posebej pomembna, saj predstavljajo temelj avstrijskega gospodarstva. Pri tem so ključnega pomena pobude, kot sta „KMU Digital“ in „AT:net“, ter izvajanje avstrijskega digitalnega načrta. Problematična je tudi razširitev podjetij, zlasti tistih, ki so zelo inovativna. Financiranje v poznejši fazi, na primer v obliki tveganega kapitala in dostopa do javnih kapitalskih trgov za rastoča podjetja, predstavlja ozko grlo. Hitro rastoča podjetja so ključna za širjenje uporabe novih tehnologij in poslovnih modelov, vključno z digitalnimi, ter posledično tudi za rast produktivnosti.

               (18)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Avstrije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Avstrija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Avstriji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (19)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost za leto 2018, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Avstrija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Ob upoštevanju olajšave, povezane z izrednimi dogodki, za katere je odobren začasen odklon, v letu 2019 doseže srednjeročni proračunski cilj. Zagotovi vzdržnost zdravstvenega sistema, sistema dolgotrajne oskrbe in pokojninskega sistema, vključno s povišanjem zakonsko določene upokojitvene starosti in omejevanjem predčasnega upokojevanja. Poveča učinkovitost javnih storitev, med drugim tudi z uskladitvijo obveznosti glede financiranja in porabe.

               2.Zmanjša davčni primež, zlasti za osebe z nizkimi dohodki, s preusmeritvijo davčne obremenitve na vire, ki manj škodujejo rasti. Izboljša udeležbo žensk na trgu dela. Izboljša osnovna znanja in spretnosti prikrajšanih mladih in oseb z migrantskim ozadjem. Podpre rast produktivnosti s spodbujanjem digitalizacije podjetij in rast podjetij z zmanjšanjem regulativnih ovir v storitvenem sektorju.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 419 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 218 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Priporočila za obravnavo teh vprašanj so bila podana januarja 2017 v dokumentih COM(2016) 820 in SWD(2016) 436.

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.