				|

		52013DC0367

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Madžarske za leto 2013 in mnenje Sveta o madžarskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2016 /* COM/2013/0367 final - 2013/ () */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Madžarske za leto 2013
in mnenje Sveta o madžarskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2016

SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim
stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 9(2)
Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je 26. marca 2010
potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za
rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o
smernicah za politike zaposlovanja držav članic[5], ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)       Voditelji držav oziroma vlad
so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z
uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen
okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)       Svet je 6. julija 2012
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Madžarske za
leto 2012 in dal mnenje o dopolnitvi madžarskega konvergenčnega
programa za obdobje 2011–2015.
(5)       Komisija je 28. novembra 2012
sprejela letni pregled rasti[6],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi
Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[7], v katerem je Madžarsko
opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen
pregled.
(6)       Evropski svet je 14. marca 2013
potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k
normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)       Komisija je v skladu s
členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 10. aprila 2013 objavila rezultate
svojega poglobljenega pregleda[8]
za Madžarsko. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na
Madžarskem obstajajo makroekonomska neravnotežja, ki jih je treba spremljati in
zahtevajo odločno ukrepanje politike. Zlasti tekoče prilagajanje zelo
negativnega neto stanja mednarodnih naložb, ki ga je povzročilo predvsem
razdolževanje zasebnega sektorja v okviru visokega javnega dolga in šibkega
poslovnega okolja, še naprej zahteva pozorno spremljanje, da se zmanjšajo
večja tveganja negativnih učinkov na delovanje gospodarstva.
(8)       Madžarska je 24. aprila 2013
predložila svoj letni konvergenčni program, ki zajema obdobje 2012–2016, 22. aprila
2013 pa nacionalni reformni program za leto 2013. Programa sta bila ocenjena
istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.
(9)       Na podlagi ocene
konvergenčnega programa (program) za leto 2013 v skladu z Uredbo
Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na
katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, dokaj
optimističen. Napovedi rasti s strani madžarskih organov za leti 2013 in 2014
za 0,7 % in 1,9 % so za približno pol odstotne točke višje v
primerjavi z napovedjo Komisije iz pomladi 2013. Cilj proračunske
strategije, opisane v programu, je zagotoviti vzdržni popravek čezmernega
primanjkljaja do roka leta 2012 ter trajno upoštevanje srednjeročnega
cilja. Madžarska je leta 2012 izvedla precejšnja fiskalna prizadevanja ter je
bila s proračunskim primanjkljajem v višini 1,9 % BDP celo pod mejo
za ciljni primanjkljaj 2,5 % BDP, ki ga priporoča Svet, delno zaradi
dodatnih enkratnih prihodkov v višini 0,2 % BDP poleg tistih, ki so že
bili priznani v času priporočila Sveta. Vendar so bili popravni
ukrepi za leto 2012 in pozneje, zlasti tisti, ki so bili objavljeni jeseni 2012,
večinoma usmerjeni na stran prihodkov in so bili osredotočeni na
izbrane sektorje, pri čemer so pod vprašaj postavili trajnost prizadevanj
za konsolidacijo. V skladu s spomladansko napovedjo Komisije za leto 2013 so
potrebna nadaljnja prizadevanja za leti 2013 in 2014, da se trajnostno odpravi
čezmerni primanjkljaj. Po objavi spomladanske napovedi je vlada sprejela
nov popravni paket, na podlagi posodobljene ocene Komisije pa bo napovedan
primanjkljaj z novimi ukrepi v letih 2013 in 2014 ostal pod pragom 3 %
BDP. Program je spremenil srednjeročni cilj s strukturnega salda -1,5 %
na -1,7 % BDP. Novi srednjeročni proračunski cilj je v skladu z
zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Madžarska je zabeležila strukturni saldo
-0,7 % BDP leta 2012, tj. precej nad popravljenim srednjeročnim
ciljem. Komisija v spomladanski napovedi 2013 predvideva, da bo strukturni
saldo v obdobju iz napovedi ostal v skladu z srednjeročnim ciljem ter bo
znašal -1,1% v letu 2013 in -1,8 % v letu 2014. Na podlagi ukrepov,
sprejetih po spomladanski napovedi Komisije iz leta 2013, lahko strukturni
saldo ostane nad srednjeročnim ciljem tudi v letu 2014. Stopnja rasti
javnofinančnih odhodkov v letih 2013 in 2014 brez diskrecijskih ukrepov na
strani prihodkov bo na splošno v skladu z referenčno srednjeročno
stopnjo potencialne rasti BDP, v letih 2015 in 2016 pa naj bi jo precej
presegla. Tako referenčna vrednost za odhodke v teh dveh letih ne bo
dosežena. Po vladnih načrtih se bo delež javnega dolga v BDP v programskem
obdobju še naprej zmanjševal z 79,2 % leta 2012 na 77,2% leta 2014 in
pozneje na 73,4 % leta 2016, tj. ostal bo nad referenčno vrednostjo 60 %
BDP. Nasprotno je Komisija v spomladanski napovedi iz leta 2013 ob upoštevanju
tveganj, ki ogrožajo načrte za konsolidacijo, predvidela samo majhno
zmanjšanje v letu 2014, in sicer na 78,9 % BDP, ki bi moralo biti z novimi
popravljalnimi ukrepi za približno 0,5 odstotne točke nižje.
Madžarska bo od leta 2013 naprej glede izpolnjevanja merila glede dolga v
prehodnem obdobju, v skladu s spomladansko napovedjo Komisije iz leta 2013 pa
se uspešno približuje izpolnjevanju merila glede dolga v letih 2013 in 2014.
(10)     Srednjeročni
proračunski okvir je še vedno zgolj okviren, tako se fiskalno
načrtovanje osredotoča zgolj na tekoče proračunsko leto.
Poleg tega, kljub nedavnim izboljšavam obvezne naloge in analitični viri
fiskalnega sveta še vedno niso sorazmerni z njegovo novo pravico do veta in
potrebo po sistematični naknadni oceni skladnosti z numeričnimi
fiskalnimi pravili. Krepitev srednjeročnega proračunskega okvira in
razširitev obveznih pristojnosti fiskalnega sveta bi pomagali izboljšati
solidarnost in verodostojnost nedavno popravljenega okvira fiskalnega
upravljanja.
(11)     Madžarski finančni sektor
se zelo hitro razdolžuje, delno zaradi nekaterih ukrepov politike, ki so imeli
močan negativen učinek na donosnost bank in so prispevali k strožjim
pogojem za pridobitev kredita. Upravljanje vse slabše kakovosti portfelja
predstavlja enega največjih izzivov za finančni sektor, ki je povezan
z vse večjim številom slabih posojil. V zadnjih letih je vlada sprejela
številne ukrepe za pomoč posojilojemalcem, ki najemajo posojila v tuji
valuti. V več primerih je to storila brez posvetovanja z zainteresiranimi
stranmi v bančnem sektorju. Vendar ti ukrepi niso bili vedno namenjeni
posojilojemalcem v težavah. Sprejetje vrste ukrepov v kratkem času lahko
poveča moralno tveganje med posojilojemalci, saj bi ti še naprej pričakovali
nadaljnjo pomoč vlade. Svetovna finančna kriza je pokazala, v
kolikšni meri lahko obstoječi bančni sistem prisili nacionalne organe
k ukrepanju za zaščito finančne stabilnosti. Prvi program
finančne pomoči za Madžarsko je zagovarjal potrebo po najsodobnejšem
nadzoru, vključno z učinkovitimi pooblastili za finančne
nadzornike v nujnih primerih ter z ustanovitvijo mehanizma za reševanje. Medtem
ko so se v zadnjih treh letih pristojnosti madžarskega organa za finančni
nadzor precej povečale, zakonodajalec nima dovolj nadzornih pooblastil.
(12)     Madžarska ni upoštevala
priporočila iz leta 2012 glede vzpostavitev stabilnega okvira za
obdavčevanje podjetij, ki ne bi omogočal izkrivljanja, ter je
povečala davčno obremenitev izbranih podjetniških sektorjev, in sicer
z uvedbo stalnih dodatnih davkov za sektor. Medtem ko je novi davek za mala
podjetja, ki je bil uveden v okviru Zakona o zaščiti delovnih mest,
pozitivno ocenjen, različne davčne stopnje v podjetniških sektorjih
ovirajo učinkovito razporejanje virov in vplivajo na naložbe in posojanje.
Uvedba nižjih stopenj prispevkov za socialno varnost v okviru Zakona o varstvu
delovnih mest je korak v pravo smer za zmanjšanje davčne obremenitve dela.
Vendar je davčna obremenitev za delavce z nizkimi plačami še vedno
visoka, zato bi bilo treba izboljšati sistem, da bi bila ta skupina bolje
obravnavana. Madžarska prav tako načrtuje odpravo davčne neskladnosti
z različnimi ukrepi, kot je obvezna povezava vseh registrskih blagajn z
davčnimi organi. V zvezi z obdavčevanjem energije sprejeti ukrepi ne
zagotavljajo spodbud za zmanjšanje porabe energije in povzročajo
izkrivljanja.
(13)     Nizka stopnja zaposlenosti je
povezana z zelo nizko stopnjo udeležbe na trgu dela. Brezposelnost med mladimi
je narasla z 11 % leta 2001 na 28,1 % leta 2012. Shema javnih del
uporablja velik del proračunskih sredstev, da dolgoročno brezposelnim
