               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o mednarodnem pravno zavezujočem instrumentu v okviru Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu glede ohranjanja in trajnostne rabe morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PRIPOROČILA

               •Razlogi za priporočilo in njegovi cilji

                  Generalna skupščina Združenih narodov je v odstavku 198 Resolucije št. 68/70 neformalno odprto ad hoc delovno skupino ZN pozvala k preučitvi vprašanj v zvezi z ohranjanjem in trajnostno rabo morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije (v nadaljnjem besedilu: delovna skupina ZN BBNJ) za pripravo priporočil o področju uporabe, parametrih in izvedljivosti mednarodnega instrumenta v okviru Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu (v nadaljnjem besedilu: konvencija UNCLOS).

                  Delovna skupina ZN BBNJ je na podlagi prizadevanj od leta 2006 na svojem zadnjem zasedanju januarja 2015 sprejela priporočila, v katerih je poudarila potrebo po celoviti globalni ureditvi za boljše obravnavanje vprašanj ohranjanja in trajnostne rabe morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije, in sicer z vzpostavitvijo mednarodnega pravno zavezujočega instrumenta v okviru konvencije UNCLOS za ohranjanje in trajnostno rabo morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije (v nadaljnjem besedilu: instrument).

                  Z Resolucijo Generalne skupščine Združenih narodov 69/292, sprejeto 19. junija 2015, je bil ustanovljen pripravljalni odbor, v katerem so lahko sodelovale vse države članice Združenih narodov, člani specializiranih agencij in pogodbenice konvencije UNCLOS in katerega namen je dajanje vsebinskih priporočil Generalni skupščini o elementih osnutka besedila instrumenta. Resolucija je tudi določila, da bi morala Generalna skupščina ZN pred koncem svojega 72. zasedanja odločiti o sklicu medvladne konference za pogajanja o takem instrumentu ter določiti njen začetni datum, in sicer ob upoštevanju poročila pripravljalnega odbora.

                  Svet je marca 2016 sklenil Komisijo pooblastiti, da se v imenu Unije pogaja o elementih osnutka besedila instrumenta (Sklep 6862/16 z dne 15. marca 2016) v zvezi z zadevami v pristojnosti Unije in glede katerih je Unija sprejela predpise. Pooblastilo in smernice za pogajanja so bili izrecno omejeni na zasedanja pripravljalnega odbora.

                  Pripravljalni odbor se je v letih 2016 in 2017 sestal štirikrat, zadnjič med 10. in 21. julijem 2017. Na štirih zasedanjih pripravljalnega odbora so potekala pogajanja o temah iz priporočila, ki ga je delovna skupina ZN BBNJ oblikovala na zasedanju leta 2011, in sicer: morski genski viri, vključno z vprašanjem delitve koristi; ukrepi, kot so orodja za upravljanje na posameznih območjih, vključno z zavarovanimi morskimi območji; presoja vplivov na okolje; krepitev zmogljivosti in prenos pomorske tehnologije ter splošnejša medsektorska vprašanja, vključno z načeli, postopki odločanja in reševanja sporov, odnosom do ostalih instrumentov, udeležbo itn. Končna priporočila so bila soglasno sprejeta 21. julija 2017 (in so vključena v poročilo pripravljalnega odbora –

                     http://www.un.org/depts/los/biodiversity/prepcom_files/Procedural_report_of_BBNJ_PrepCom.pdf

                   ). Med drugim je pripravljalni odbor Generalni skupščini ZN priporočil, da čim prej sprejme odločitev o sklicu medvladne konference, da se pripravi besedilo instrumenta.

                  Verjetno je, da bo Generalna skupščina ZN odločitev o sklicu medvladne konference sprejela do konca leta 2017. Medvladna konferenca bi lahko nato začela svoje delo in imela prvo zasedanje v prvi polovici leta 2018.

                  EU bi morala kot pogodbenica konvencije UNCLOS in ena glavnih zagovornic potrebe po takem instrumentu od začetka razprave v ZN leta 2006 še naprej dejavno sodelovati v tem procesu pri ZN in tako prispevati k boljšemu ohranjanju in trajnostni rabi morskih bioloških virov na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije v pravnem okviru konvencije UNCLOS. EU bi morala tudi zagotoviti vključitev določb, ki ji omogočajo, da postane pogodbenica tega instrumenta.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Komisija bi morala zagotoviti, da so pogajanja o besedilu prihodnjega instrumenta v celoti skladna z zadevnimi predpisi in politikami Unije na področjih, ki jih bo ta obravnaval (okoljska politika, politika pomorskega prometa, skupna ribiška politika, politika notranjega trga, skupna trgovinska politika, politika na področju raziskav in tehnološkega razvoja, podnebna politika in druge zadevne politike), ter z ustreznimi dvostranskimi in večstranskimi sporazumi, katerih je Unija že pogodbenica.

                  Ker bo instrument izvedbeni sporazum konvencije UNCLOS, ta pa je že sestavni del pravnega reda Unije, bo morala Komisija zagotoviti, da se določbe ter ravnotežje pravic in obveznosti iz konvencije UNCLOS, ki so vključene v pravni red Unije, v celoti spoštujejo in da so rezultati pogajanj popolnoma v skladu s konvencijo UNCLOS.

               2.PRAVNI ELEMENTI PRIPOROČILA

                  Cilj tega priporočila je, da Svet Komisijo pooblasti, da se v imenu EU pogaja o prihodnjem instrumentu. Pravna podlaga za odobritev začetka pogajanj s strani Sveta je člen 218(3) in (4) PDEU.

               3.REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI TRETJIMI STRANMI

                  Posvetovanje z  zainteresiranimi stranmi ob pripravi osnutka priporočila ni bilo opravljeno.

                  V skladu z določbami Resolucije Generalne skupščine Združenih narodov 69/292 naj bi Generalna skupščina ZN odločitev o sklicu medvladne konference sprejela do septembra 2018. Vendar je bilo odločeno, da se bodo prizadevanja Združenih narodov pospešila, da bi se medvladna konferenca lahko sklicala čim prej in bi bilo prvo zasedanje že v letu 2018, kar bo omogočilo nadaljevanje razprave. Pred začetkom konference je treba sprejeti pogajalske smernice, zato ni bilo mogoče opraviti javnega posvetovanja niti objaviti načrta, s čimer bi v skladu z ustaljeno prakso pridobili povratne informacije zainteresiranih strani in državljanov.

                  V resnici je bila EU temu procesu politično zavezana že več let, potekala pa so tudi redna posvetovanja z zadevnimi zainteresiranimi stranmi, zlasti organizacijami civilne družbe in drugimi organizacijami, zastopanimi v ZN.

                  Za vključenost in povratne informacije zainteresiranih strani se bo prizadevalo tudi med pogajanji, ko bo potrebnih več konkretnih (vsebinskih) pogajalskih stališč in bo treba zagotoviti, da pogajalska stališča upoštevajo stališča zainteresiranih strani.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj o mednarodnem pravno zavezujočem instrumentu v okviru Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu glede ohranjanja in trajnostne rabe morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1) Unija je s Sklepom Sveta 98/392/ES z dne 23. marca 1998
                  1
                ratificirala Konvencijo Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu (v nadaljnjem besedilu: konvencija UNCLOS) in je do danes edina mednarodna organizacija, ki je pogodbenica navedene konvencije v smislu člena 305(1)(f) in člena 1 Priloge IX h konvenciji UNCLOS.

               (2) Kot pogodbenica konvencije UNCLOS je Unija sodelovala v neformalni odprti ad hoc delovni skupini ZN za preučitev vprašanj v zvezi z ohranjanjem in trajnostno rabo morske biotske raznovrstnosti območij zunaj nacionalne jurisdikcije, ki se je sestajala med letoma 2006 in 2015, ter je v letih 2016 in 2017 sodelovala na štirih zasedanjih pripravljalnega odbora, ki je imel pooblastilo za dajanje vsebinskih priporočil Generalni skupščini o elementih prihodnjega mednarodnega pravno zavezujočega instrumenta v okviru konvencije UNCLOS glede ohranjanja in trajnostne rabe morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije (v nadaljnjem besedilu: instrument).