zagotovi dohodek za opravljeno delo namesto socialnih prejemkov, medtem ko mora
vlada še dokazati dolgoročne koristi te sheme za zaposljivost. Madžarska
je okrepila politike za aktiven trg dela, vendar bi morali imeti nekateri
prikrajšani ljudje več dostopa do teh politik, udeležba odraslih v
vseživljenjskem učenju pa je še vedno ena od najnižjih v EU. V zadnjih
petih letih je stopnja zaposlenosti žensk ostala na približno isti nizki ravni.
Da bi spodbudili ženske k udeležbi na trgu dela, je vlada razširila
zmogljivosti za varstvo otrok in spodbuja prožne ureditve dela. Socialni
položaj se še naprej slabša: 31 % prebivalstva ogroža revščina ali
socialna izključenost, visok delež prebivalstva pa trpi hudo pomanjkanje
materialnih dobrin. Revščina še vedno nesorazmerno prizadene prikrajšana
ozemlja in skupnosti, zlasti Rome.
(14)     Poslovno
okolje na Madžarskem se je v zadnjih treh letih stalno slabšalo zaradi sklopa
ukrepov, ki vključujejo omejitve za vlagatelje in nestabilen regulativni
okvir, zlasti v storitvenem sektorju. Nedavne omejitve, ki nesorazmerno
vplivajo na tuje vlagatelje, se osredotočajo večinoma na storitveni
sektor, vključno z maloprodajo. Program za poenostavitev državne uprave je
vključeval 114 ukrepov za zmanjšanje upravne obremenitve podjetij za
približno 500 milijard HUF, vendar je bilo njegovo izvajanje nekoliko
odloženo. Nizke stopnje konkurence pri javnih naročilih ostajajo,
čeprav je nov zakon začel veljati 1. januarja 2012.
Protikorupcijski program je osrednjega pomena za madžarski program. Vendar
program ne obravnava niti vprašanja nezadostnega izvrševanja kazenskega pregona
na tem področju niti strožjih preverjanj financiranja strank,
ključnega področja, ki vzbuja zaskrbljenost. Poleg tega večina
najavljenih ukrepov še ni bila sprejetih. Pomanjkanje spremljanja izvedenih
ukrepov prav tako ostaja problematično. Dogodki na Madžarskem v letih 2012
in 2013 so povečali skrbi glede neodvisnosti sodstva. Unija inovacij
Madžarsko uvršča med zmerno inovativne države. Poslovne investicije v
raziskave in razvoj so primarno domena podjetij v tuji lasti.
(15)     Madžarska je
uspešno zmanjšala število mladih, ki zgodaj opustijo šolanje. Ker še vedno
obstajajo velike razlike po regijah, ima lahko nov sistem centraliziranega
javnega izobraževanje, če ni previdno uveden, negativen vpliv in
povečujejo socialne neenakosti in segregacijo. Čeprav se je število
študentov, ki se vpisujejo na univerze močno povečalo v zadnjih
letih, je potrebno nadaljnje delo, da se doseže povprečje EU in nacionalni
cilj Evropa 2020. Dvom ostaja, ali lahko tekoča reforma visokega
izobraževanja izboljša dostop za prikrajšane učence.
(16)     Izvajanje ukrepov,
vključenih v Szell-Kalmanov načrt, katerega cilj je izboljšati
stroškovno učinkovitost in izvajanje javnega transporta, ima številne
zamude, pomanjkanje obsežne transportne strategije pa ovira finančno
vzdržnost transportnega sistema. Medtem ko je Madžarska ustrezno povečala
povezanost električnega omrežja s svojimi sosedami, kot je bilo
priporočeno leta 2012, to pomanjkanje neodvisnosti energetskega
regulatorja pri določanju cen energije in visok delež reguliranih cen
energije še vedno povzročata skrbi.
(17)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla obsežno analizo madžarske ekonomske politike. Ocenila je
konvergenčni program in nacionalni reformni program ter predstavila
poglobljen pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko
upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v
prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena
teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Madžarskem,
ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 7 spodaj.
(18)     Svet je ob upoštevanju te
ocene preučil madžarski program stabilnosti, njegovo mnenje[9] pa je izraženo zlasti v
priporočilu v točki 1 v nadaljevanju.
(19)     Svet je ob upoštevanju
poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil
nacionalni reformni program in konvergenčni program. Njegova
priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011
so izražena v priporočilih v točkah 1, 2, 3, 4, 5, 7 v nadaljevanju –
PRIPOROČA, naj Madžarska v obdobju
2013-2014 sprejme naslednje ukrepe:
1.           Izvede naj verodostojno in
rasti prijazno fiskalno strategijo, tako da v obdobju iz programa določi
potrebne ukrepe in se osredotoči na prihranke pri odhodkih ter ohrani trden
fiskalni položaj v skladu s srednjeročnim ciljem. Na podlagi zgornjih
ukrepov naj zagotovi zniževanje deleža javnega dolga, tudi za ublažitev
nakopičenih makroekonomskih neravnotežij. Izboljša naj srednjeročni
proračunski okvir, tako da ta postane bolj zavezujoč in tesneje
povezan z numeričnimi pravili. Razširi naj obvezno pristojnost fiskalnega
sveta, vključno s sistematičnim naknadnim spremljanjem skladnosti z
numeričnimi fiskalnimi pravili ter pripravo rednih makrofiskalnih napovedi
in ocen učinka na proračun glavnih predlogov politike.
2.           Pomaga naj obnoviti
običajno posojanje gospodarstvu, primarno z izboljšanjem zmogljivosti za
kopičenje kapitala v finančnem sektorju, med drugim z znižanjem
dodatne obremenitve, ki mu je trenutno naložena. Izboljša naj kakovost
portfelja z umikom slabe aktive iz bilanc stanja bank, tesnim posvetovanjem z
zainteresiranimi strankami o novih pobudah politike ter zagotavljanjem, da novi
ukrepi politike ne povečajo moralnega tveganja med posojilojemalci.
Izboljša naj finančno ureditev in nadzor, zlasti z dajanjem
učinkovitejših pooblastil v nujnih primerih madžarskemu organu za
finančni nadzor in uvedbo ureditve za reševanje bank.
3.           Zagotovi naj stabilen, bolj
uravnotežen in predvidljiv sistem davka na dohodek pravnih oseb. Poenostavi naj
obdavčitev dohodka pravnih oseb in zmanjša izkrivljanja pri razporejanju
virov zaradi sektorskih davkov, tako da spodbuja rast in zaposlovanje.
Nadaljuje naj reformo davčnega sistema, tako da ga naredi prijaznejšega
zaposlovanju z odpravo davčne obremenitve oseb z nizkimi dohodki, med
drugim tako, da natančneje opredeli merila za upravičenost v zakonu o
zaščiti delovnih mest, ter s prenosom obdavčitve na okoljske davke. V
celoti naj izvede in pospeši že najavljene ukrepe za izboljšanje izpolnjevanja
davčnih obveznosti in zmanjšanje stroškov izpolnjevanja teh obveznosti.
4.           Obravnava naj brezposelnost
mladih, npr. prek jamstva za mlade. Krepi naj ukrepe politike aktivnega trga
dela in izboljšuje sistem za profiliranje strank javnega zavoda za
zaposlovanje. Zmanjša naj prevlado sheme javnih del med ukrepi za zaposlovanje
ter okrepi njene elemente za aktiviranje. Okrepi naj programe za usposabljanje,
da bi spodbudila udeležbo pri vseživljenjskem učenju. Nadaljuje naj s
širitvijo zmogljivosti za varstvo otrok, da bi spodbudila udeležbo žensk na
trgu dela. Zagotavlja naj, da se cilj nacionalne strategije za socialno
vključevanje vključi v vsa področja politike, da se zmanjša
revščina, zlasti med otroki in Romi.
5.           Ustvari naj spodbudno
poslovno okolje, zlasti ponovno vzpostavi privlačno okolje za neposredne
tuje vlagatelje, tako da oblikuje stabilnejši regulativni okvir in spodbuja
tržno konkurenco. Zagotovi naj takojšnje izvajanje ukrepov, predvidenih za
zmanjšanje upravne obremenitve, izboljša naj konkurenco pri javnih
naročilih in sprejme ustrezne ukrepe za odpravo korupcije. Obravnava naj
skrbi glede neodvisnosti sodstva. Odpravi naj nedavno uvedene ovire v
storitvenem sektorju, vključno z maloprodajnim sektorjem. Zagotovi naj
ciljno usmerjene spodbude za podporo inovativnim podjetjem.
6.           Izvede naj nacionalno
strategijo glede zgodnjega opuščanja šolanja in zagotovi, da izobraževalni
sistem vsem mladim zagotovi sposobnosti, spretnosti in kvalifikacije, ki jih
potrebujejo na trgu dela. Izboljša naj dostop do vključujočega
rednega šolanja, zlasti za Rome. Podpre naj prehajanje med različnimi
stopnjami izobraževanja in na trg dela. Izvede reformo višjega šolstva, ki
omogoča boljše možnosti za pridobitev terciarne izobrazbe, zlasti za
prikrajšane študente.
7.           Postopno naj odpravi
regulirane cene energije, pri čemer zagotovi učinkovito zaščito
ekonomsko ranljivih potrošnikov. Sprejme naj nadaljnje korake za zagotovitev
neodvisnosti nacionalnega regulatorja. Zagotovi naj finančno trajnost podjetij
v državni lasti v transportnem sektorju, tako da zmanjša operativne stroške in
poveča prihodke.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997,
str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011,
str. 25.
[3]               COM(2013) 367 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 in P7_TA(2013)0053.
[5]               Svet Sklepa 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 119 final.
[9]               V skladu s členom 9(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 15. februarja 2016 o vključevanju dolgotrajno brezposelnih na trg dela

text:
               20.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 67/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 15. februarja 2016
   o vključevanju dolgotrajno brezposelnih na trg dela
   (2016/C 67/01)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 v povezavi s členom 148(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Stopnja brezposelnosti v Uniji je po finančni in gospodarski krizi v letih 2008-2009 dosegla najvišjo raven doslej. Zdaj se ta stopnja znižuje, vendar je stopnja dolgotrajne brezposelnosti še vedno zelo visoka. Dolgotrajna brezposelnost vsako državo članico prizadene različno, zlasti zaradi neenakomernega učinka krize in razlik med državami, kar zadeva makroekonomske razmere, strukturo gospodarstva in delovanje trga dela.

               (2)

               Po letih šibke rasti in maloštevilnih ustvarjenih delovnih mest je leta 2014 dolgotrajna brezposelnost, ki jo Eurostat opredeljuje kot število ljudi, ki so brez zaposlitve in aktivno iščejo zaposlitev vsaj eno leto, prizadela več kot 12 milijonov delavcev oziroma 5 % aktivnega prebivalstva Unije, od katerih jih je bilo 62 % brez dela najmanj dve zaporedni leti.

               (3)

               Dolgotrajna brezposelnost vpliva na osebe, ki jih to zadeva, zmanjšuje potencialno rast gospodarstev Unije, povečuje tveganje socialne izključenosti, revščine in neenakosti ter dodatno povečuje stroške socialnih služb in javnih financ. Dolgotrajna brezposelnost vodi k izgubi dohodka, izgubljanju znanj in spretnosti, večji pojavnosti zdravstvenih težav in povečani revščini gospodinjstev.

               (4)

               Med najbolj izpostavljenimi dolgotrajni brezposelnosti so osebe s skromnim znanjem in spretnostmi ali nizkokvalificirane osebe, državljani tretjih držav, invalidi in pripadniki prikrajšanih manjšin, kot so Romi. Pomembno vlogo ima tudi predhodna zaposlitev osebe, saj so v nekaterih državah sektorski in ciklični vidiki ključni za obrazložitev stalne dolgotrajne brezposelnosti.

               (5)

               Vsako leto zaradi neuspešnega iskanja zaposlitve obupa in postane neaktivna skoraj petina dolgotrajno brezposelnih oseb v Uniji. Ovire za vključevanje na trg dela so različne in se pogosto kopičijo, zato je za vključevanje nanj potreben po meri narejen in posamezniku prilagojen pristop, pa tudi usklajeno zagotavljanje storitev.

               (6)

               Dolgotrajno brezposelni predstavljajo polovico števila vseh brezposelnih oseb v Uniji, vendar predstavljajo manj kot petino udeležencev v aktivnih ukrepih na trgu dela. Posledično je delež dolgotrajno brezposelnih, ki prejemajo nadomestila za brezposelnost, majhen (povprečno 24 %).

               (7)

               Izboljšati bi bilo treba naložbe v človeški kapital in jih narediti učinkovitejše, da bi več ljudi opremili z dobrimi in ustreznimi znanji in spretnostmi ter kompetencami, odpravili pomanjkanje znanj in spretnosti ter s tem postavili temelje za nemoten prehod iz učenja v zaposlitev in stalno zaposljivost. Izboljšanje zmogljivosti in ustreznosti sistemov izobraževanja in usposabljanja bo pripomoglo k znižanju števila novih brezposelnih oseb. V ta namen bi si bilo treba prizadevati za posodabljanje sistemov izobraževanja in usposabljanja v skladu z evropskim semestrom, Sklepi Sveta z dne 12. maja 2009 o strateškem okviru za evropsko sodelovanje v izobraževanju in usposabljanju (ET 2020) (1) ter Priporočilom 2006/962/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje (2).

               (8)

               Da bi razvili usklajeno strategijo za zaposlovanje, smernice za politike zaposlovanja držav članic 2015 (3) pozivajo k bistvenemu zmanjšanju dolgotrajne in strukturne brezposelnosti z uporabo celovitih strategij, ki se vzajemno dopolnjujejo in vključujejo aktivno, posameznikom prilagojeno podporo za vrnitev na trg dela.