               (3) Pripravljalni odbor je poročilo sprejel 21. julija 2017 in Generalni skupščini priporočil, da preuči elemente iz njegovega priporočila in čim prej sprejme odločitev o sklicu medvladne konference pod okriljem Združenih narodov, da se obravnava priporočilo pripravljalnega odbora in pripravi besedilo mednarodnega pravno zavezujočega instrumenta v okviru konvencije UNCLOS.

               (4) Generalna skupščina Združenih narodov je na podlagi teh priporočil [...] sklenila sklicati medvladno konferenco za pripravo besedila mednarodnega pravno zavezujočega instrumenta v okviru konvencije UNCLOS glede ohranjanja in trajnostne rabe morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije.

               (5) Unija bi morala kot pogodbenica konvencije UNCLOS v celoti sodelovati v pogajanjih o instrumentu –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Evropske unije pogaja o mednarodnem pravno zavezujočem instrumentu v okviru Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu glede ohranjanja in trajnostne rabe morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Ta pogajanja potekajo ob posvetovanju s posebnim odborom, ki ga imenuje Svet.

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 179, 23.6.1998.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            PRILOGA
            k
            priporočilu za SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o mednarodnem pravno zavezujočem instrumentu v okviru Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu glede ohranjanja in trajnostne rabe morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije

               PRILOGA

               POGAJALSKE SMERNICE

               1. Načela

               Komisija si pri pogajanjih o mednarodnem pravno zavezujočem instrumentu v okviru Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu glede ohranjanja in trajnostne rabe morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije (v nadaljnjem besedilu: instrument) prizadeva zagotoviti, da:

               –
                     so določbe instrumenta v celoti skladne z mednarodnim pravom in zlasti z določbami konvencije UNCLOS ter da ravnotežje pravic in obveznosti iz konvencije UNCLOS v prihodnjem instrumentu ni ogroženo;

               –
                     so določbe instrumenta v skladu z ustreznim pravom Unije in z ustreznimi dvostranskimi in večstranskimi sporazumi, katerih pogodbenica je Unija.

               Komisija zagotovi, da pogajanja potekajo ob posvetovanju s posebnim odborom, ki se sestane v Bruslju ali na kraju samem. Komisija o izidu pogajanj redno poroča Svetu.

               2. Usmeritve

               2.1 Komisija si prizadeva zagotoviti, da:

               ·predmet pogajanj kot celota zajema elemente, ki so določeni v Resoluciji [...];

               ·poslovnik za vodenje pogajanj na mednarodni konferenci omogoča, da EU pri pogajanjih polno sodeluje in so ta v skladu z obstoječo prakso glede pogajanj o izvedbenih sporazumih konvencije UNCLOS;

               ·instrument zagotavlja učinkovit okvir za ohranjanje in trajnostno rabo morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije;

               ·je instrument oblikovan za izvajanje, krepitev in razvoj nekaterih obveznosti, ki so že zajete v konvenciji UNCLOS, ter hkrati primerno upošteva pravice in svoboščine iz konvencije UNCLOS;

               ·instrument izrecno določa obveznost držav, da posamično ali prek pristojnih mednarodnih in regionalnih organizacij ter ureditev sodelujejo z namenom ohranjanja in trajnostne rabe morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije;

               ·instrument ne zmanjšuje pomena obstoječih pravnih instrumentov in okvirov ter pristojnih svetovnih, regionalnih in sektorskih organov ali vpliva na pravice in obveznosti, ki iz tega izhajajo;

               ·instrument spoštuje pristojnosti ustreznih globalnih, regionalnih in sektorskih organov, ustvarja sinergije in ne podvaja njihovih dejavnosti;

               ·instrument ne posega v pravice in obveznosti pogodbenic konvencije UNCLOS, vključno z njihovimi pravicami do morskih območij v okviru konvencije UNCLOS;

               ·instrument vsebuje primerne določbe, ki Uniji omogočajo, da v skladu s členom 305 in Prilogo IX h konvenciji UNCLOS postane pogodbenica in polno sodeluje v postopkih odločanja, vzpostavljenih z instrumentom.

               2.2 Komisija si bo zlasti prizadevala zagotoviti, da instrument med drugim vključuje ali odraža naslednje:

               a) Medsektorska vprašanja

               ·Osnovna načela dobrega upravljanja, kot so: varstvo in ohranjanje morskega okolja, mednarodno sodelovanje, uporaba znanstvenega pristopa, ekosistemski pristop, previdnostno načelo, načelo „onesnaževalec plača“, trajnostna in pravična raba morskih virov, javna dostopnost informacij, pregleden in odprt postopek odločanja ter odgovornost držav kot varuhinj globalnega morskega okolja

               ·Ustrezen in stroškovno učinkovit okvir in mehanizmi, novi ali že obstoječi, vključno za okrepljeno sodelovanje in usklajevanje z obstoječimi pristojnimi globalnimi, regionalnimi in sektorskimi organi in med njimi, zlasti tistimi, ki so pristojni za urejanje dejavnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije ali za varstvo morskega okolja na teh območjih

               ·Ustrezni mehanizmi za zagotavljanje skladnosti z vsebinskimi določbami instrumenta

               ·Ustrezni mehanizmi za reševanje sporov v skladu s konvencijo UNCLOS

               b) Morski genski viri, vključno z vprašanjem o delitvi koristi

               Komisija si prizadeva zagotoviti, da instrument spodbuja ohranjanje in trajnostno rabo morskih genskih virov s poreklom z območij zunaj nacionalne jurisdikcije. Zlasti bi instrument moral:

               ·spodbujati okolju prijazen dostop do genskih virov ob upoštevanju njihovega ohranjanja in trajnostne rabe, brez neupravičenega omejevanja svobode znanstvenega raziskovanja morja, kakor je določeno v konvenciji UNCLOS;

               ·biti oblikovan tako, da ne ureja zadev, vezanih na pravice intelektualne lastnine, ali drugih povezanih zadev;

               ·za uporabnike morskih genskih virov zagotavljati pravno varnost in spodbujati biotehnološke inovacije, ki ne vplivajo negativno na biotsko raznovrstnost;

               ·izboljšati preglednost in dostopnost informacij o genskih virih s poreklom z območij zunaj nacionalne jurisdikcije;

               ·obravnavati vprašanja o delitvi koristi, ki se porajajo pri uporabi morskih genskih virov s poreklom z območij zunaj nacionalne jurisdikcije.

               c) Ukrepi, kot so orodja za upravljanje na posameznih območjih, vključno z zavarovanimi morskimi območji

               Komisija si prizadeva zagotoviti, da instrument med drugim določa postopke/mehanizme, ki omogočajo:

               ·opredelitev, določitev in oblikovanje zavarovanih morskih območij, priznanih na svetovni ravni, tudi z uporabo ustreznih meril na podlagi najboljših razpoložljivih znanstvenih informacij; vzpostavitev celovitih ciljev za ohranjanje in upravljanje določenih območij; spremljanje in nadzor dejavnosti, katerih namen je doseči cilje ohranjanja in upravljanja;

               ·globalno priznavanje orodij za upravljanje na posameznih območjih, ki jih vzpostavijo ustrezne regionalne organizacije in konvencije, ki izpolnjujejo sprejeta merila.