               (9)

               Medtem ko so države članice še naprej pristojne za izbiro ukrepov na trgu dela, ki so najbolje prilagojeni njihovim razmeram, jih smernice pozivajo k spodbujanju zaposljivosti z naložbami v človeški kapital preko ustreznih in učinkovitih sistemov izobraževanja in usposabljanja, ki dvigajo raven znanja in spretnosti delovne sile. Poleg tega smernice države članice posebej pozivajo, naj spodbujajo sisteme učenja na delovnem mestu, kot je dualno učenje, in nadgradijo poklicno usposabljanje. Na splošno jih pozivajo, naj upoštevajo tudi načela prožne varnosti in okrepijo aktivne ukrepe trga dela z izboljšanjem njihove učinkovitosti, usmeritve, vpliva in obsega ter povezanosti z dohodkovno podporo in zagotavljanjem socialnih storitev.

               (10)

               Ukrepi, ki se predlagajo v tem priporočilu, bi morali biti v celoti združljivi s priporočili za posamezne države, izdanimi v okviru evropskega semestra, izvajati pa bi se morali ob doslednem upoštevanju pravil Pakta za stabilnost in rast.

               (11)

               Priporočilo Komisije 2008/867/ES z dne 3. oktobra 2008 o dejavnem vključevanju oseb, izključenih s trga dela (4) določa celostno integrirano strategijo za dejavno vključevanje tistih, ki so izključenih s trga dela, pri čemer združuje ustrezno dohodkovno podporo, vključujoče trge dela in dostop do kakovostnih storitev. Njen namen je olajšati vključevanje v trajnostno in kakovostno zaposlitev dela zmožnim in jim zagotoviti sredstva, zadostna za dostojno življenje.

               (12)

               Evropski socialni sklad je glavni finančni instrument Unije za odpravo dolgotrajne brezposelnosti. Države članice so za obdobje 2014–2020 podpori vključevanju dolgotrajno brezposelnih na trg dela dodelile znatna finančna sredstva. Ukrepe, ki se financirajo iz Evropskega socialnega sklada, lahko dopolnjujejo tudi drugi skladi, kot sta Evropski sklad za regionalni razvoj in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja, v skladu z dodeljenimi sredstvi za ustrezne prednostne naložbe za obdobje 2014–2020, in sicer zlasti s podpiranjem ustvarjanja delovnih mest, modernizacijo javnih služb za zaposlovanje in poklicnega izobraževanja, usposabljanjem za pridobitev znanj in spretnosti ter vseživljenjskim učenjem. V zvezi s tem bi morali v prihodnjih zadevnih razpravah preučiti, kako nadalje okrepiti vključevanje dolgotrajno brezposelnih na trg dela.

               (13)

               Priporočilo Sveta z dne 20. decembra 2012 o potrjevanju neformalnega in priložnostnega učenja (5) poziva k ukrepom, s katerimi bi posameznikom ponudili možnost, da dokažejo znanje, pridobljeno zunaj formalnega izobraževanja in usposabljanja.

               (14)

               V sklepih Evropskega sveta z dne 14.-15, marca 2013 je poudarjeno, da je odprava brezposelnosti najpomembnejši socialni izziv ter da sta zmanjšanje dolgotrajne brezposelnosti in zagotavljanje polne udeležbe starejših delavcev bistvenega pomena.

               (15)

               Evropski parlament je dolgotrajno brezposelnost opredelil kot veliko oviro za rast.

               (16)

               Ob upoštevanju nacionalnih praks bi bilo treba okrepiti prizadevanja za vključevanje na trg dela tistih, ki jih dolgotrajna brezposelnost najbolj prizadene. To pa bi moralo potekati hkrati z izboljšanim postopkom prijave na zavodih za zaposlovanje in drugih pristojnih agencijah, da bi se odpravila pomanjkljiva pokritost s podpornimi ukrepi. Države članice, ki imajo veliko prijavljenih dolgotrajno brezposelnih oseb, lahko pri svojih prizadevanjih dajo prednost že prijavljenim.

               (17)

               V luči uspešnosti in učinkovitosti bi bil primernejši preventivni pristop. Preventivne in aktivacijske ukrepe, ki so večinoma osredotočeni na začetno obdobje brezposelnosti, bi bilo treba okrepiti in po potrebi dopolniti. Posebni ukrepi za prijavljene dolgotrajno brezposelne bi se morali začeti izvajati najpozneje, ko so ti 18 mesecev brezposelni, saj se takrat v številnih državah članicah spremenijo podporni mehanizmi in storitve za to skupino.

               (18)

               S posamezniku prilagojenimi pristopi k podpori dolgotrajno brezposelnih bi bilo treba odpraviti ovire, ki vodijo k trajni brezposelnosti, pri čemer je treba posodobiti in dopolniti začetno oceno, opravljeno ob prijavi. To bo dolgotrajno brezposelne osebe usmerjalo k podpornim storitvam, ki so dovolj prilagojene potrebam posameznika, kot so svetovanje glede dolgov, rehabilitacija, storitve socialne podpore, storitve oskrbe, vključevanje migrantov ter nastanitev in prevoz, in katerih cilj je odpraviti ovire za zaposlitev in tem osebam omogočiti dosego jasnih ciljev na poti k zaposlitvi.

               (19)

               Udeležba delodajalcev pri vključevanju dolgotrajno brezposelnih oseb je ključnega pomena in bi jo bilo treba podpirati s posebnimi storitvami, ki jih zagotavljajo zavodi za zaposlovanje ter jih dopolnjujejo ustrezno ciljno usmerjene finančne spodbude in sodelovanje socialnih partnerjev. Dejavnejša udeležba delodajalcev, ki jo dopolnjujejo ukrepi za krepitev ustvarjanja delovnih mest v gospodarstvu, lahko še poveča učinkovitost ukrepov vključevanja.

               (20)

               Nedavne pobude politike, kot je Priporočilo Sveta z dne 22. aprila 2013 o vzpostavitvi jamstva za mlade (6), pozivajo k partnerstvu kot novi metodi za izvajanje socialne politike in politike zaposlovanja. Usklajeno zagotavljanje storitev je ključnega pomena, zlasti v državah članicah, kjer so odgovornosti za podpiranje dolgotrajno brezposelnih razdeljene med javnimi službami za zaposlovanje, centri za socialno delo in lokalno upravo.

               (21)

               V dogovorih o vključitvi v zaposlovanje, ki so oblikovani tako, da odražajo individualni položaj dolgotrajno brezposelne osebe, bi moral biti podrobno opisan sveženj posamezniku prilagojenih ukrepov, ki so na voljo na nacionalni ravni (kot so ukrepi, ki se nanašajo na trg dela, izobraževanje, usposabljanje in storitve socialne podpore) in katerih namen je podpirati in usposobiti dolgotrajno brezposelne osebe za premagovanje konkretnih ovir za zaposlitev. Taki dogovori bi morali določati cilje, časovne razporede, obveznosti dolgotrajno brezposelnih oseb in ponudbo ponudnika ali ponudnikov storitev ter navesti razpoložljive ukrepe vključevanja.

               (22)

               Pri ukrepih, ki se predlagajo v tem priporočilu, bi bilo treba upoštevati raznolikost držav članic in njihove različne izhodiščne položaje, kar zadeva makroekonomske razmere, stopnjo dolgotrajne brezposelnosti ter stopnje nihanja, institucionalno ureditev, regionalne razlike in zmogljivost različnih akterjev na trgu dela. Ti ukrepi bi morali dopolnjevati in krepiti sedanji pristop politike številnih držav članic, zlasti z uvedbo prilagodljivih sestavnih delov, kot so posamezniku prilagojen pristop in usklajeno zagotavljanje storitev, ter z vključevanjem delodajalcev.

               (23)

               To priporočilo dosledno upošteva, utrjuje in krepi temeljne pravice, zlasti kot so določene v členih 29 in 34 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah –

         PRIPOROČA DRŽAVAM ČLANICAM, DA:
   Podpirajo prijavo iskalcev zaposlitve in močnejšo usmerjenost ukrepov vključevanja na trg dela, med drugim s tesnejšo povezavo z delodajalci.
   Prijavljenim dolgotrajno brezposelnim osebam zagotovijo individualne ocene.
   Najpozneje po 18 mesecih brezposelnosti dajo dolgotrajno brezposelnim osebam konkretno ponudbo dogovora o vključitvi v zaposlovanje. Za namene tega priporočila je dogovor o vključitvi v zaposlovanje pisni sporazum med prijavljeno dolgotrajno brezposelno osebo in enotno kontaktno točko, katerega namen je olajšati prehod te osebe v zaposlitev na trgu dela.
   V ta namen:

      Prijava

               1.

               Spodbujajo prijavo iskalcev zaposlitve na zavodu za zaposlovanje, zlasti z izboljšanim zagotavljanjem informacij o razpoložljivi podpori.

      Individualna ocena in pristop

   Zavodi za zaposlovanje skupaj z drugimi partnerji, ki podpirajo vključevanje na trg dela, zagotavljajo zadevnim osebam njim osebno prilagojeno svetovanje.

               2.

               Zagotavljajo, da se prijavljenim dolgotrajno brezposelnim osebam ponudita temeljita individualna ocena in svetovanje najpozneje po 18 mesecih brezposelnosti. Ocena bi morala zajemati možnosti njihove zaposljivosti, ovire za zaposlitev in pretekla prizadevanja na področju iskanja zaposlitve.

               3.

               Obveščajo prijavljene dolgotrajno brezposelne osebe o ponudbah za delo in razpoložljivi podpori v različnih gospodarskih sektorjih, po potrebi pa tudi v različnih regijah in drugih državah članicah, zlasti prek evropskih služb za zaposlovanje (EURES).

      Dogovori o vključitvi v zaposlovanje

   Prijavljenim dolgotrajno brezposelnim osebam, ki niso upravičeni do jamstva za mlade, se najpozneje po 18 mesecih brezposelnosti ponudi dogovor o vključitvi v zaposlovanje. Ta mora vključevati vsaj individualno ponudbo storitev za iskanje zaposlitve in podatke o enotni kontaktni točki.

               4.

               Se v dogovoru o vključitvi v zaposlovanje, ki vključuje ustrezne storitve in ukrepe, ki jih zagotavljajo različne organizacije, osredotočijo na posebne potrebe prijavljenih dolgotrajno brezposelnih oseb.

                           (a)

                           V dogovoru o vključitvi v zaposlovanje bi morali biti podrobno opisani izrecni cilji, časovni razporedi in obveznosti, ki jih mora izpolnjevati prijavljena dolgotrajno brezposelna oseba, kot so dejavna prizadevanja za iskanje službe, sprejemanje ponudb za ustrezno delo, udeležba in sodelovanje v izobraževanjih ali usposabljanjih, prekvalifikacijah ali pri ukrepih za zaposlovanje.

                           (b)

                           V dogovoru o vključitvi v zaposlovanje bi morala biti podrobno opisana tudi ponudba ponudnika ali ponudnikov storitev za dolgotrajno brezposelne osebe. Dogovor o vključitvi v zaposlovanje bi lahko, odvisno od razpoložljivosti v državah članicah in glede na individualne okoliščine prijavljenih dolgotrajno brezposelnih oseb, vključeval pomoč pri iskanju zaposlitve in pomoč v okviru zaposlitve, potrditev neformalnega in priložnostnega učenja, rehabilitacijo, svetovanje in usmerjanje, izobraževanje, poklicno izobraževanje in usposabljanje, delovne izkušnje, socialno podporo, predšolsko vzgojo in varstvo, zdravstvene storitve in storitve dolgotrajne oskrbe, svetovanje glede dolgov ter podporo za nastanitev in prevoz.

                           (c)

                           Dogovor o vključitvi v zaposlovanje bi bilo treba redno spremljati z vidika sprememb individualnih okoliščin, v katerih se znajdejo prijavljene dolgotrajno brezposelne osebe, in ga po potrebi prilagoditi, da bi izboljšali prehod te osebe v zaposlitev.

               5.

               Vzpostavijo potrebne ureditve, da se zagotovi neprekinjenost storitev in opredeli enotna kontaktna točka, pristojna za podpiranje prijavljenih dolgotrajno brezposelnih oseb z usklajeno ponudbo storitev, z udeležbo razpoložljivih zavodov za zaposlovanje in socialnih služb. Ta kontaktna točka bi lahko temeljila na okviru za medinstitucionalno usklajevanje in/ali bi se lahko opredelila v okviru obstoječih struktur.
               Ob upoštevanju zakonodaje o varstvu podatkov olajšujejo nemoten in varen prenos ustreznih informacij o že dani podpori prijavljenim dolgotrajno brezposelnim osebam in individualnih ocenah med ustreznimi ponudniki storitev ter tako zagotavljajo neprekinjene storitve.
               Omogočajo boljše razširjanje ustreznih informacij o prostih delovnih mestih in priložnostih za usposabljanje zadevnim ponudnikom storitev in zagotavljajo, da se s temi informacijami seznanijo dolgotrajno brezposelne osebe.

      Tesnejše povezave z delodajalci

               6.

               Spodbujajo in razvijajo partnerstva med delodajalci, socialnimi partnerji, zavodi za zaposlovanje, vladnimi organi, socialnimi službami ter ponudniki izobraževanja in usposabljanja, da bi se zagotovile storitve, ki bolj ustrezajo potrebam podjetij in prijavljenih dolgotrajno brezposelnih oseb.

               7.

               Razvijajo storitve za delodajalce, kot so preverjanje prostih delovnih mest, podpora za zaposlitev, mentorstvo in usposabljanje na delovnem mestu ter podpora po zaposlitvi, da se olajša ponovno vključitev prijavljenih dolgotrajno brezposelnih oseb v poklicno življenje.

               8.

               Osredotočijo vse finančne spodbude na programe, ki podpirajo vključevanje na trg dela, kot so subvencije za zaposlitev brezposelnih in znižanje prispevkov za socialno varnost, da se povečajo možnosti zaposlitve za prijavljene dolgotrajno brezposelne osebe.

         PRIPOROČA DRŽAVAM ČLANICAM IN KOMISIJI, DA:

      Ocenjevanje in spremljanje

               9.

               Znotraj Odbora za zaposlovanje in v tesnem sodelovanju z Odborom za socialno zaščito v zvezi z zagotavljanjem socialnih storitev in prihodkov spremljajo izvajanje tega priporočila z večstranskim nadzorom v okviru evropskega semestra, pa tudi s skupnim ocenjevalnim okvirom kazalnikov. Spremljanje bi moralo pokazati, koliko prijavljenih dolgotrajno brezposelnih oseb je našlo zaposlitev, ali so bile trajnostno vključene na trg dela ter v kolikšni meri so bili uporabljeni dogovori o vključitvi v zaposlovanje. K spremljanju naj prispeva evropska mreža javnih služb za zaposlovanje.

               10.

               Spodbujajo ocenjevanje uspešnosti javnih služb za zaposlovanje pri vključevanju prijavljenih dolgotrajno brezposelnih oseb na trg dela, izmenjavi izkušenj in izmenjavi dobrih praks v okviru primerjalnega učenja evropske mreže javnih služb za zaposlovanje, ki je bilo vzpostavljeno s Sklepom št. 573/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o boljšem sodelovanju med javnimi zavodi za zaposlovanje (JZZ) (7).

               11.

               Sodelujejo, da bi čim bolje izkoristile evropske strukturne in investicijske sklade, zlasti Evropski socialni sklad, Evropski sklad za regionalni razvoj in Evropski kmetijski sklad za razvoj podeželja, v skladu z njihovimi ustreznimi prednostnimi naložbami za programe v obdobju 2014–2020.