               S tem si Komisija prizadeva zagotoviti, da instrument prispeva k izvajanju mednarodnih zavez Unije, ki so povezane z ustanovitvijo svetovne mreže učinkovito in pravično upravljanih ter ekološko reprezentativnih in dobro povezanih sistemov zavarovanih območij, ter drugih učinkovitih ohranitvenih ukrepov na posameznih območjih.

               d) Presoja vplivov na okolje

               Komisija si prizadeva zagotoviti, da instrument omogoča oceno kumulativnih vplivov različnih dejavnosti, ki potekajo na istem območju, z namenom preprečevanja škodljivih učinkov na morsko biotsko raznovrstnost, vključno z novimi in nastajajočimi dejavnostmi, ter tudi ob ustreznem upoštevanju trenutnega stanja okolja in kumulativnih učinkov drugih groženj, kot so podnebne spremembe. Komisija si bo zlasti prizadevala zagotoviti, da bo instrument pojasnil, okrepil in natančno opredelil obveznosti, ki izhajajo iz člena 206 konvencije UNCLOS, da:

               ·se posamezni in kumulativni okoljski vplivi dejavnosti pod jurisdikcijo ali nadzorom držav pogodbenic, ki bi lahko povzročile veliko onesnaženje ali škodljive spremembe morskega okolja (škodljivi vplivi), vključno z biotsko raznovrstnostjo, na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije ustrezno ocenijo s presojo vplivov na okolje in strateško presojo vplivov na okolje, če je to primerno; in

               ·se odkrijejo vsi škodljivi vplivi in se upoštevajo pri vseh postopkih odločanja ter da so navedene dejavnosti v skladu z obveznostmi držav v okviru konvencije UNCLOS glede zaščite in ohranjanja morskega okolja, tudi s sprejetjem primernih ukrepov za preprečevanje in blažitev vseh takih škodljivih vplivov.

               e) Krepitev zmogljivosti in prenos pomorske tehnologije

               Komisija si prizadeva zagotoviti, da instrument:

               ·v skladu s konvencijo UNCLOS vključuje določbe za krepitev zmogljivosti in prenos pomorske tehnologije za ohranjanje in trajnostno rabo morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije;

               ·spodbuja mednarodno sodelovanje pri gradnji zmogljivosti in prenosu pomorske tehnologije, da se dosežejo cilji in zahteve konvencije UNCLOS za ohranjanje in trajnostno rabo morske biotske raznovrstnosti na območjih zunaj nacionalne jurisdikcije.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Madagaskar
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PRIPOROČILA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

               Komisija predlaga pogajanja za sklenitev novega sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Madagaskar, ki ustreza potrebam flot Unije ter je v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki (SRP) in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Veljavni sporazum o partnerstvu v ribiškem sektorju (v nadaljnjem besedilu: FPA) med Evropsko unijo in Madagaskarjem je bil sklenjen 1. januarja 2007
                     1
                  . Predlagajo se pogajanja za sklenitev novega sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu za vključitev nekaterih določb iz Uredbe (EU) št. 1380/2013
                     2
                  , ki jih veljavni FPA ne zajema. Veljavni 4-letni protokol
                     3
                   k FPA je začel veljati 1. januarja 2015 in bo prenehal veljati 31. decembra 2018. Določa ribolovne možnosti za floto Unije in ustrezen finančni prispevek, ki ga plačajo Unija in lastniki plovil. Letni finančni prispevek EU Madagaskarju znaša 1 487 500 EUR
                     4
                  , pri čemer je 700 000 EUR namenjenih sektorski podpori.

               FPA z Madagaskarjem zagotavlja ribolovne možnosti za lovljenje tuna in izrazito selivskih vrst za plovila EU iz štirih držav članic (Španije, Francije, Portugalske in Italije). Evropska unija že ima razvito mrežo dvostranskih sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu (v nadaljnjem besedilu: SFPA) v Indijskem oceanu, zlasti s Sejšeli in Mauritiusom.

                  SFPA prispevajo k uresničevanju ciljev SRP na mednarodni ravni in zagotavljajo, da ribolovne dejavnosti Unije zunaj njenih voda temeljijo na istih načelih in standardih, kot se uporabljajo v pravu Unije. Poleg tega SFPA krepijo znanstveno sodelovanje med EU in njenim partnerjem, pripomorejo k večji preglednosti in trajnosti za boljše upravljanje ribolovnih virov ter olajšajo upravljanje, saj podpirajo spremljanje in nadzor dejavnosti nacionalnih in tujih flot ter zagotavljajo sredstva za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu in prispevek za trajnostni razvoj lokalne ribiške industrije. S SFPA se krepi položaj Evropske unije v mednarodnih in regionalnih ribolovnih organizacijah, še posebno v Komisiji za tune v Indijskem oceanu (IOTC), organu, ustanovljenem v skladu z mednarodnim pravom za ohranjanje in upravljanje izrazito selivskih vrst v regiji.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Pogajanja o novem sporazumu in protokolu z Madagaskarjem so v skladu z zunanjim delovanjem EU v zvezi z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami, predvsem pa s cilji Unije glede spoštovanja demokratičnih načel in človekovih pravic.

                  .

               2.PRAVNI ELEMENTI PRIPOROČILA

               •Pravna podlaga

                  Pravna podlaga za ta sklep je navedena v členu 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in sicer v naslovu V (Mednarodni sporazumi) petega dela (Zunanje delovanje Unije), ki določa postopek za pogajanja in sklepanje sporazumov med EU in tretjimi državami.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

                  Ni relevantno, izključna pristojnost.

               •Sorazmernost

                  Sklep je sorazmeren z zastavljenim ciljem.

               •Izbira instrumenta

                  Instrument je določen v členu 218(3) in členu 218(4) PDEU.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

                  Komisija je v letih 2017 in 2018 izvedla naknadno oceno veljavnega protokola k FPA z Madagaskarjem in predhodno oceno morebitne obnovitve protokola. Zaključki ocene so navedeni v ločenem delovnem dokumentu služb Komisije.

                  Z oceno je bilo ugotovljeno, da so sektorji EU za ribolov tuna močno zainteresirani za ribolov na Madagaskarju ter da bi obnovitev protokola pripomogla k okrepitvi spremljanja in nadzora ter boljšemu upravljanju ribištva v regiji. Za EU je pomembno ohraniti instrument, ki ji omogoča tesno sektorsko sodelovanje z vodilnim akterjem pri upravljanju oceanov na podregionalni ravni zaradi velikosti ribolovnega območja pod njegovo jurisdikcijo. Poleg tega to za ribiško floto EU, zlasti za plovila za ribolov tuna s potegalkami in plovila s parangalom, zasidrana na otoku Réunion, pomeni ohranitev dostopa do pomembnega ribolovnega območja za izvajanje ribolovnih strategij v okviru večletnega mednarodnega pravnega okvira. Cilj malgaških oblasti je ohranitev odnosov z EU za krepitev upravljanja oceanov, pri čemer pridobijo namensko sektorsko pomoč, ki zagotavlja večletne možnosti financiranja.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

                  V okviru ocene so bila opravljena posvetovanja z državami članicami, predstavniki industrije, mednarodnimi organizacijami civilne družbe ter ribiško upravo in civilno družbo Madagaskarja. Posvetovanja so potekala tudi v okviru Svetovalnega sveta za ribolov v oddaljenih vodah (LDAC).

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Ni relevantno.

               •Ocena učinka

                  Ni relevantno.

               •Ustreznost in poenostavitev ureditve

                  Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

                  V pogajalskih smernicah, predlaganih kot priloga k Sklepu, se priporoča odobritev začetka pogajanj, vključno s klavzulo o posledicah kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Novi protokol bo zahteval plačilo finančnega prispevka Madagaskarju, ki je združljiv z večletnim finančnim okvirom za obdobje 2014–2020, zlasti glede sredstev za proračunsko vrstico za sporazume o partnerstvu o trajnostnem ribištvu. Letni zneski za obveznosti in plačila so določeni v letnem proračunskem postopku, vključno z vrstico za rezervo za predloge, ki ne začnejo veljati v začetku leta.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

                  Pogajanja naj bi se začela v drugem četrtletju leta 2017.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

                  Komisija priporoča, da:

                  – Svet Komisijo pooblasti, da začne in vodi pogajanja za sklenitev novega sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Madagaskar;

                  – se Komisija imenuje za pogajalca EU o tem vprašanju;

                  – Komisija ta pogajanja vodi v posvetovanju s posebnim odborom v skladu z določbami Pogodbe o delovanju Evropske unije;

                  – Svet odobri pogajalske smernice, priložene temu priporočilu.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o odobritvi začetka pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Madagaskar

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ker bi bilo treba začeti pogajanja za sklenitev novega sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Madagaskarjem –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da začne pogajanja z Madagaskarjem za sklenitev novega sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Madagaskarjem.

               Člen 2

               Pogajanja potekajo ob posvetovanju z Delovno skupino Sveta za zunanjo ribiško politiko in v skladu s pogajalskimi smernicami iz Priloge k temu sklepu.