         PRIPOROČA KOMISIJI, DA:

               12.

               Podpira in usklajuje prostovoljne pobude in zavezništva družb, ki sodelujejo pri trajnostnem vključevanju dolgotrajno brezposelnih oseb na trg dela.

               13.

               Podpira projekte socialnih inovacij za vključevanje dolgotrajno brezposelnih oseb na trg dela, zlasti v okviru segmenta Progress Programa Unije za zaposlovanje in socialne inovacije (EaSI).

               14.

               V sodelovanju z državami članicami in po posvetovanju z zadevnimi deležniki ocenjuje ukrepe, sprejete v odziv na to priporočilo, ter poroča Svetu o rezultatih tega ocenjevanja do 15. februarja 2019.

      V Bruslju, 15. februarja 2016

            Za Svet

            Predsednik

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  UL C 119, 28.5.2009, str. 2.

      (2)  UL L 394, 30.12.2006, str. 10.

      (3)  Sklep Sveta (EU) 2015/1848 z dne 5. oktobra 2015 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2015 (UL L 268, 15.10.2015, str. 28).

      (4)  UL L 307, 18.11.2008, str. 11.

      (5)  UL C 398, 22.12.2012, str. 1.

      (6)  UL C 120, 26.4.2013, str. 1.

      (7)  UL L 159, 28.5.2014, str. 32.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Latvije za leto 2016

text:
               18.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/83

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2016
   v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Latvije za leto 2016
   (2016/C 299/20)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18 marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Latvije ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016 (3). Latvija bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da ta priporočila v celoti in pravočasno izvede.

               (2)

               Poročilo o državi za Latvijo za leto 2016 je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Latvije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je sprejel Svet 14. julija 2015, in doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)

               Latvija je 14. aprila 2016 predložila nacionalni program reform za leto 2016 in program stabilnosti za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Latvija je v svojem programu stabilnosti za leto 2016 zahtevala začasni odklon v višini 0,5 % BDP od zahtevane prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2017, da bi se upoštevale obsežne strukturne reforme s pozitivnim učinkom na dolgoročno vzdržnost javnih financ, zlasti za reformo zdravstvenega sektorja, ki trenutno poteka in temelji na zdravstveni strategiji za obdobje 2014–2020. Podrobnosti reforme so povzete v programu stabilnosti. Cilj je do leta 2020 povečati javno financiranje za zdravstveni sektor na 4 % BDP v primerjavi s 3 % BDP leta 2015. V celoti izpeljana reforma naj bi po ocenah povečala zaposlenost za 0,6 % in raven BDP za 2,2 % do leta 2023, kar bo imelo dolgoročno pozitiven učinek na vzdržnost javnih financ. Po ocenah je pozitiven učinek na rast in dolgoročno vzdržnost javnih financ verjeten. Latvijo je trenutno mogoče oceniti kot državo, ki izpolnjuje pogoje za zahtevan začasni odklon v letu 2017, če bo dogovorjene reforme ustrezno izvedla, kar se bo spremljalo v okviru evropskega semestra. Vendar je znesek dovoljenega začasnega odklona pogojen s spoštovanjem minimalne referenčne vrednosti (tj. strukturni primanjkljaj v višini 1,7 % BDP). Komisija v pomladanski napovedi za leto 2016 zato nakazala prostor za dodani začasni odklon v višini 0,1 % BDP v letu 2017.

               (6)

               Za Latvijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V programu stabilnosti za leto 2016 vlada načrtuje postopno izboljšanje nominalnega salda na 0,5 % BDP v letu 2019. Načrtovana prilagoditvena pot za dosego srednjeročnega proračunskega cilja – primanjkljaja v višini 1 % BDP v strukturnem smislu – upošteva zahtevane odklone, povezane s sistemsko pokojninsko reformo v letih 2017 in 2018 ter večjo strukturno reformo v zdravstvenem sektorju v obdobju 2017–2019. V skladu s programom stabilnosti se pričakuje, da se bo delež javnega dolga v BDP v letu 2016 dvignil na 40 %, preden bo leta 2018 upadel na 38 %. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske napovedi, je verjeten. Vendar potrebni ukrepi za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja od leta 2017 dalje niso bili dovolj podrobno opredeljeni. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2016 splošna ocena kaže tveganje manjšega odklona v letu 2016 in ob nespremenjenih politikah tudi v letih 2016 in 2017 skupaj. Svet na podlagi ocene programa stabilnosti in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 pričakuje, da bo Latvija na splošno izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Kljub temu bodo potrebni nadaljnji ukrepi za zagotovitev skladnosti v letu 2016.

               (7)

               Ponudbo delovne sile omejuje upadanje delovno sposobnega prebivalstva, rast plač pa prehiteva rast produktivnosti, kar ogroža stroškovno konkurenčnost. Tako so ukrepi za povečanje zaposljivosti in izboljšanje človeškega kapitala nujni za izboljšanje konkurenčnosti.

               (8)

               Latvijo ogroža revščina, stopnja socialne izključenosti pa je med najvišjimi v EU. V teku so priprave na uvedbo minimalnega dohodka, vendar je njegova uvedba negotova, prav tako se zaradi fiskalnih stroškov ne uporablja univerzalno. Poleg tega se ustreznost socialne pomoči od leta 2009 ni izboljšala, kar preprečuje učinkovito odpravo revščine. Reforma minimalnega dohodka naj bi po pričakovanjih zmanjšala trenutno razdrobljenost socialne pomoči in spodbudila zaposlovanje.

               (9)

               Aktivacijski ukrepi še vedno ne pokrivajo dovolj ljudi, zlasti to velja za dolgotrajno brezposelne. To v povezavi s slabim zdravstvom in nezadostnimi socialnimi storitvami ovira učinkovito ponovno vključevanje na trg dela. Boljše prevzemanje aktivacijskih ukrepov bi spodbudilo zaposlovanje.

               (10)

               Zaradi nizkega javnega financiranja zdravstvene oskrbe, inherentnih strukturnih pomanjkljivosti, visokih neposrednih plačil in podoptimalne stroškovne učinkovitosti večina prebivalstva nima potrebne zdravstvene oskrbe. Medtem ko je država dala prednost dostopu do zdravstvenega varstva za nujne primere, finančne omejitve omejujejo opravljanje storitev na splošno.

               (11)

               Latvija je sicer napredovala pri reformi visokošolskega sistema, s tem ko je zagotovila spodbude, ki nagrajujejo kakovost, in vzpostavila neodvisen sistem akreditacije, vendar mora še vedno izboljšati poklicno izobraževanje in usposabljanje, zlasti z reformo učnih načrtov in vzpostavitvijo regulativnega okvira za učenje na delovnem mestu, da bi izboljšala njihovo kakovost in razpoložljivost. Socialni partnerji lahko sodelujejo pri razvoju programov vajeništva, kot je določeno v zakonu o poklicnem izobraževanju.

               (12)

               Vprašanja na področju inovacij, pomanjkljivosti v poslovnem okolju in zmanjševanje delovne sile zadržujejo investicije. Slabe spodbude za inovacije in razdrobljena raziskovalna baza ovirajo Latvijo pri hitrem in učinkovitem prehodu na dejavnosti z večjo dodano vrednostjo in intenzivno uporabo znanja. Slaba zaščita vlagateljev v postopkih zaradi insolventnosti skupaj z neučinkovitostjo javne uprave dodatno preprečuje investicije.

               (13)

               Vlada je sprejela ukrepe za zmanjšanje trenutne razdrobljenosti javne raziskovalne baze, izboljšanje kakovosti raziskav in povečanje sposobnosti poslovnega sektorja za inovacije. Kljub napredku ostajajo investicije države in podjetij v raziskave in inovacije v primerjavi s povprečjem EU zelo nizke. Nadaljevati je treba s konsolidacijo raziskovalne baze, skupaj s povečanjem števila raziskovalcev in kakovosti raziskav. Izvedba reform, ki temeljijo na strategiji za pametno specializacijo, v celoti in polna uporaba vseh obstoječih orodij politike bi spodbudili zasebne investicije v inovacije.

               (14)

               Podjetja dojemajo ureditev za primere insolventnosti kot oviro za investicije, saj so stopnje izterjave sredstev zelo nizke, poleg tega pa se delo stečajnih upraviteljev le malo nadzoruje.

               (15)

               Latvija je izvedla več uspešnih pobud, da bi izboljšala učinkovitost in kakovost pravosodnega sistema. Vendar je ureditev za preprečevanje navzkrižja interesov za javne uradnike kljub celovitosti kompleksna in toga ter daje prednost formalni skladnosti pred vsebino posameznega primera. Poleg tega so notranji spori oslabili urad za boj proti korupciji in njeno preprečevanje, ga destabilizirali in omajali zaupanje javnosti v njegovo delo, prav tako se je zmanjšala tudi pripravljenost tega urada, da daje prednost odmevnim primerom.

               (16)

               Splošna neučinkovitost javne uprave, v veliki meri zaradi sorazmerno hitre menjave osebja, zamud pri izvajanju reforme javnih služb in slabega projektnega upravljanja, ne vodi do ugodnega okolja za investicije. Plače v javnem sektorju niso ustrezno povezane z odgovornostmi.

               (17)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Latvije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila program stabilnosti in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Latvija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Latviji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 3.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

         PRIPOROČA, da Latvija v obdobju 2016–2017 ukrepa tako, da:

               1.

               Zagotovi, da je odklon od prilagoditvene poti proti srednjeročnemu proračunskemu cilju v letih 2016 in 2017 omejen na dovoljenje, povezano s sistemsko pokojninsko reformo in večjo strukturno reformo v zdravstvenem sektorju. Zmanjša visok davčni primež oseb z nizkimi dohodki, tako da izkoristi rasti prijazni davčni premik k okoljskemu davku in davku na premoženje ter izboljša izpolnjevanje davčnih obveznosti.

               2.

               Izboljša ustreznost prejemkov socialne pomoči in pospeši ukrepe, ki prejemnikom pomagajo pri iskanju in zadrževanju dela, vključno z večjim kritjem aktivacijskih ukrepov. Pospeši reformo učnih načrtov za poklicno izobraževanje, s sodelovanjem socialnih partnerjev vzpostavi regulatorni okvir za učenje na delovnem mestu ter poveča njihovo ponudbo. Izboljša dostopnost, kakovost in stroškovno učinkovitost zdravstvenega sistema.

               3.

               Nadaljuje s konsolidacijo raziskovalnih ustanov in zagotovi spodbude za zasebne investicije v inovacije. Okrepi ureditev za preprečevanje navzkrižij interesov in vzpostavi skupni pravni okvir za vse javne uslužbence. Poveča odgovornost in javni nadzor stečajnih upraviteljev.

      V Bruslju, 12. julija 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (3)  UL C 96, 11.3.2016, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 11. julija 2017 v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Luksemburga za stabilnost za leto 2017

text:
               9.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/67

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 11. julija 2017
   v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Luksemburga za stabilnost za leto 2017
   (2017/C 261/15)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 16. novembra 2016 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra 2017 za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2017. Evropski svet je na zasedanju 9. in 10. marca 2017 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 16. novembra 2016 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Luksemburga ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 9. in 10. marca 2017. Svet je Priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 21. marca 2017 (3).

               (2)

               Luksemburg bi moral kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, ki je izraženo v priporočilu 2.

               (3)

               Poročilo o državi za Luksemburg za leto 2017 je bilo objavljeno 22. februarja 2017. V njem so bili ocenjeni napredek Luksemburga pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 12. julija 2016, nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njegovih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (4)

               Luksemburg je 28. aprila 2017 predložil nacionalni program reform za leto 2017 in program stabilnosti za leto 2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Člen 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) določa, da lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (6)

               Za Luksemburg trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v programu stabilnosti za leto 2017 načrtuje zmanjšanje nominalnega presežka z 1,6 % BDP v letu 2016 na 0,2 % BDP v letu 2017, temu pa naj bi sledilo enakomerno povečevanje, tako da bi v letu 2021 presežek znašal 1,2 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, bo še naprej izpolnjen z nekaj rezerve v celotnem obdobju programa. V skladu s programom stabilnosti za leto 2017 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP v letu 2017 ostal krepko pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, tj. 60 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten, razen za leto 2018, za katero je izrazito ugoden, in za leto 2021, za katero je izrazito previden. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2017 naj bi strukturni saldo dosegel presežek v višini 0,4 % BDP v letu 2017 in 0,1 % BDP v letu 2018, kar je večinoma skladno s programom stabilnosti za leto 2017 in je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Svet na splošno meni, da bo Luksemburg v letih 2017 in 2018 izpolnjeval določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (7)

               Glede na napovedano povečanje stroškov zaradi staranja prebivalstva še naprej veljajo pomisleki glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ. V skladu s pokojninsko reformo iz leta 2012 je treba po sprejetju reforme vsakih pet let izvesti spremljanje in oceno vzdržnosti pokojninskega sistema. Vlada je prvo ocenjevanje izvedla prej, že leta 2016. Čeprav je bilo med pregledom ugotovljeno, da pokojninski sistem iz leta v leto še vedno beleži presežek, ki je omogočil nakopičenje obsežnih pokojninskih rezerv, naj bi pokojninski sistem po pričakovanjih od leta 2023 beležil negativno operativno ravnovesje, kar zadeva izdatke za prejemke v zvezi s prispevki. Po najnovejših revidiranih projekcijah prebivalstva, ki jih je pripravil Eurostat, bo napovedano povečanje prebivalstva manj pomembno, kot je bilo pričakovano. To bo vplivalo na koeficient odvisnosti, ki se bo povečeval hitreje, kot je bilo pričakovano, in povzročil višje načrtovano povečanje javnofinančnih odhodkov za pokojnine. Pri povezovanju zakonsko določene upokojitvene starosti s pričakovano življenjsko dobo, kar je Svet že priporočil v letu 2016, ni bilo nobenega napredka. Luksemburg izstopa kot edina država članica, ki za obdobje med letoma 2013 in 2060 ni določila nobenega zvišanja zakonsko določene upokojitvene starosti. Luksemburg ima v Uniji najvišje predvideno povečanje deleža vzdrževanega prebivalstva do leta 2060. Pri predčasnem upokojevanju je dosegel omejen napredek. Julija 2015 je bil parlamentu predložen osnutek zakona o spremembi programov predčasnega upokojevanja, ki čaka na obravnavo. Predčasno upokojevanje je na splošno še vedno zelo razširjeno, spodbude za daljšo delovno aktivnost pa ostajajo omejene. Luksemburg se po reviziji demografskih obetov sooča z dodatnimi tveganji, povezanimi z odhodki za dolgotrajno oskrbo. Ti so kot odstotek BDP že tako med najvišjimi med vsemi državami članicami in naj bi se do leta 2060 po napovedih povečali z 1,5 % na 3,2 % BDP (tj. naj bi se več kot podvojili v primerjavi s sedanjo ravnjo). Predlog reforme zavarovanja za dolgotrajno oskrbo je v parlamentarni obravnavi.