               Člen 3

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 331, 17.12.2007, str. 3.

                     (2)

                        Glej Uredbo (EU) št. 1380/2013, del IV, naslov II.

                     (3)

                        Za zadnji dve leti protokola.  Za dve predhodni leti je znašal 1 566 250 EUR.

                     (4)

                        Glej poglavje 40 (vrstica za rezervo 40 02 41) v skladu z medinstitucionalnim sporazumom večletnega finančnega okvira (2013/C373/01).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            PRILOGA
            k
            priporočilu za Sklep Sveta
            o odobritvi začetka pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Madagaskar
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               PRILOGA

               Pogajalske smernice za sklenitev novega sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola med Evropsko unijo in Republiko Madagaskar

               –Cilj pogajanj je sklenitev novega sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola med Evropsko unijo in Republiko Madagaskar v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije z dne 13. julija 2011 o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               –Da bi spodbudila trajnosten in odgovoren ribolov ter hkrati zagotovila vzajemne koristi za EU in Madagaskar na podlagi novega protokola, Komisija s svojimi pogajalskimi cilji skuša:

               ·zagotoviti dostop do ribolovnega območja Madagaskarja in dovoljenj, ki jih plovila flote EU potrebujejo za ribolov na navedenem območju, ter tako med drugim ohraniti mrežo sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu, ki so na voljo izvajalcem EU;

               ·upoštevati najboljša razpoložljiva znanstvena mnenja in ustrezne načrte upravljanja, ki so jih sprejele regionalne organizacije za upravljanje ribištva, da se zagotovi trajnost ribolovnih dejavnosti in spodbuja upravljanje oceanov na mednarodni ravni. Ribolovne dejavnosti bi morale biti usmerjene izključno v razpoložljive presežne vire, pri čemer se upošteva ribolovna zmogljivost lokalne flote, hkrati pa se posebna pozornost nameni izrazito selivski naravi nekaterih zadevnih staležev;

               ·pridobiti primeren delež ribolovnih virov, ki v celoti ustreza interesom flote EU, kadar se za te vire zanimajo tudi druge tuje flote; upoštevati dejavnosti flote EU v regiji, pri čemer se upoštevajo najnovejše in najboljše razpoložljive znanstvene ocene;

               ·vzpostaviti dialog za okrepitev sektorske politike z namenom spodbujanja izvajanja odgovorne ribiške politike v povezavi z razvojnimi cilji države, zlasti v zvezi z upravljanjem ribištva, bojem proti nezakonitemu, neprijavljenemu in zakonsko neurejenemu ribolovu, kontrolo, spremljanjem in nadzorom ribolovnih dejavnosti ter zagotavljanjem znanstvenih nasvetov, in spodbujati ustvarjanje delovnih mest, ki med drugim prispeva k družbeno-ekonomskemu razvoju Madagaskarja;

               ·vključiti klavzulo o posledicah kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel;

               ·vključiti klavzulo o prednostnem dostopu flote EU do razpoložljivih presežkov in uporabi istih tehničnih pogojev za vse tuje flote;

               ·vključiti klavzulo o izključnosti.

               –Da bi se izognili prekinitvi ribolovnih dejavnosti, bi morala novi sporazum in protokol vsebovati klavzulo o začasni uporabi.

               –V protokolu bi bilo treba določiti zlasti:

               ·ribolovne možnosti za posamezno kategorijo, ki se dodelijo plovilom Evropske unije;

               ·finančno nadomestilo in pogoje za njegovo izplačilo ter

               ·prednostne naloge in mehanizme za učinkovito izvajanje sektorske podpore in njeno redno spremljanje.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 5.6.2019
            COM(2019) 521 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Poljske za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Poljske za leto 2019

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Poljske za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Poljske za leto 2019

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 9(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Poljske ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)Poročilo o državi za Poljsko
                  2
                za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Poljske pri izvajanju nanjo naslovljenih priporočil, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Poljska je 26. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019, 29. aprila 2019 pa konvergenčni program za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  3
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila navedeno določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  4
               .

               (5)Za Poljsko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2019 načrtuje rahlo poslabšanje nominalnega salda s primanjkljaja v višini 0,4 % BDP v letu 2018 na primanjkljaj v višini 0,6 % BDP v letu 2022, s primanjkljajem v višini 1,7 % BDP v letu 2019 in presežkom 0,2 % BDP v letu 2020. Preračunani strukturni saldo s primanjkljajem v višini 1,1 % BDP se bo približal srednjeročnemu proračunskemu cilju, ki je določen kot strukturni primanjkljaj v višini 1,0 % BDP v letu 2022. V skladu s konvergenčnim programom za leto 2019 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP zmanjšal z 48,9 % BDP leta 2018 na 40,6 % do leta 2022. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Hkrati operativne podrobnosti nekaterih ukrepov, potrebnih za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2020 naprej, niso dovolj podrobno opredeljene.

               (6)V konvergenčnem programu za leto 2019 je navedeno, da je Poljska izvedla izravnalne ukrepe, povezane s sušo, ter da so bile proračunske posledice teh ukrepov v letu 2018 precejšnje. V konvergenčnem programu so navedeni ustrezni dokazi o obsegu in naravi teh dodatnih proračunskih stroškov. Stroški, povezani s sušo, bi bili lahko deležni posebne obravnave na podlagi klavzule o izrednih dogodkih. Po navedbah Komisije so povezani upravičeni dodatni odhodki v letu 2018 znašali 0,07 % BDP. Določbe členov 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 omogočajo upoštevanje teh dodatnih odhodkov, saj se izjemnost suše šteje za izreden dogodek, njene posledice na poljske javne finance so znatne in njihova vzdržnost ne bo ogrožena, če se dovoli začasen odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Zato se je zaradi upoštevanja teh dodatnih stroškov zahtevana prilagoditev za dosego srednjeročnega proračunskega cilja za leto 2018 znižala.

               (7)Svet je 13. julija 2018 Poljski priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  5
                v letu 2019 ne bo presegla 4,2 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 obstaja v letu 2019 tveganje znatnega odklona od priporočene prilagoditvene poti.

               (8)V letu 2020, ko naj bi proizvodna vrzel Poljske predvidoma znašala 2,0 % BDP, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 4,4 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 0,6 % BDP, kot izhaja iz skupno dogovorjene prilagoditvene matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 ob predpostavki nespremenjenih politik v letu 2020 obstaja tveganje znatnega odklona od te zahteve. Svet na splošno meni, da bi bilo treba z letom 2019 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast.

               (9)Poljska je dosegla precejšen napredek pri izboljšanju izpolnjevanja davčnih obveznosti. Hkrati je država uživala močno gospodarsko rast, trg dela je bil živahen, delež pogodb o zaposlitvi, v okviru katerih se plačujejo prispevki za socialno varnost, pa se postopoma povečuje. Vsi ti dejavniki so prispevali k povečanju javnih prihodkov. Del povečanih prihodkov je ciklične narave in se lahko porazgubi, ko se bo makroekonomsko okolje poslabšalo. Hkrati so se v zadnjih letih javnofinančni odhodki kot delež BDP povečali. Številne nove kategorije odhodkov so trajne narave in jih v bližnji prihodnosti morda ne bo mogoče enostavno spremeniti. Poleg tega se bodo poljske javne finance v prihodnosti soočile s pritiski za večjo porabo, zlasti zaradi staranja prebivalstva. Ti dejavniki povečujejo potrebo po novih orodjih za krepitev upravljanja odhodkov, vključno z rednim ocenjevanjem uspešnosti in učinkovitosti porabe. Medtem ko je Poljska v letu 2018 nadaljevala z delom za izboljšanje proračunskega postopka, je splošna reforma zapletena in se bo izvajala v fazah tekom več let. Čeprav je fiskalni okvir na splošno močan in neodvisne institucije opravljajo nekatere funkcije, ki jih običajno opravljajo fiskalni sveti, pa Poljska ostaja edina država članica brez neodvisnega fiskalnega sveta. Medtem ko Poljska ni dosegla nobenega napredka pri zmanjševanju obsežne uporabe znižanih stopenj davka na dodano vrednost, je vlada začela izvajati reformo, ki bi lahko zagotovila, da bodo te stopnje manj kompleksne in da bo manj možnosti za napake.

               (10)Do leta 2017 se je povprečna upokojitvena starost poviševala, kar je posledica preteklih reform, kot so odprava možnosti predčasne upokojitve in postopno povišanje zakonsko določene upokojitvene starosti. V letu 2018 se je povprečna upokojitvena starost tako za moške kot za ženske znižala, kar odraža znižanje zakonsko določene upokojitvene starosti konec leta 2017. Zaradi upadanja delovno sposobnega prebivalstva bo nadaljnje poviševanje dejanske upokojitvene starosti bistveno za udeležbo na trgu dela in s tem za gospodarsko rast. Pomembno je tudi zagotoviti ustreznost prihodnjih pokojnin, preprečevati revščino v starosti in s tem tudi izboljšati javnofinančno vzdržnost pokojninskega sistema. Znižanje zakonsko določene upokojitvene starosti jeseni 2017 na 60 let za ženske in 65 let za moške bo imelo precejšen negativen vpliv na prihodnje ravni pokojninskih prejemkov in v tem pogledu uvaja precejšnjo vrzel med moškimi in ženskami. Obstoječe preferencialne pokojninske sheme pomenijo breme za javni proračun in zmanjšujejo medsektorsko mobilnost delovne sile. Poleg tega posebni sistem socialnega zavarovanja za kmete, ki se subvencionira v višini približno 0,8 % BDP, ovira mobilnost delovne sile in prispeva k prikriti brezposelnosti v kmetijstvu.

               (11)Ugodno makroekonomsko okolje je prispevalo k veliki uspešnosti poljskega trga dela v zadnjih letih. Stopnje zaposlenosti so se še naprej povečevale, medtem ko so se stopnje brezposelnosti po več letih upadanja ustalile na zgodovinsko nizki ravni, ki je bila leta 2018 pod 4 %. Vendar ostaja udeležba nekaterih skupin v delovni sili, zlasti nizko usposobljenih, invalidnih oseb in njihovih negovalcev ter starejših, nizka v primerjavi z drugimi državami članicami. Poljski sistem socialnih prejemkov ne zagotavlja zadostnih spodbud za zaposlitev. Otroški dodatek je sicer zmanjšal revščino in neenakost, vendar pa je imel zaradi svoje višine in oblike negativen učinek na udeležbo staršev, zlasti žensk, na trgu dela. Stopnja vpisa otrok, mlajših od treh let, v formalno otroško varstvo ostaja med najnižjimi v Uniji. Poleg tega dolgotrajno oskrbo večinoma zagotavljajo družinski člani, za kar ne prejemajo skoraj nobene institucionalne pomoči, kar negovalcem onemogoča zaposlitev. Znižana zakonsko določena upokojitvena starost je spodbudila nekatere starejše delavce, da izstopijo s trga dela. Migracije iz držav, ki niso članice EU, so pomagale pokriti povečano povpraševanje po delovni sili, vendar obstajajo znaki, da bo stalen pritok delavcev migrantov težko doseči.

               (12)Poljska je med letoma 2015 in 2017 sprejela ukrepe za odpravljanje segmentacije trga dela, in sicer z omejevanjem možnosti za zlorabo zaposlovanja za določen čas, povišanjem prispevkov za socialno varnost pri nekaterih nestandardnih pogodbah o zaposlitvi ter uvajanjem minimalnih urnih postavk za nekatere izmed teh pogodb. Kljub temu, da delež pogodb za določen čas zaradi sprejetih ukrepov in pomanjkanja delavcev od leta 2015 upada in se je v letu 2018 ta proces še pospešil, ostaja ta delež med najvišjimi v EU. Nadaljnje zakonodajne spremembe, ki obravnavajo to vprašanje, se niso izvedle, ker država nazadnje ni izvedla reforme delovnopravne zakonodaje. Ustreznost prihodnjih pokojnin za delavce, ki so samozaposleni, in tistih, ki imajo nekatere nestandardne pogodbe, bi lahko postala težava.

               (13)Kakovosten sistem izobraževanja in usposabljanja, ki upošteva potrebo po vseživljenjskem učenju in je podprt z zadostnimi naložbami, bi lahko bil ključni dejavnik, ki bi podpiral obete za prihodnjo rast na Poljskem. Bistvenega pomena je opremiti ljudi z znanji, spretnostmi in kompetencami, ki jih potrebujejo za iskanje zaposlitve na hitro spreminjajočem se trgu dela, da se podpre tako udeležba v delovni sili kot tudi inovacijska zmogljivost gospodarstva. Stopnja udeležbe odraslih v izobraževanju in usposabljanju je precej nižja od povprečja EU, poklicno usposabljanje v podjetjih pa se premalo izvaja. To, skupaj z nekaterimi pomanjkljivostmi pri digitalnih znanjih in spretnostih ter bralni in računski pismenosti, zlasti med odraslimi, ki nimajo visokošolske izobrazbe, ovira njihovo zaposljivost. Nezadostna kakovost usposabljanja učiteljev ter vrzeli v njihovih znanjih in spretnostih imajo verjetno negativen vpliv na kakovost izobraževanja. Prisotne so tudi slabosti v sistemih zagotavljanja kakovosti v visokem šolstvu. Kljub nedavnim reformam v poklicnem izobraževanju in visokošolskem izobraževanju še vedno ni učinkovite koordinacije izobraževanja odraslih, poleg tega je učinek različnih ukrepov politike na kakovost ponujenega izobraževanja in usposabljanja ter raven znanj in spretnosti nejasen.

               (14)Dolgoročni gospodarski obeti Poljske so odvisni od razvoja zmogljivosti gospodarstva za inovacije. Vendar je Poljska še vedno med slabšimi državami na področju inovacij, pri čemer nizkotehnološki sektorji predstavljajo pomemben delež v gospodarski strukturi države, regije pa se glede uspešnosti na področju inovacij precej razlikujejo med seboj. Čeprav so bili sprejeti nekateri ukrepi za izboljšanje sodelovanja med znanostjo in gospodarstvom, še vedno ostajajo številne finančne in nefinančne ovire. Ključne ovire ostajajo zlasti zapleteni upravni postopki ter omejena znanja in spretnosti akademikov pri upravljanju skupnih javno-zasebnih raziskovalnih in razvojnih projektov. Grozdi in formalizirane podjetniške mreže, zlasti med malimi in srednjimi podjetji ter velikimi podjetji, imajo omejeno vlogo pri razširjanju inovativnih rešitev. Reforma visokošolskega izobraževanja iz leta 2018 izboljšuje nekatere vidike znanstvenega okolja na Poljskem, vendar le delno obravnava pomembna vprašanja, kot so razdrobljenost raziskovalnega sektorja, plače raziskovalcev ali internacionalizacija poljske znanosti. Bruto domači odhodki za raziskave in razvoj so ostali približno na polovici povprečja v Uniji v letu 2017, s precejšnjimi razlikami med regijami.

               (15)Rezultati na področju zdravja se še naprej izboljšujejo, vendar ostajajo pod povprečjem EU, pri čemer je pričakovana življenjska doba za moške za 8,2 leti nižja kot za ženske, med Poljaki z visoko izobrazbo in tistimi z nizko izobrazbo pa je razlika v pričakovani življenjski dobi 10 let. Na dostop do zdravstvenega sistema in njegovo učinkovitost vplivajo nizka poraba za zdravstvo in pomanjkanje osebja. Število dejavnih zdravnikov in medicinskih sester glede na število prebivalcev je med najnižjimi v Uniji, pri čemer je četrtina zaposlenih v zdravstvu presegla upokojitveno starost. Neizpolnjene potrebe po zdravstvenih storitvah so se leta 2017 zmanjšale, vendar ostajajo med najvišjimi v EU, čakalne vrste za nekatere preglede in preiskave pa so se od leta 2010 znatno povečale. Poljska je pripravila zemljevide potreb v zdravstvu, vendar ti še niso postali orodja za podporo pri odločitvah o nakupu zdravstvenih storitev in naložbah. Zdravstveni sistem se še vedno preveč naslanja na bolnišnice, primarna in ambulantna oskrba pa ostajata premalo razviti. Sistem dolgotrajne oskrbe je šibek, saj država nima standardiziranih storitev in skladnega strateškega pristopa. Večino dolgotrajne oskrbe zagotavljajo neformalni negovalci, ki so pogosto družinski člani ter so deležni le malo institucionalne podpore. V letu 2017 so javni odhodki za zdravstvo na Poljskem skupaj znašali 4,7 % BDP, kar je precej pod povprečjem EU, ki znaša 7 % BDP. Poljska načrtuje v prihodnjih letih javne odhodke za zdravstvo postopno povišati. Vendar bo to morda težko uresničila, saj bo zaradi pred kratkim najavljenih načrtov za povišanje socialnih transferjev gospodinjstvom s srednjimi in visokimi prihodki fiskalni manevrski prostor v prihodnosti omejen.

               (16)Medtem ko se je infrastruktura na Poljskem znatno izboljšala, se v nekaterih sektorjih še vedno kažejo velike vrzeli v povezljivosti. Naložbe v ceste, ki bodo v skladu z nacionalnim programom za gradnjo cest zaključene do leta 2024, bodo usmerjene predvsem v vzhodni del Poljske, zaradi česar bodo nekatere severne regije slabše povezane. Še vedno obstajajo velike vrzeli v vseevropskem železniškem omrežju, naložbe v železnice pa potekajo počasneje kot naložbe v ceste. Stopnja smrtnih žrtev na cestah je še vedno med najvišjimi v Uniji. Mesta se soočajo z vse večjimi izzivi na področju mobilnosti, kot so zastoji in onesnaženost zraka zaradi vedno več osebnih avtomobilov in velikega deleža starih avtomobilov. Emisije toplogrednih plinov iz cestnega prometa so se v zadnjih petih letih močno povečale. Trenutne spodbude za uporabo kolektivnih in aktivnih načinov prevoza ter načinov prevoza z nizkimi emisijami ne zadostujejo za uspešno reševanje teh izzivov. Fiksna internetna povezljivost na Poljskem ostaja med najnižjimi v Uniji, pri čemer so ultrahitre širokopasovne povezave na voljo predvsem v velikih mestih.

               (17)Poljsko gospodarstvo je med najmanj ogljično učinkovitimi v Uniji. Slaba izolacija javnih in zasebnih stavb prispeva k večji porabi energije in energijski revščini. Na Poljskem se nahajajo tudi mesta z najbolj onesnaženim zrakom v Uniji, zlasti v južnih in osrednjih regijah. Naložbe v večjo energijsko učinkovitost, zlasti v gradbeništvu, povečanje deleža nizkoogljične in čistejše proizvodnje energije ter spodbujanje manjših emisij iz prometa bi zmanjšali odvisnost od fosilnih goriv ter omejili onesnaževanje zraka, hkrati pa bi zmanjšali socialne stroške in izboljšali kakovost življenja. Sedanje zakonodajno okolje, vključno z zakonom o kopičenju zalog plina, zakonom o zamrznitvi cen električne energije in predpisi o vetrnih elektrarnah na kopnem, lahko ovira naložbe na trgih električne energije in plina ter vpliva na dolgoročno konkurenčnost poljskega energetskega sektorja in energetsko intenzivnih panog.

               (18)Kakovost nove in revidirane zakonodaje ter stabilno in predvidljivo poslovno okolje sta zelo pomembna za ohranjanje ugodnih gospodarskih razmer in spodbujanje rasti zasebnih naložb. Nestabilen regulativni okvir in druge ovire za širitev podjetij negativno vplivajo na naložbeno dejavnost in produktivnost. Vzpostavitev učinkovitega dialoga z vsemi deležniki bi pomagala izboljšati kakovost zakonodaje in – z omejevanjem števila potrebnih revizij – pozitivno prispevala k stabilnosti poslovnega okolja. Zato bi okrepitev vloge posvetovanj s socialnimi partnerji in javnih posvetovanj – z zagotavljanjem dovolj časa za posvetovanja, boljšim upoštevanjem pridobljenih mnenj deležnikov ter zmanjšanjem števila zakonov, ki so izvzeti iz posvetovanj – precej pripomogla k zmanjšanju upravnega bremena, ki izhaja iz pogostih sprememb zakonodaje, povečala naložbe in spodbujala dolgoročno trajnostno gospodarsko rast. Komisija meni, da je na Poljskem še vedno prisotno tveganje resne kršitve načela pravne države, stanje pa se poslabšuje, saj se uvajajo in konsolidirajo številni sporni ukrepi. Ti pomisleki so predmet tekočih postopkov v zadevah, ki so bile vložene pred Evropskim sodiščem, ter postopkov na podlagi člena 7 PEU. Pravna varnost ter zaupanje v kakovost in predvidljivost regulativnih, davčnih in drugih politik ter institucij sta pomembna dejavnika za naložbeno okolje.

               (19)Načrtovanje programov skladov EU za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi
                  6
               . To bi Poljski omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik sredstva iz teh skladov kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje.

               (20)V zadnjih letih se je vloga države v bančnem, zavarovalniškem in energetskem sektorju precej razširila. Povečano državno lastništvo predstavlja nov izziv za konkurenco ter regulativni okvir in okvir upravljanja. Kakovost upravljanja ter neodvisnost regulatorjev in nadzora zato postajajo vedno bolj pomembni zaradi morebitnih nasprotujočih si interesov in močnejših povezav med finančnim sektorjem in državo.

               (21)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2019, njegovo mnenje
                  7
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Poljska v letih 2019 in 2020 ukrepa, tako da:

               1.Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2020 ne bo presegla 4,4 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Sprejme nadaljnje ukrepe za izboljšanje učinkovitosti javnofinančnih odhodkov, vključno z izboljšanjem proračunskega postopka.

               2.Zagotovi ustreznost pokojninskih prejemkov v prihodnosti in vzdržnost pokojninskega sistema s sprejetjem ukrepov za povišanje dejanske upokojitvene starosti in z reformo preferencialnih pokojninskih shem. Sprejme ukrepe za povečanje udeležbe na trgu dela, vključno z izboljšanjem dostopa do otroškega varstva in dolgotrajne oskrbe, ter za odpravo preostalih ovir za trajnejše oblike zaposlitve. Spodbuja kakovostno izobraževanje ter znanja in spretnosti, ki so potrebni na trgu dela, zlasti prek izobraževanja odraslih.

               3.Okrepi inovacijske zmogljivosti gospodarstva, vključno s podporo raziskovalnim ustanovam in njihovemu tesnejšemu sodelovanju s podjetji. Ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotoči na inovacije, promet, zlasti na njegovo trajnost, digitalno in energetsko infrastrukturo, zdravstveno varstvo in čistejšo energijo, pri tem pa upošteva regionalne razlike. Izboljša regulativno okolje, zlasti s krepitvijo vloge posvetovanj s socialnimi partnerji in javnih posvetovanj v zakonodajnem postopku.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1020 final.

                     (3)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (6)

                        SWD(2019) 1020 final.

                     (7)

                        V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 5.6.2019
            COM(2019) 524 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2019 in mnenje Svetao programu stabilnosti Slovenije za leto 2019

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2019 in mnenje Sveta
                  o programu stabilnosti Slovenije za leto 2019

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Slovenije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 21. marca 2019. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 9. aprila 2019.

               (2)Slovenija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, ki je izraženo v priporočilih 1 do 3 spodaj. Zmanjšanje regulativnih omejitev bo prispevalo k obravnavi prvega priporočila za euroobmočje glede odpornosti proizvodnega in storitvenega trga, osredotočanje ekonomske politike v zvezi z naložbami na določena področja pa bo prispevalo k obravnavi drugega priporočila za euroobmočje v zvezi s podpiranjem naložb.

               (3)Poročilo o državi za Slovenijo
                  2
                za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Slovenije pri izvajanju nanjo naslovljenih priporočil, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (4)Slovenija je 15. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019, 26. aprila 2019 pa program stabilnosti za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  3
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  4
               .

               (6)Za Slovenijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga. Vlada v programu stabilnosti za leto 2019 pričakuje, da se bo nominalni presežek v letu 2019 povečal na 0,9 % BDP in nato v letu 2022 dosegel 1,2 % BDP. Na podlagi preračunanega strukturnega salda naj bi bil do leta 2021 dosežen srednjeročni proračunski cilj, ki je bil spremenjen iz strukturnega presežka v višini 0,25 % BDP v letu 2019 v strukturni primanjkljaj v višini 0,25 % BDP od leta 2020 dalje.
                  5
                Glede na program stabilnosti za leto 2019 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP še naprej zniževal in v letu 2019 dosegel 65,4 % BDP, v letu 2022 pa 54,7 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je optimističen.

               (7)Svet je 13. julija 2018 Sloveniji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  6
                v letu 2019 ne bo presegla 3,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,65 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 obstaja v letu 2019 tveganje znatnega odklona od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja.

               (8)Slovenija bi morala v letu 2020 doseči svoj srednjeročni proračunski cilj. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 je to skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 4,0 %, kar ustreza strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 naj bi bila Slovenija ob predpostavki nespremenjenih politik v letu 2020 blizu svojega srednjeročnega proračunskega cilja. Zato sedanja ocena kaže na tveganje določenega odklona v letu 2020. Medtem ko predvidena nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov za leto 2020 trenutno kaže na tveganje določenega odklona od zahteve, pa za leti 2019 in 2020 skupaj kaže na tveganje znatnega odklona. Če predvideni strukturni saldo ne bi bil več napovedan blizu srednjeročnemu proračunskemu cilju, bi bilo treba v prihodnjih ocenah opraviti celovito oceno, ki bi upoštevala možen odklon od zahteve. Slovenija naj bi v skladu z napovedmi v letih 2019 in 2020 izpolnjevala pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bi bilo treba v letu 2019 sprejeti potrebne ukrepe in da bi morala biti Slovenija pripravljena z letom 2020 sprejeti nadaljnje ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast.

               (9)Staranje prebivalstva bo vse bolj obremenjevalo zdravstveni sistem in sistem dolgotrajne oskrbe v Sloveniji. Financiranje zdravstvenega sistema ni prilagojeno obvladovanju pričakovanega povečanja stroškov zaradi staranja prebivalstva. Slovenija doslej še ni predlagala celovitih ukrepov za zagotavljanje kakovosti, dostopnosti in dolgoročne javnofinančne vzdržnosti zdravstva v Sloveniji. V okviru Strategije dolgožive družbe Slovenije se pripravlja predlog zakona o dolgotrajni oskrbi. Vendar je še vedno nejasno, kako bodo predvideni ukrepi izboljšali stroškovno učinkovitost, dostopnost in kakovost oskrbe, razen tega, da naj bi postala javna naročila v zdravstvu z boljšo koordinacijo stroškovno učinkovitejša. Naložbe v strukture in opremo za zdravstvo in dolgotrajno oskrbo bi lahko prispevale k zmanjšanju pritiskov na sisteme oskrbe v prihodnosti.

               (10)Izzivi v zvezi z dolgoročno vzdržnostjo in ustreznostjo pokojninskega sistema postajajo vse bolj pereči, saj se slovensko prebivalstvo stara hitreje kot prebivalstvo večine drugih držav članic. V dokumentu „Izhodišča za prenovo sistema pokojninskega in invalidskega zavarovanja“, ki ga je Ekonomsko-socialni svet sprejel leta 2017, so socialni partnerji in prejšnja vlada predvideli sprejetje reforme do leta 2020, v nacionalnem reformnem programu 2019–2020 pa je omenjena možnost prenove pokojninskega sistema, ki bi podpirala srednje- do dolgoročno vzdržnost sistema in ustrezne ravni pokojnin. V nacionalnem reformnem programu je določen tudi cilj podaljševanja delovne aktivnosti in boljših možnosti izrabe kadrovskih resursov starejših delavcev, vendar ni opredeljeno, kako in kdaj naj bi bil ta cilj dosežen. S prilagoditvijo zakonsko določene upokojitvene starosti daljši pričakovani življenjski dobi in spodbujanjem poznejšega upokojevanja bi postal pokojninski sistem vzdržnejši. Zagotavljanje ustreznih pokojnin ostaja izziv, saj so nekateri prejemniki pokojnin še vedno na pragu revščine ali pod njim. Skoraj 70 % samozaposlenih v Sloveniji se odloča za plačevanje minimalnih prispevkov za socialno varnost, kar pomeni, da bodo upravičeni le do najnižje starostne pokojnine. Ustreznost pokojnin bi bilo mogoče dodatno izboljšati s povečanjem pokritosti s shemami dodatnega pokojninskega zavarovanja, ustreznim odzivom na spreminjajoče se poklicne poti in zmanjšanjem tveganj revščine starejših.

               (11)Zaposlenost se je še naprej povečevala in brezposelnost se je dodatno zmanjšala. Hkrati pa dolgotrajna brezposelnost ostaja nad ravnjo pred krizo in še vedno predstavlja skoraj polovico skupne brezposelnosti. Izzivi so še vedno prisotni zlasti pri nizko usposobljenih in starejših delavcih, saj pri teh skupinah stopnji delovne aktivnosti in zaposlenosti ostajata med najnižjimi v EU. Njihova udeležba v izobraževanju odraslih je zelo nizka. Ocena politik za spodbujanje ljudi k delu ali usposabljanju kaže, da je večina obstoječih programov uspešnih. Vendar sta poraba na tem področju in stopnja udeležbe nizko usposobljenih in starejših brezposelnih v teh programih še vedno omejeni. Zato so še posebej pomembne naložbe v učinkovite ukrepe za povečanje zaposljivosti nizko usposobljenih in starejših delavcev, vključno z izboljšanjem njihovih digitalnih spretnosti in znanj. Povečanje stopnje zaposlenosti starejših delavcev bo pripomoglo tudi k zmanjšanju pritiskov na pokojninski sistem. Čeprav je reforma trga dela iz leta 2013 nekaterim ranljivim skupinam očitno pomagala, da se zaposlijo, je še vedno težava zaposlovanje za določen čas. Delež prebivalstva, ki ga ogroža revščina ali socialna izključenost, se je zmanjšal, vendar pri starejših ostaja nad povprečjem EU.

               (12)V vedno več sektorjih gospodarstva se kažejo znaki pomanjkanja delovne sile. Zdi se, da k temu prispevajo neskladja med znanji in spretnostmi, ki jih mladi pridobijo med izobraževanjem, ter znanji in spretnostmi, ki jih iščejo delodajalci. To pomanjkanje skupaj s slabostmi v delovanju ekosistemov za inovacije zavira industrijsko preobrazbo na prednostnih področjih strategije pametne specializacije, kot so bila opredeljena v posvetovanju z deležniki. Razvoj digitalnih spretnosti in znanj delovne sile v prihodnosti je ključnega pomena, da se zadosti potrebam gospodarstva.

               (13)Sprejeti so bili ali bodo nekateri ukrepi za izboljšanje možnosti financiranja za podjetja v Sloveniji in za zagotavljanje alternativ podjetjem, ki sicer najemajo bančna posojila. Vendar se slovenska podjetja za kritje svojih potreb po financiranju še vedno močno zanašajo na bančna posojila in denarni tok. Dostop do lastniškega kapitala na zasebnih trgih ostaja skromen. Zagotavljanje tveganega kapitala se povečuje, vendar z zelo nizke ravni. Tržna kapitalizacija Ljubljanske borze je nizka in se še naprej zmanjšuje. Omejen in premalo razvit kapitalski trg v povezavi z neugodnimi okvirnimi pogoji, vključno z nizko stopnjo finančne pismenosti manjših podjetij, ovira pritok lastniškega in tveganega kapitala v državo. Težaven dostop do lastniškega kapitala ovira rast inovativnih podjetij, pa tudi uveljavljenih podjetij, ki bi jim lahko koristila sprememba financiranja.

               (14)Razvoj slovenskih podjetij zavira še vedno visoka zakonodajna in upravna obremenitev v državi. Ta velja za eno ključnih težav pri poslovanju v Sloveniji. Povezana je z vprašanji, kot so dovoljenja, zahteve glede poročanja, davčni postopki in pogosto dolgotrajni sodni postopki. Na poslovno okolje vplivajo tudi težave pri pregonu gospodarskega in finančnega kriminala. Slovenija je vzpostavila orodja za zmanjšanje upravnega bremena, vključno s portalom SPOT (Slovenska poslovna točka) in „enotnim dokumentom“, ki sta namenjena zmanjšanju več ugotovljenih bremen. Vendar precej ukrepov za zmanjšanje bremena še vedno ni sprejetih, učinek nekaterih od izvedenih ukrepov pa ne dosega pričakovanj. Slovenija je izvedla tudi nekatere reforme za liberalizacijo omejevalnih poklicnih zahtev. Vendar nekateri deli priporočil, naslovljenih na Slovenijo leta 2017, še niso bili obravnavani, zlasti kar zadeva odvetnike in nepremičninske posrednike.

               (15)Pri javnem naročanju so v Sloveniji prisotne pomanjkljivosti glede konkurence in preglednosti, kar se kaže zlasti v visokem deležu naročil, oddanih prek postopka s pogajanji (brez javnega razpisa). Varovala proti korupciji in nedovoljenemu dogovarjanju med ponudniki, zlasti pri javnih naročilih na lokalni ravni in v podjetjih v državni lasti, ostajajo šibka. Neodvisen nadzor javnega naročanja ne vključuje zadostnih pravnih zaščitnih ukrepov za preprečevanje zunanjih pritiskov ali vmešavanja, zlasti pri disciplinskih postopkih in predlogih za imenovanje članov Državne revizijske komisije. Sprejet je bil akcijski načrt za povečanje profesionalizacije oseb, ki sodelujejo pri pripravi javnih naročil, vendar je profesionalizacija še vedno nizka. Čeprav organi ocenjujejo, da sta gospodarski kriminal in korupcija v preteklih letih povzročila znatno škodo, nekatere protikorupcijske reforme še niso sprejete.

               (16)Vpletenost države v gospodarstvo je kljub delni privatizaciji 65 % delnic največje slovenske banke, Nove Ljubljanske banke, še vedno velika, tudi v finančnem sektorju. Predhodno objavljeni načrti za privatizacijo se izvajajo počasi. Nadaljevanje privatizacij bi dolgoročno povečalo poslovno vzdržnost podjetij in zmanjšalo tveganja za javne finance, pa tudi tveganje izkrivljanja konkurence in razporejanja virov. K razvoju slovenskega kapitalskega trga bi prispevala tudi nadaljnja prodaja delnic v družbah, ki kotirajo na borzi.

               (17)Potrebne so izboljšave raziskovalnega, razvojnega in inovacijskega ekosistema, da bi začel v celoti delovati, podporni ukrepi pa so pogosto premalo usklajeni. Omejena podpora za poslovno izobraževanje in prenos tehnologije ter na splošno slabo sodelovanje med znanostjo in gospodarstvom ovirata ustanavljanje in širjenje inovativnih podjetij. Večina malih in srednjih podjetij v Sloveniji ima nizko inovacijsko zmogljivost, delež inovativnih podjetij v Sloveniji pa se dejansko zmanjšuje in je pod povprečjem EU. Počasna digitalna preobrazba Slovenije omejuje rast produktivnosti. Razlike v inovacijski uspešnosti med vzhodno in zahodno regijo Slovenije ovirajo sodelovanje in mreženje. Slovenija po že doseženem napredku ponovno nazaduje pri približevanju cilju porabe za raziskave in razvoj do leta 2020, in to v času, ko bi povečanje naložb v raziskave, razvoj in inovacije okrepilo potencial države za rast. Slovenija pritegne majhen delež mednarodnih študentov na vseh ravneh posrednješolskega izobraževanja, zlasti na doktorski ravni, mednarodna mobilnost raziskovalcev ter mobilnost med akademskim svetom in industrijo pa ostajata omejeni.

               (18)Slovenija je za obdobje do leta 2030 v osnutku nacionalnega energetskega in podnebnega načrta določila cilje na področju energetske infrastrukture, energijske učinkovitosti in obnovljivih virov energije, za katere so potrebna ustrezna vlaganja. Predvsem je slovensko gospodarstvo ogljično intenzivnejše od povprečja EU, delež obnovljivih virov energije v skupni proizvodnji energije pa stagnira. Razvoj drugih obnovljivih virov energije razen lesa in vodne energije je še posebej počasen. V slovenski industriji ter storitvenem in stanovanjskem sektorju so deleži skupne porabe končne energije višji od povprečja EU. Poleg tega so obstoječe zmogljivosti za shranjevanje energije premalo razvite in zato ne obravnavajo potreb, ki izhajajo iz nepovezane lokalne proizvodnje obnovljivih virov energije.

               (19)Promet je postal največji vir emisij CO2: njegov delež v skupnih emisijah je nad povprečnim deležem tega sektorja v EU. Velika odvisnost Slovenije od cestnega prometa povzroča težave, kot so visoka energijska in ogljična intenzivnost, onesnaževanje zraka in prometne nesreče. Obstajajo precejšnje možnosti za izboljšanje železniške infrastrukture, pa tudi nizkoogljične energije in nizkoogljičnega trajnostnega prometa na splošno, kar bi lahko pripomoglo k zmanjšanju teh negativnih učinkov. Na področju naravnih virov so prav tako še vedno prisotne znatne naložbene vrzeli za zagotavljanje bolj trajnostnega modela razvoja. Gospodarstvo Slovenije je odvisno od njenega naravnega okolja, ki se slabša. Prehod na krožno gospodarstvo je oviran zaradi velike odvisnosti od uvoženih surovin in nizkih stopenj recikliranja. Stanje sistema v sektorju komunalnih odpadnih voda, vključno z infrastrukturo za zbiranje in čiščenje voda, ne izpolnjuje v celoti zahtev EU. Znatni deli slovenskega gospodarstva so izpostavljeni naravnim nesrečam, zlasti poplavam.

               (20)Načrtovanje programov skladov EU za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi
                  7
               . To bi Sloveniji omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik sredstva iz teh skladov kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje. Krepitev upravnih zmogljivosti države za upravljanje teh sredstev je pomemben dejavnik za uspeh teh naložb.

               (21)V okviru evropskega semestra za leto 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Slovenije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2019 in nacionalni reformni program za leto 2019 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Slovenija prejela v prejšnjih letih. Upoštevala je pomen teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Sloveniji, pa tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije. To odraža potrebo po okrepitvi splošnega ekonomskega upravljanja Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve.

               (22)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2019, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Slovenija v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da:

               1.V letu 2020 doseže srednjeročni proračunski cilj. Sprejme in izvede reforme zdravstva in dolgotrajne oskrbe, ki zagotavljajo kakovost, dostopnost in dolgoročno javnofinančno vzdržnost. Zagotovi dolgoročno vzdržnost in ustreznost pokojninskega sistema, vključno s prilagoditvijo zakonsko določene upokojitvene starosti in omejevanjem predčasnega upokojevanja. Poveča zaposljivost nizko usposobljenih in starejših delavcev z izboljšanjem ustreznosti izobraževanja in usposabljanja za potrebe trga dela ter z ukrepi vseživljenjskega učenja in aktivacijskimi ukrepi, vključno z izboljšanjem digitalne pismenosti.

               2.Podpira razvoj trgov lastniških vrednostnih papirjev. Izboljša poslovno okolje z zmanjšanjem regulativnih omejitev in upravnega bremena. Izboljša konkurenco, profesionalizacijo in neodvisen nadzor na področju javnih naročil. Izvede privatizacije v skladu z obstoječimi načrti.

               3.Ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotoči na raziskave in inovacije, nizkoogljični in energijski prehod, trajnostni promet (zlasti železniški) in okoljsko infrastrukturo, pri tem pa upošteva regionalne razlike.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1023 final.

                     (3)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

                     (6)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (7)

                        SWD(2019) 1023 final.

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.