               (8)

               Luksemburški organi so sprejeli celostno davčno reformo, ki je začela veljati januarja 2017. Z njo so bile večinoma uvedene spremembe na področju neposrednega obdavčenja za fizične osebe in podjetja, ki so namenjene postopnemu znižanju stopnje davka od dohodka pravnih oseb (s ciljem povečanja konkurenčnosti) in povečanju progresivnosti dohodnine (s ciljem povečanja pravičnosti). Hkrati zaradi rasti nekaterih davčnih odhodkov obstaja nevarnost skrčenja davčne osnove. Za izboljšanje predvidljivosti davčnih prihodkov bi bilo treba dodatno razširiti davčno osnovo. To bi bilo mogoče doseči zlasti s ponovnim pregledom trenutno nizke obdavčitve stanovanjskih nepremičnin in intenzivnejšo uporabo alternativnih virov, vključno z zagotavljanjem večje skladnosti med okoljskimi davki in cilji diverzifikacije gospodarstva.

               (9)

               Luksemburški organi si ob upoštevanju tveganj, povezanih z močno odvisnostjo od finančnega sektorja, več desetletij dejavno prizadevajo za večjo diverzifikacijo gospodarstva. Zmanjšanje odvisnosti gospodarstva od finančnega sektorja ostaja osrednji dolgoročni izziv. Za njegovo reševanje je treba analizo diverzifikacije konkretno preoblikovati v specifične ukrepe z jasno določenimi roki. Glede na visoko raven stroškov dela v državi so dejavnosti z višjo dodano vrednostjo tiste, ki ponujajo možnosti za sprostitev alternativnih virov rasti. Uspeh diverzifikacije luksemburškega gospodarstva je torej v veliki meri odvisen od sektorjev, ki so manj občutljivi na ravni stroškov dela. Ti večinoma temeljijo na raziskavah in inovacijah, ki so intenzivne tako tehnološko kot glede uporabe znanja. Z zmanjšanjem ali odpravo ovir za naložbe in inovacije, ki omejujejo gospodarski razvoj, bi država sprostila potencial za inovacije in prispevala k diverzifikaciji. Medtem ko so javne naložbe nad povprečjem euroobmočja, pa so zasebne naložbe premalo uspešne. Medtem ko so javne naložbe nad povprečjem euroobmočja, pa so zasebne naložbe premalo uspešne.

               (10)

               Ohranjanje visoke ravni naložb je ključnega pomena za ohranitev obetov za rast. K diverzifikaciji gospodarstva bi prav tako lahko pripomogla nadaljnja širitev sicer že uspešnega sektorja nefinančnih storitev. Za vse te poklice je stopnja realizacije podjetij nižja tako od povprečja Unije kot od povprečne stopnje za celotno gospodarstvo. Omejitve za te poklice tako lahko škodujejo konkurenčnosti podjetij v Luksemburgu. Med temi ovirami so širok razpon dejavnosti, ki jih smejo opravljati samo arhitekti, izvajanje preprostih nalog, kot so dejavnosti v zvezi z obračunavanjem plač ali priprava davčnih napovedi, samo s strani visoko usposobljenih strokovnjakov, pravno svetovanje, ki ga smejo izvajati samo odvetniki, ter zahteve glede pravne oblike in delničarstva, pravila o nezdružljivosti in večdisciplinarne omejitve za odvetnike, ki so lahko nesorazmerne glede na osnovna načela, kot je neodvisnost poklica, ter glede na ustrezne nadzorne ureditve.

               (11)

               Za preprečevanje negativnih učinkov so nujni ciljno usmerjene aktivne politike zaposlovanja in programi vseživljenjskega učenja, zlasti za starejše delavce, katerih stopnja zaposlenosti je med najnižjimi v Uniji. Za izboljšanje njihove zaposljivosti in povezanosti s trgom dela so že bili sprejeti ukrepi. Od 1. januarja 2016 se uporablja zakon o prekvalifikaciji za delo nezmožnih delavcev, s čimer so se za take delavce povečale možnosti, da ostanejo dlje na trgu dela. Vendar še ni bila predložena izčrpna strategija, ki bi bila pripravljena po posvetovanjih s socialnimi partnerji. Osnutek zakona, imenovan „pakt o starosti“, ki je bil predložen parlamentu aprila 2014 in katerega namen je podjetja z več kot 150 zaposlenimi spodbuditi k zadržanju starejših delavcev, še vedno ni sprejet. Možnosti za izpopolnjevanje s ciljno usmerjenimi aktivnimi politikami zaposlovanja in vseživljenjskim učenjem bodo ostale pomemben element za uspeh politik, namenjenih podpiranju starejših delavcev na trgu dela. Naložbe v znanja in spretnosti so ključnega pomena za polno izkoriščanje prednosti digitalizacije in ohranjanje konkurenčnosti.

               (12)

               Izvaja se obsežen sveženj ukrepov za reševanje pomanjkanja ponudbe nepremičnin, vendar bo njegov dejanski učinek viden šele čez čas. Zdi se, da je ena glavnih ovir za večjo ponudbo stanovanjskih nepremičnin nezmožnost dostopa do razpoložljivih zazidljivih zemljišč, ki so večinoma v lasti fizičnih oseb. Omejena stanovanjska ponudba je skupaj s stabilnim povpraševanjem privedla do stalnega povečevanja cen stanovanj. To posledično pojasnjuje trend naraščanja zadolženosti gospodinjstev, ki je večinoma povezana s hipotekami. Poleg tega je kljub znatnim naložbam v prometno infrastrukturo reševanje prometnih zastojev še vedno izziv. Ta problem je še bolj pereč glede na to, da fiskalne politike sosednjih držav čezmejne delavce odvračajo od sodobnih načinov dela, kot je delo na daljavo. Izzivi tako na področju stanovanjskih nepremičnin kot mobilnosti bodo verjetno še dodatno otežili prizadevanja za diverzifikacijo gospodarstva in povečanje konkurenčnosti. Poleg tega bi lahko delovali kot ovire pri privabljanju visoko usposobljenih delavcev na trg dela.

               (13)

               V okviru evropskega semestra 2017 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Luksemburga in jo objavila v poročilu o državi za leto 2017. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2017 in nacionalni program reform za leto 2017 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Luksemburg prejel v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Luksemburgu, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (14)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2017 in meni (5), da bo Luksemburg izpolnjeval določbe Pakta za stabilnost in rast –

         PRIPOROČA, da Luksemburg v letih 2017 in 2018 ukrepa tako, da:

               1.

               Poveča diverzifikacijo gospodarstva, tudi z odstranjevanjem ovir za naložbe in inovacije. Odpravi regulativne ovire v sektorju poslovnih storitev.

               2.

               Zagotovi dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema, omeji predčasno upokojevanje in poveča stopnjo zaposlenosti starejših.

      V Bruslju, 11. julija 2017

            Za Svet

            Predsednik

         T. TÕNISTE

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (3)  UL C 92, 24.3.2017, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 26. oktobra 2005 — Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Central Bank and Financial Services Authority of Ireland (ECB/2005/10)

text:
               10.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 277/30

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE

   z dne 26. oktobra 2005
   Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Central Bank and Financial Services Authority of Ireland
   (ECB/2005/10)
   (2005/C 277/10)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE —
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank Eurosistema opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Mandat sedanjih zunanjih revizorjev centralne banke Central Bank and Financial Services Authority of Ireland je potekel in ne bo podaljšan. Zaradi tega je treba imenovati zunanje revizorje od poslovnega leta 2005.

               (3)

               Central Bank and Financial Services Authority of Ireland je izbrala Deloitte & Touche za svoje zunanje revizorje od poslovnega leta 2005 dalje in ECB meni, da ti izpolnjujejo zahtevane pogoje za imenovanje.

               (4)

               Mandat zunanjih revizorjev bo tri leta in se lahko podaljša —

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se Deloitte & Touche imenujejo za zunanje revizorje centralne banke Central Bank and Financial Services Authority of Ireland od poslovnega leta 2005 dalje za dobo treh let z možnostjo podaljšanja.

      V Frankfurtu na Majni, dne 26. oktobra 2005

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET