               5.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 45/89

         P7_TA(2013)0180
   Načelo Združenih narodov „odgovornost zaščititi“
   Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 18. aprila 2013 s predlogom priporočila Evropskega parlamenta Svetu o načelu Združenih narodov „odgovornost zaščititi“ (R2P) (2012/2143(INI))
   (2016/C 045/15)

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju vrednot, ciljev, načel in politik Evropske unije, kot so med drugim določeni v členih 2, 3 in 21 Pogodbe o Evropski uniji,

               —

               ob upoštevanju ustanovne listine Združenih narodov,

               —

               ob upoštevanju Splošne deklaracije o človekovih pravicah,

               —

               ob upoštevanju Konvencije o preprečevanju in kaznovanju zločina genocida z dne 9. decembra 1948,

               —

               ob upoštevanju Rimskega statuta Mednarodnega kazenskega sodišča,

               —

               ob upoštevanju resolucije Generalne skupščine Združenih narodov št. A/RES/63/308 z dne 7. oktobra 2009 o odgovornosti zaščititi,

               —

               ob upoštevanju resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov št. 1674 iz aprila 2006 in št. 1894 iz novembra 2009 o zaščiti civilistov v oboroženih spopadih (1),

               —

               ob upoštevanju resolucij Varnostnega sveta Združenih narodov 1325 (2000) in 1820 (2008) o ženskah, miru in varnosti, resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov 1888 (2009) o spolnem nasilju nad ženskami in otroki v oboroženih spopadih, resolucije varnostnega sveta Združenih narodov 1889 (2009) za krepitev izvajanja in spremljanja, resolucije varnostnega sveta Združenih narodov 1325 (2000) ter resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov 1960 (2010), s katero je bil oblikovan mehanizem za zbiranje podatkov o storilcih spolnega nasilja v oboroženih spopadih ter objavo njihovih imen;

               —

               ob upoštevanju resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov št. 1970 z dne 26. februarja 2011 o Libiji, ki se je sklicevala na odgovornost zaščititi in odobrila več neprisilnih ukrepov, da bi preprečili stopnjevanje grozodejstev, in resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov št. 1973 z dne 17. marca 2011 o razmerah v Libiji, ki je pooblastila države članice, da sprejmejo vse potrebne ukrepe za zaščito civilnega prebivalstva in območij, poseljenih s civilnim prebivalstvom, in prvič v zgodovini vsebovala izrecno navedbo prvega stebra odgovornosti zaščititi, podobne navedbe pa so sledile v resolucijah št. 1975 o Slonokoščeni obali, št. 1996 o Sudanu in št. 2014 o Jemnu,

               —

               ob upoštevanju odstavkov 138 in 139 zaključnega dokumenta svetovnega vrha Združenih narodov iz leta 2005 (2),

               —

               ob upoštevanju poročila Mednarodne komisije o intervencijah in državni suverenosti z naslovom „Odgovornost zaščititi“ (2001), poročila „Varnejši svet – naša skupna odgovornost“ (3) Visokega odbora za preučitev groženj, izzivov in sprememb (2004) in poročila generalnega sekretarja ZN „V večji svobodi: na poti k razvoju, varnosti in človekovim pravicam za vse“ (4) (2005),

               —

               ob upoštevanju poročil generalnega sekretarja ZN, zlasti poročil „Implementing the Responsibility to Protect“ (Izvajanje odgovornosti zaščititi) iz leta 2009 (5), „Early warning, assessment and the responsibility to protect“ (Zgodnje opozarjanje, ocena in odgovornost zaščititi) iz leta 2010 (6), „The role of regional and subregional arrangements in implementing the responsibility to protect“ (Vloga regionalnih in podregionalnih ureditev pri izvajanju odgovornosti zaščititi) iz leta 2011 (7) in „Responsibility to protect: timely and decisive response“ (Odgovornost zaščititi: pravočasen in odločen odziv) iz leta 2012 (8)"

               —

               ob upoštevanju odbora za notranji pregled generalnega sekretarja ZN o delovanju ZN na Šrilanki iz novembra 2012, ki je razpravljal o neuspehu mednarodne skupnosti pri zaščiti civilistov pred obsežnimi kršitvami humanitarnega prava in prava o človekovih pravicah ter podal priporočila glede prihodnjega delovanja ZN za učinkovit odziv na podobne primere, ki vključujejo množična grozodejstva,

               —

               ob upoštevanju poročila generalnega sekretarja ZN z naslovom „Strengthening the role of mediation in the peaceful settlement of disputes, conflict prevention and resolution“ (Krepitev vloge mediacije pri miroljubnem reševanju sporov ter preprečevanju in reševanju konfliktov) z dne 25. julija 2012,

               —

               ob upoštevanju predloga z naslovom „Odgovornost zaščiti: elementi razvoja in spodbujanje koncepta“, ki ga je 9. septembra 2011 v Združenih narodih vložila Brazilija,

               —

               ob upoštevanju programa EU za preprečevanje nasilnih konfliktov (Göteborškega programa) iz leta 2001 in letnih poročil o njegovem izvajanju,

               —

               ob upoštevanju prednostnih nalog EU za 65. zasedanje Generalne skupščine Združenih narodov dne 25. maja 2010 (9),

               —

               ob upoštevanju Nobelove nagrade za mir za leto 2012, ki ne le priznava zgodovinski prispevek EU k miru v Evropi in po svetu, temveč tudi zbuja pričakovanja glede njenih nadaljnjih prizadevanj za mirnejšo svetovno ureditev, ki bo temeljila na pravilih mednarodnega prava,

               —

               ob upoštevanju Evropskega soglasja o razvoju (10) ter Evropskega soglasja o humanitarni pomoči (11),

               —

               ob upoštevanju svojega priporočila Svetu z dne 8. junija 2011 o 66. zasedanju Generalne skupščine Združenih narodov (12) in z dne 13. junija 2012 o 67. zasedanju Generalne skupščine Združenih narodov (13),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 16. februarja 2012 o 19. zasedanju Sveta ZN za človekove pravice (14),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. maja 2011 z naslovom „EU kot globalni akter: njena vloga v mednarodnih organizacijah“ (15),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. februarja 2009 o evropski varnostni strategiji ter evropski varnostni in obrambni politiki (16),

               —

               ob upoštevanju členov 121(3) in 97 Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve ter mnenja Odbora za razvoj (A7-0130/2013),

               A.

               ker je zaključni dokument svetovnega vrha Združenih narodov iz leta 2005 prvič navedel splošno opredelitev načela odgovornosti zaščititi; ker načelo odgovornosti zaščititi iz odstavkov 138 in 139 zaključnega dokumenta svetovnega vrha Združenih narodov iz leta 2005 predstavlja pomemben korak naprej za mirnejši svet, saj vzpostavlja obveznost, da morajo države svoje državljane zaščititi pred genocidom, vojnimi zločini, etničnim čiščenjem in zločini proti človečnosti, in obveznost, da mora mednarodna skupnost primerno ukrepati, če države svojih državljanov ne zaščitijo pred navedenimi štirimi vrstami zločinov in kršitev;

               B.

               ker pojem odgovornosti zaščititi temelji na treh stebrih: (i) država nosi temeljno odgovornost za zaščito svojega prebivalstva pred genocidom, vojnimi zločini, zločini zoper človečnost in etničnim čiščenjem; (ii) mednarodna skupnost mora državam pomagati pri izpolnjevanju njihovih obveznosti glede zaščite; (iii) kadar država očitno ne zmore zaščititi svojega prebivalstva ali je celo storilec teh zločinov, ima mednarodna skupnost odgovornost kolektivnega ukrepanja;

               C.

               ker je bilo načelo odgovornost zaščititi glede na delo v zvezi z odgovornostjo zaščititi, ki je bilo opravljeno pred dogovorom o zaključnem dokumentu svetovnega vrha iz leta 2005 in še posebej v poročilu Mednarodne komisije o intervencijah in državni suverenosti o odgovornosti zaščititi iz leta 2001, še nekoliko natančneje opredeljeno, da zajema elemente odgovornosti preprečiti, odgovornosti ukrepati in odgovornosti obnoviti, uvedene s poročilom Mednarodne komisije o intervencijah in državni suverenosti;

               D.

               ker je razvoj koncepta „odgovornost zaščititi“, ki pojasnjuje in krepi obstoječe obveznosti držav, da zaščitijo civiliste, dobrodošel; ker je ta koncept, ki je izšel iz neuspehov mednarodne skupnosti v Ruandi leta 1994, nujen za ohranitev skupnosti narodov;

               E.

               ker je treba v takih primerih upravičeno silo uporabljati zgolj previdno, sorazmerno in v omejenem obsegu;

               F.

               ker je razvoj načela odgovornosti zaščititi pomemben korak k predvidevanju in preprečevanju genocida, vojnih zločinov, etničnega čiščenja ter zločinov zoper človečnost, k odzivanju nanje ter spoštovanju temeljnih načel mednarodnega prava, zlasti mednarodnega humanitarnega prava, prava o beguncih in prava človekovih pravic; ker je treba ta načela uporabljati čim bolj dosledno in enotno, za kar pa je nujno, da je zgodnje opozarjanje in ocenjevanje ustrezno, smiselno in strokovno ter da je uporaba sile zgolj skrajna možnost;

               G.

               ker so več kot desetletje po nastanku pojma „odgovornost zaščititi“ in osem let po tem, ko ga je mednarodna skupnost potrdila na svetovnem vrhu ZN leta 2005, nedavni dogodki znova postavili v ospredje pomen in izzive pravočasnega in odločnega odziva na štiri ključne zločine, ki jih zajema ta pojem, ter potrebo po nadaljnji operacionalizaciji tega načela, da se ga bo učinkovito uporabljalo in preprečevalo množična grozodejstva;

               H.

               ker lahko razvoj načela odgovornosti zaščititi – zlasti njegove preventivne sestavine – prinese napredek v svetovnih prizadevanjih za več miru v svetu, saj se veliko množičnih grozodejstev zgodi med nasilnimi spori in so nujne učinkovite zmogljivosti za strukturno in operativno preprečevanje sporov, s tem pa se zmanjša potreba po uporabi sile kot skrajnem ukrepu;

               I.

               ker je uporaba vseh sredstev, ki so na voljo po VI., VII. in VIII. členu ustanovne listine, vse od neprisilnega odziva do kolektivnih ukrepov, temeljnega pomena za nadaljnji razvoj in legitimnost načela odgovornosti zaščititi;

               J.

               ker je najučinkovitejša oblika preprečevanja konflikta, nasilja in človeškega trpljenja spodbujanje spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin, uveljavljanje pravne države, dobrega upravljanja, varnosti ljudi, gospodarskega razvoja, izkoreninjenja revščine, vključevanja, socialnih in ekonomskih pravic, enakosti med spoloma in demokratičnih vrednot ter praks in tudi zmanjšanja ekonomskih neenakosti;

               K.

               ker je vojaški poseg v Libiji leta 2011 opozoril na potrebo po razjasnitvi vloge regionalnih in podregionalnih organizacij pri uporabi načela odgovornosti zaščititi; ker te organizacije lahko poskrbijo, da je uporaba načela odgovornosti zaščititi legitimna, in so hkrati akterji pri njegovem uresničevanju, vendar jim pogosto primanjkuje človeških in materialnih virov;

               L.

               ker so človekove pravice v mednarodnih odnosih izjemnega pomena;

               M.

               ker je treba spremeniti način pristopa do načela odgovornost zaščititi, saj bi ga morali vključiti v vse naše modele razvojnega sodelovanja, pomoči in kriznega upravljanja, nadgraditi pa bi morali tudi vse programe, ki ga že vsebujejo;

               N.

               ker bi se z doslednejšim izvajanjem razsežnosti preprečevanja (odgovornost preprečiti) znotraj odgovornosti zaščititi, vključno z ukrepi mediacije in preventivne diplomacije v zgodnji fazi, preprečile ali omejile možnosti za konflikte in nasilje ter bi lažje preprečili njihovo zaostrovanje ter bi na ta način lahko pripomogli k preprečevanju mednarodnih intervencij v skladu z odgovornostjo ukrepati, ki je del odgovornosti zaščititi; ker je dvotirna diplomacija pomembno sredstvo preventivne diplomacije, ki temelji na človeški razsežnosti prizadevanj za spravo;

               O.

               ker je odgovornost zaščititi prvenstveno preventivna doktrina in bi moralo biti vojaško posredovanje zadnja možnost v razmerah odgovornosti zaščititi; poziva, naj se odgovornost zaščititi, kadar je le mogoče, izvaja najprej in predvsem z diplomatskimi in dolgoročnimi razvojnimi dejavnostmi, osredotočenimi na razvoj zmogljivosti na področju človekovih pravic, dobrega upravljanja, pravne države, zmanjševanja revščine ter poudarka na izobraževanju in zdravju, preprečevanja spopadov s pomočjo izobraževanja in širjenja trgovine, učinkovitega nadzora nad oboroževanjem in preprečevanja nezakonitega trgovanja z orožjem ter krepitve sistemov zgodnjega opozarjanja; ker obstaja veliko nevojaških prisilnih alternativ, kot so preventivna diplomacija, sankcije, mehanizmi odgovornosti in mediacija; poudarja, da mora EU na področju preprečevanja spopadov ohraniti glavno vlogo;

               P.

               ker je sodelovanje z regionalnimi organizacijami pomembna razsežnost dela na področju odgovornosti zaščititi; ker je zato nujno pozvati h krepitvi regionalnih zmogljivosti za preprečevanje in k opredelitvi učinkovitih politik za preprečevanje zgoraj navedenih štirih vrst kaznivih dejanj; ker je prihodnji vrh EU-Afrika leta 2014 lepa priložnost, da se izkaže naša podpora vodstvu Afriške unije in spodbudi prevzemanje vodilne vloge Afrike v zvezi z odgovornostjo zaščititi;

               Q.

               ker Smernice OZN za učinkovito mediacijo opozarjajo na dilemo, da nalogi za prijetje, ki jih izda Mednarodno kazensko sodišče, režimi sankcij ter nacionalne in mednarodne protiteroristične politike vplivajo tudi na način, kako nekatere sprte strani sodelujejo v postopku mediacije; ker je bila v mednarodnem pravu opredelitev zločinov, pri katerih je nujen takojšnji odziv mednarodne skupnosti, že močno dopolnjena, odkar jo je izoblikovalo Mednarodno kazensko sodišče, čeprav še vedno manjkajo neodvisni ocenjevalni mehanizmi o tem, kdaj se te opredelitve uporabljajo, ki so ključni element; ker bi izvajanje Rimskega statuta okrepilo učinkovitost Mednarodnega kazenskega sodišča; ker Rimskega statuta niso ratificirale vse države mednarodne skupnosti;

               R.

               ker sta Mednarodno kazensko sodišče in odgovornost zaščititi povezana, saj je namen obeh preprečevati genocid, zločine zoper človeštvo in vojne zločine; ker po eni strani odgovornost zaščititi podpira poslanstvo Mednarodnega kazenskega sodišča za boj proti nekaznovanosti, saj se zavzema, da bi države spoštovale svojo sodno odgovornost, po drugi strani pa krepi načelo dopolnjevanja Mednarodnega kazenskega sodišča, pri katerem glavno odgovornost za pregon nosijo države;

               S.

               ker ima Mednarodno kazensko sodišče temeljno vlogo ne samo pri preprečevanju zločinov, temveč tudi pri obnovi držav in v procesih mediacije;

               T.

               ker EU že od nekdaj dejavno podpira odgovornost zaščititi na mednarodni ravni; ker mora EU okrepiti svojo vlogo svetovnega političnega akterja ter zagovarjati človekove pravice in humanitarno pravo, da bi se ta politična podpora zrcalila v njenih lastnih politikah;

               U.

               ker tudi države članice EU podpirajo načelo odgovornosti zaščititi; ker jih je le peščica ta pojem vključila v svoja nacionalna besedila;

               V.

               ker so nedavne izkušnje s specifičnimi kriznimi razmerami, denimo na Šrilanki, Slonokoščeni obali, v Libiji in Siriji, pokazale na nenehne izzive pri doseganju enotnega stališča glede vprašanja, kako pravočasno in učinkovito izvajati načelo odgovornosti zaščititi, ter hkrati oblikovati skupno politično voljo in učinkovito zmogljivost za preprečitev ali odpravo genocida, vojnih zločinov, etničnega čiščenja in zločinov proti človeštvu, ki jih zakrivijo nacionalni in lokalni organi ali nevladni akterji, in posledično velikega števila civilnih žrtev;

               W.

               ker je v razmerah, kjer se uveljavlja odgovornost zaščititi, izredno pomembno ohraniti razlikovanje med pooblastili vojaških in humanitarnih akterjev, da se ohrani dojemanje nevtralnosti in nepristranskosti vseh humanitarnih akterjev in se ne ogrozi učinkovita dostava pomoči ter zdravstvene ali kakršne koli druge podpore, dostop do prejemnikov in osebna varnost humanitarnega osebja na terenu;

               X.

               ker je predlog Brazilije o odgovornosti med zaščito dobrodošel prispevek k potrebnemu oblikovanju meril pri izvajanju načela odgovornosti zaščititi, vključno s sorazmernostjo obsega in trajanja vsake intervencije, popolne uravnoteženosti posledic, vnaprejšnje jasnosti političnih ciljev in preglednosti pri utemeljevanju intervencije; ker bi bilo treba okrepiti mehanizme spremljanja in pregleda potrjenih mandatov, tudi prek posebnih svetovalcev generalnega sekretarja OZN o preprečevanju genocida in odgovornosti zaščititi ter visoke komisarke Združenih narodov za človekove pravice, in jih izvajati „ustrezno, smiselno in strokovno, brez političnega vmešavanja ali dvojnih meril“ (17);

               Y.

               ker je bila v mednarodnem pravu opredelitev zločinov, pri katerih je nujen takojšnji odziv mednarodne skupnosti, že močno dopolnjena, odkar jo je izoblikovalo Mednarodno kazensko sodišče, čeprav še vedno manjkajo neodvisni ocenjevalni mehanizmi o tem, kdaj se te opredelitve uporabljajo, ki so ključni element;

               Z.

               ker ima visoka komisarka ZN za človekove pravice pomembno vlogo pri ozaveščanju o trenutnih primerih množičnih grozodejstev; ker ima Svet za človekove pravice ZN čedalje večjo vlogo pri izvajanju odgovornosti zaščititi, tudi z odobravanjem misij za ugotavljanje dejstev in preiskovalnih komisij za zbiranje in presojo informacij v zvezi z navedenimi štirimi vrstami zločinov in kršitev ter z vse večjo pripravljenostjo za sklicevanje na odgovornost zaščititi v kriznih razmerah, tako kot v Libiji in Siriji;

               AA.

               ker bi moral ozek, toda poglobljen pristop k uresničevanju načela odgovornosti zaščititi omejiti njegovo uporabo na navedene štiri vrste zločinov in kršitev v zvezi z množičnimi grozodejstvi;

               AB.

               ker se načelo odgovornosti zaščititi ne bi smelo uporabljati v humanitarnih krizah in ob naravnih nesrečah; ker humanitarno delovanje ne bi smelo biti izgovor za politično delovanje in ker morajo vsi vpleteni spoštovati nemoteno humanitarno delovanje;

               AC.

               ker je treba v pokonfliktnih situacijah ponuditi celovito pomoč; ker so potrebna dodatna prizadevanja, da se zagotovi odgovornost za hude kršitve človekovih pravic in mednarodnega humanitarnega prava, ter boj proti nekaznovanosti;

               1.

               naslavlja naslednja priporočila na visoko predstavnico Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednico Komisije, ESZD, Komisijo, države članice in Svet:

                           a)

                           naj potrdijo zavezo EU k odgovornosti zaščititi s sprejetjem mednarodnega soglasja o odgovornosti zaščititi, vključno z enotnim razumevanjem posledic, ki jo ima odgovornost zaščititi za zunanje delovanje EU, in vloge, ki jo lahko imajo ukrepi in instrumenti v razmerah, ki zbujajo skrb, ki naj bi jih skupaj pripravili Svet, ESZD, Komisija in Parlament, pri čemer naj upoštevajo tudi stališča interesnih skupin, civilne družbe in nevladnih organizacij;

                           (b)

                           naj se v letno poročilo visoke predstavnice/podpredsednice Parlamentu vključi poglavje o SZVP v zvezi z ukrepi EU pri preprečevanju in blažitvi konfliktov, kadar se uporablja načelo odgovornosti zaščititi; naj se v tem poglavju analizira koristnost zadevnih instrumentov in upravnih struktur pri izvajanju načela odgovornosti zaščititi, vključno z določitvijo nujnih revizij; naj se to poglavje pripravi v sodelovanju s posebnim predstavnikom EU za človekove pravice in pri pripravi upošteva različna stališča, ki jih je sprejel Parlament v zvezi s specifičnimi vprašanji, povezanimi s preprečevanjem konfliktov ali zaščito človekovih pravic; ter naj se o ugotovitvah razpravlja s Parlamentom;

                           (c)

                           naj se vključi načelo odgovornosti zaščititi v razvojno pomoč EU; naj dodatno strokovno usposobijo in okrepijo zmogljivosti Unije na področju preventivne diplomacije, mediacije, preprečevanja kriz in odzivanja nanje, zlasti zbiranja in izmenjave informacij ter sistemov za zgodnje opozarjanje; naj izboljšajo usklajevanje med različnimi strukturami Komisije, Sveta in ESZD, ki se ukvarjajo z vsemi vidiki odgovornosti zaščititi, ter redno seznanjajo Parlament s pobudami v podporo odgovornosti zaščititi;

                           (d)

                           naj zagotovijo zadostno načrtovanje politik, operativne koncepte in ciljev na področju razvoja zmogljivosti znotraj skupne varnostne in obrambne politike (SVOP), da bo Unija zmožna v celoti uresničevati načelo odgovornosti zaščititi, v tesnem sodelovanju z OZN in regionalnimi organizacijami;

                           (e)

                           naj nadalje razvijejo zmogljivosti EU za preprečevanje in blaženje sporov, skupaj z zmogljivostmi v pripravljenosti, ki bodo obsegale pravne strokovnjake, policiste in regionalne analitike, ter oblikovanjem neodvisnega evropskega mirovnega inštituta, ki bi EU ponujal nasvete in zmogljivosti za mediacijo, dvotirno diplomacijo in izmenjavo najboljše prakse o miru in umirjanju napetosti; naj okrepijo preventivne elemente zunanjih instrumentov EU, zlasti instrumenta za stabilnost;

                           (f)

                           naj okrepijo povezave med zgodnjim opozarjanjem, načrtovanjem politik in odločanjem na visoki ravni v ESZD in Svetu;

                           (g)

                           naj vključijo sistematično oceno dejavnikov tveganja genocida, vojnih zločinov, etničnega čiščenja in zločinov zoper človečnost v regionalne in državne strategije kakor tudi vključijo njihovo preprečevanje v dialog s tretjimi državami, v katerih obstaja tveganje navedenih vrst zločinov in kršitev;

                           (h)

                           naj razvijejo sodelovanje in usposabljanje osebja delegacij EU in veleposlaništev držav članic ter civilnih in vojaških misij iz mednarodnega prava človekovih pravic, humanitarnega prava ter kazenskega prava, vključno z zmožnostjo prepoznavanja potencialnih situacij, v katerih se utegnejo pojavljati navedene štiri vrste zločinov in kršitev, tudi prek rednih stikov s tamkajšnjo civilno družbo; naj zagotovijo, da posebni predstavniki EU podpirajo načelo odgovornosti zaščititi, kadarkoli je to potrebno, ter naj razširijo mandat posebnega predstavnika EU za človekove pravice, da bo ta vključeval tudi vidike načela odgovornosti zaščititi; naj opredelijo kontaktno točko EU za odgovornost zaščititi v ESZD v okviru obstoječih struktur in virov, katere naloga bosta zlasti osveščanje o vplivih odgovornosti zaščititi in zagotavljanje pravočasnega pretoka informacij o skrb zbujajočih situacijah med vsemi vpletenimi, medtem ko tudi spodbujajo vzpostavitev nacionalnih kontaktnih točk za odgovornost zaščititi v državah članicah; ter naj nadalje strokovno usposobijo in okrepijo področje preventivne diplomacije in mediacije;

                           (i)

                           naj začnejo in spodbujajo razpravo znotraj EU o reformi Varnostnega sveta Združenih narodov, ki je edini zakonit mednarodni organ, ki lahko odobri intervencije na podlagi načela odgovornosti zaščititi brez soglasja ciljne države;

                           (j)

                           naj pritegnejo in usposobijo predstavnike civilne družbe in nevladnih organizacij, ki bi lahko prevzeli vlogo v neformalni, dvotirni diplomaciji, z namenom izmenjave dobre prakse na tem področju;

                           (k)

                           naj okrepijo sodelovanje z regionalnimi in podregionalnimi organizacijami, tudi z izboljšanjem njihovih ukrepov za preprečevanje, krepitev zmogljivosti in odzivanje v zvezi z odgovornostjo zaščititi;

                           (l)

                           naj zagotovijo, da bodo vse države članice EU čim prej ratificirale spremembe Statuta Mednarodnega kazenskega sodišča, v katerih je opredeljen zločin agresije, ker ima lahko sodišče osrednjo vlogo pri preprečevanju množičnih grozodejstev ter pri prizadevanjih za zagotovitev odgovornosti;

                           (m)

                           naj v sporazumih s tretjimi državi vztrajajo na spoštovanju določb o Mednarodnem kazenskem sodišču in pretehtajo možnosti revizije sporazumov z državami, ki ne spoštujejo njegovih nalogov za prijetje;

                           (n)

                           naj sprejmejo dvotirni pristop, ki zajema podporo splošnemu sprejemanju odgovornosti zaščititi, hkrati pa spodbujanje držav k podpori in pomoči Mednarodnemu kazenskemu sodišču;

               2.

               spodbuja visoko predstavnico/podpredsednico in Svet:

                           (a)

                           naj dejavno prispevata k razpravi o načelu odgovornosti zaščititi na podlagi obstoječega prava človekovih pravic in ženevskih konvencij, z namenom okrepiti osredotočenost mednarodne skupnosti na preventivno sestavino odgovornosti zaščititi ter splošne uporabe neprisilnih sredstev ter razviti konkretne ukrepe v ta namen, kar tudi vključuje vidike odgovornosti/potrebe po obnovi;

                           (b)

                           naj spodbujata načelo odgovornosti zaščititi v OZN in si prizadevata za univerzalnost tega načela kot bistvenega dela modela kolektivne varnosti, ki temelji na multilateralizmu in prednostni vlogi ZN ter je povezan s krepitvijo Mednarodnega kazenskega sodišča; opozarja, da odgovornost zaščititi vključuje tudi odgovornost za boj proti nekaznovanosti;

                           (c)

                           naj podpreta prizadevanja generalnega sekretarja OZN za prilagoditev in okrepitev razumevanja posledic načela odgovornosti zaščititi ter za sodelovanje z drugimi članicami OZN, ki želijo povečati zmogljivost mednarodne skupnosti za preprečevanje množičnih grozodejstev in odzivanje nanje, kar je zajeto v načelu odgovornosti zaščititi;

                           (d)

                           naj pozoveta Varnostni svet Združenih narodov, naj sprejme brazilski predlog o odgovornosti med zaščito, da se zagotovi čim bolj učinkovita uporaba načela odgovornosti zaščititi, pri kateri bo povzročeno čim manj škode; naj prispevata k potrebnemu oblikovanju meril pri izvajanju zlasti tretjega stebra odgovornosti zaščititi, vključno s sorazmernostjo obsega in trajanja vsake intervencije, popolno uravnoteženostjo posledic, vnaprejšnjo jasnostjo političnih ciljev in preglednostjo pri utemeljitvi intervencije; glede na to, da razvoj takšnih meril lahko zagotovi jamstva, ki bi lahko države, ki so sedaj zadržane do zamisli odgovornosti zaščititi, prepričale o njeni uporabnosti, ker bi bilo treba okrepiti mehanizme spremljanja in pregleda potrjenih mandatov, tudi prek posebnih svetovalcev generalnega sekretarja OZN o preprečevanju genocida in odgovornosti zaščititi ter visoke komisarke Združenih narodov za človekove pravice, in jih izvajati „ustrezno, smiselno in strokovno, brez političnega vmešavanja ali dvojnih meril“ (18);

                           (e)

                           naj v sodelovanju z državami članicami in našimi mednarodnimi partnerji gradita na izkušnjah, pridobljenih v zvezi z uporabo načela odgovornosti zaščititi v Libiji 2011 in sedanje nezmožnosti ukrepati v Siriji;

                           (f)

                           naj petim stalnim članicam Varnostnega sveta ZN priporočita, naj sprejmejo prostovoljen kodeks ravnanja, da se omeji uporaba pravice veta v primerih genocida, vojnih zločinov, etničnih čiščenj ali zločinov proti človeštvu;

                           (g)

                           naj v sodelovanju z regionalnimi partnerji EU natančneje pojasnita vlogo regionalnih in podregionalnih organizacij pri uporabi načela odgovornosti zaščititi;

                           (h)

                           naj si prizadevata, da se načelo odgovornosti zaščititi uveljavi kot nova norma mednarodnega prava v obsegu, za katerega so se članice OZN sporazumele na svetovnem vrhu leta 2005;

                           (i)

                           naj pojasnita Varnostnemu svetu, da kodifikacija načela odgovornosti zaščititi, ki je šele v nastajanju, kot norme mednarodnega prava ne bi omejila njegove sposobnosti odločanja;

                           (j)

                           naj na ravni OZN pomagata okrepiti omrežje in zmogljivosti za mediacijo, dvotirno diplomacijo ter izmenjavo najboljših praks glede mirnega reševanja nastajajočih konfliktov in omilitve konfliktov ter sistemov za zgodnje opozarjanje, kot jih ima na primer enota za podporo mediaciji znotraj Oddelka za politične zadeve; naj okrepita urad posebnega svetovalca za preprečevanje genocida in posebnega svetovalca o odgovornosti zaščititi; naj Svet za človekove pravice pozoveta k razpravi o odgovornosti zaščititi;

                           (k)

                           naj zagotovita v sodelovanju z državami članice EU, ki so stalne članice Varnostnega sveta ZN, in vse naše mednarodne partnerje, naj zagotovijo popolno skladnost morebitnih prihodnjih sprememb načela odgovornosti zaščititi z mednarodnim humanitarnim pravom ter naj se v prihodnjih primerih, ko se bo uporabljal pristop odgovornosti zaščititi, zavzamejo za popolno spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava ter to tudi spremljajo;

                           (l)

                           naj obravnavata vprašanje enotnega sedeža EU v Varnostnem svetu Združenih narodov in skupnega proračuna za misije SZVP v okviru mandata OZN;

                           (m)

                           naj v vsa prizadevanja za preprečevanje, blažitev in reševanje konfliktov še bolj vključita ženske voditeljice in ženske skupine v skladu z resolucijama VS OZN št. 1325 in 1820;

                           (n)

                           naj si skupaj z OZN prizadevata za vzpostavitev jasne povezave med izvajanjem načela odgovornosti zaščititi in bojem proti nekaznovanosti za najhujše zločine, zajete s tem načelom;

               3.

               poziva visoko predstavnico/podpredsednico:

                           a)

                           naj odboru Evropskega parlamenta za zunanje zadeve v treh mesecih po sprejetju tega priporočila predstavi konkreten akcijski načrt za izvajanje predlogov Parlamenta, zlasti nakaže korake za dosego „Soglasja o odgovornosti zaščititi“;

               4.

               naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu in v vednost Komisiji ter visoki predstavnici/podpredsednici Komisije, ESZD in državam članicam.

      (1)  S/RES/1674.

      (2)  A/RES/60/1.

      (3)  http://www.un.org/secureworld/report3.pdf

      (4)  A/59/2005.

      (5)  A/63/677.

      (6)  A/64/864.

      (7)  A/65/877-S/2011/393.

      (8)  A/66/874/-S/2012/578.

      (9)  10170/2010.

      (10)  UL C 46, 24.2.2006, str. 1.

      (11)  UL C 25, 30.1.2008, str. 1.

      (12)  UL C 380 E, 11.12.2012, str. 140.

      (13)  UL C Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0240.

      (14)  UL C Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0058.

      (15)  UL C 377 E, 7.12.2012, str. 66

      (16)  UL C 76 E, 25.3.2010, str. 61.

      (17)  Člen 51, ‘Responsibility to protect: timely and decisive response’ (Odgovornost zaščititi: pravočasen in odločen odziv) , poročilo generalnega sekretarja ZN, 25. julija 2012 (A/66/874-S/2012/578).

      (18)  Člen 51,„Responsibility to protect: timely and decisive response“ (Odgovornost zaščititi: pravočasen in odločen odziv) , poročilo generalnega sekretarja ZN, 25. julija 2012 (A/66/874-S/2012/578).


title: Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Madžarske za leto 2015 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Madžarske za leto 2015

text:
               18.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/76

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 14. julija 2015
   v zvezi z nacionalnim programom reform Madžarske za leto 2015 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Madžarske za leto 2015
   (2015/C 272/20)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik. Strategija se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 14. julija 2015 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3). Skupaj tvorita integrirane smernice in države članice so bile pozvane, naj jih upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 8. julija 2014 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Madžarske za leto 2014 in dal mnenje o dopolnjenem konvergenčnem programu Madžarske za leto 2014.

               (4)

               Komisija je 28. novembra 2014 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2015. Komisija je isti dan na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Madžarsko opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljeni pregled.

               (5)

               Evropski svet je 18. decembra 2014 potrdil prednostne naloge za spodbujanje naložb, okrepitev strukturnih reform ter prizadevanje za odgovorno in rasti prijazno konsolidacijo javnih financ.

               (6)

               Komisija je 26. februarja 2015 objavila poročilo o državi za Madžarsko za leto 2015. V njem je ocenila napredek Madžarske pri izvajanju priporočil za posamezne države, sprejetih 8. julija 2014. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Madžarskem obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni odločni ukrepi politike in spremljanje. Osredotočiti bi se bilo treba zlasti na tveganja, ki izhajajo iz neto mednarodnega položaja (ki je kljub nekolikšnemu napredku pri usklajevanju zunanjih računov še vedno zelo negativen), visoko raven javnega dolga, znatno regulativno obremenitev za finančni sektor in visoko raven slabih posojil, kar otežuje razdolževanje.

               (7)

               Madžarska je 30. aprila 2015 predložila nacionalni program reform za leto 2015 in konvergenčni program za leto 2015. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Za Madžarsko trenutno veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodne določbe glede dolga za obdobje 2013–2015. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2015 načrtuje postopno izboljševanje nominalnega primanjkljaja, in sicer na 2,4 % BDP v letu 2015 in nato na 1,6 % BDP v letu 2018, srednjeročni cilj, t.j. strukturni deficit 1,7 % BDP, pa naj bi bil po preračunanem strukturnem saldu (5) dosežen do leta 2017. Glede na konvergenčni program vlada načrtuje, da bo postopoma znižala delež javnega dolga v BDP na 74,9 % v letu 2015 in 68,9 % BDP v letu 2018. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi, je do leta 2016 na splošno verjeten, nato pa postane ugoden. Ukrepi za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja od leta 2016 naprej niso dovolj podrobno opredeljeni, kar zlasti velja za čas po letu 2016. Ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 strukturni saldo in rast neto odhodkov kažeta na tveganje znatnega odklona od zahtevane prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja v letih 2015 in 2016. Zato bodo v letih 2015 in 2016 potrebni dodatni ukrepi. Hkrati se napoveduje, da bo Madžarska v letu 2015 izpolnila prehodne določbe glede dolga, po prehodnem obdobju v letu 2016 pa merila glede zmanjšanja dolga. Svet na podlagi ocene konvergenčnega programa in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 meni, da obstaja tveganje, da Madžarska ne bo izpolnila določb Pakta za stabilnost in rast. Strogo upoštevanje že uzakonjenega srednjeročnega proračunskega okvira in dodelitev izrazitejše analitske vloge fiskalnemu svetu bi ugodno vplivala na sistem fiskalnega upravljanja Madžarske.

               (9)

               V zadnjih 12 mesecih se je bančni sektor še vedno soočal z istimi glavnimi izzivi, zlasti z izzivi ponovne vzpostavitve tržnih posojil prek boljših možnosti akumulacije kapitala in učinkovitejšega čiščenja portfelja. Bančno kreditiranje se od sredine leta 2013 opira predvsem na subvencionirane sheme, kar velja tudi za 40 % posojil malim in srednjim podjetjem. Kombinacija pomembnih davčnih in regulativnih obremenitev ter velik delež problematičnih posojil bankam ne zagotavlja potrebne spodbude, da bi povečale svojo običajno nesubvencionirano posojilno dejavnost. Zunanja izpostavljenost Madžarske in s tem povezana tveganja za finančno stabilnost so se precej zmanjšali zaradi nedavne pretvorbe hipotek v tuji valuti v hipoteke v lokalni valuti. Hkrati je preteklo zadolževanje gospodinjstev v tuji valuti še vedno glavni razlog za visok delež slabih posojil. Večina doslej sprejetih shem pomoči v zvezi tujimi valutami ni bila usmerjena k posojilojemalcem v težavah – izjema je le shema nacionalne agencije za upravljanje sredstev v sektorju gospodinjstev – in malo verjetno je, da se bo problem slabih posojil rešil na ta način. Učinkovito čiščenje portfelja ovirata med drugim pomanjkanje uresničitev hipotek in neučinkovitost sodnih in izvensodnih postopkov reševanja. Nedavno sklenjeni dogovor z Evropsko banko za obnovo in razvoj vključuje številne zaveze vlade za reševanje izzivov v finančnem sektorju, med drugim s postopnim zmanjševanjem dajatve za banke in spoštovanjem načela predhodnega posvetovanja. Dosledno izvajanje teh ukrepov bi omogočilo vrnitev na trden in predvidljiv okvir finančne politike. V zadnjem letu je Madžarska večkrat podaljšala svoje neposredno lastništvo v bančnem sektorju. Poseganje države v bančni sektor, ki se izvaja prek okrepljenega neposrednega lastništva, bi utegnilo povzročiti znatna fiskalna tveganja, čeprav je to poseganje le začasno.

               (10)

               V nedavnih spremembah na področju obdavčitve (uvedba novih davkov in povečanje obstoječih davkov) je zaznati vrnitev na starejši trend večanja teže sektorskih davkov od dohodkov pravnih oseb. Tako nepredvidljivost kot selektivnost teh sprememb povzročata izkrivljanje naložb v različnih sektorjih. Čeprav so bili uvedeni številni novi ukrepi, je davčna obremenitev nekaterih skupin oseb z nizkimi dohodki še vedno med najvišjimi v Uniji, pri čemer so posebej prizadete samske osebe. Zdi se, da bi bilo davčno obremenitev možno nadalje preusmeriti na rasti prijaznejše vire prihodkov. Različni ukrepi, sprejeti v zadnjem letu, pomagajo pri krepitvi sistemov za boj proti davčnim utajam. Po uspešnem zaključku programa povezovanja blagajn v maloprodajnih trgovinah s spletnim sistemom se zdaj za leto 2015 načrtuje razširitev programa na številne tržne storitve. Prag, nad katerim je treba predložiti podroben obračun DDV, se je znižal. V letu 2015 je bil uveden sistem elektronskega nadzora tovora v cestnem prometu, njegov glavni namen pa je zmanjšati število goljufij tipa davčni vrtiljak. Vendar je še vedno mogoče bistveno izboljšati upravno učinkovitost pobiranja davkov in zmanjšati stroške izpolnjevanja davčnih obveznosti, zlasti za MSP.

               (11)

               Na splošno so se razmere na madžarskem trgu dela v letu 2014 izboljšale, saj si je zaposlovanje v zasebnem sektorju z gospodarsko rastjo opomoglo. Še vedno ostajajo veliki izzivi glede sheme javnih del, ki je bila od leta 2011 znatno razširjena. Kaže, da je shema kot aktivna politika zaposlovanja neučinkovita in neuspešna ter bi lahko izkrivila pravilno delovanje trga dela. Če bi bila ta sredstva uporabljena drugače, bi lahko ugodneje vplivala na madžarsko gospodarstvo. Proračunski strošek sheme se je v zadnjih štirih letih štirikratno povečal, in sicer na 0,8 % BDP, pričakovati pa je tudi, da se bo med letoma 2015 in 2018 ponovno podvojil, kar preprečuje uporabo virov za bistveno izboljšanje usposabljanja in storitev, potrebnih za lažje sodelovanje na odprtem trgu dela. Obstaja tveganje, da bo velik obseg javnih del povzročil znatne učinke rigidnosti trga in trajno nadomestil sistem socialnih dodatkov za nizkokvalificirane delavce. Shema ni ustrezno usklajena z drugimi ukrepi aktivne politike zaposlovanja in udeležencev ne spodbuja dovolj k vključevanju v odprti trg dela. Stopnja uspešnega izhoda iz sheme javnih del je bila v prvi polovici leta 2014 le 13,8 %, kar nakazuje, da javna dela udeležencem ne nudijo zadostne podpore pri vključevanju v trg dela. Čeprav je shema usmerjena na dolgotrajno brezposelne in nizkokvalificirane delavce (ter brezposelne, ki živijo na območjih z omejenimi možnostmi), je imelo 47 % udeležencev v letu 2013 sekundarno ali terciarno izobrazbo. Obdobje upravičenosti do nadomestil za brezposelnost (tri mesece) se ni podaljšalo, tako da ne ustreza povprečnemu času (več kot eno leto), ki je iskalcem zaposlitve potreben, da najdejo zaposlitev. Izvedenih je bilo več programov za izboljšanje vključevanja Romov v trg dela in vzpostavljen je bil sistem za spremljanje. Uvesti bi bilo treba poenostavljene in usklajene ukrepe politike, ki bi lahko bistveno zmanjšali revščino. Kazalniki revščine kljub znamenjem trenda skromnega izboljšanja opozarjajo, da je revščina še vedno na zaskrbljujoče visoki ravni, zlasti med Romi in otroki. Še so prisotne vrzeli v ustreznosti in kritju socialne pomoči.

               (12)

               Ovire, ki so bile v zadnjih letih uvedene za vstop na trg v sektorju storitev, niso bile odpravljene; namesto tega so bile v letu 2014 uvedene dodatne ovire, kar zavira učinkovito razporejanje gospodarskih virov, povečuje negotovost za vlagatelje in omejuje konkurenco. Nove ovire vključujejo na primer zahtevo, da se morajo srednja in velika maloprodajna podjetja odobriti centralno. Korupcija in pomanjkanje preglednosti, ki vplivata na javno upravo, sprejemanje odločitev in javna naročila, še vedno vzbujata skrb. Nizka stopnja konkurence pri javnih naročilih in široka uporaba neposredne oddaje naročil sta se v letu 2014 nadaljevali. Reorganizacija upravljanja javnih naročil se je začela v letu 2014, njene rezultate pa je treba pozorno spremljati. Madžarska je novembra 2014 predložila akcijski načrt za prenos novih direktiv o javnih naročilih ter spodbujanje konkurence in preglednosti. Napovedanih je bilo tudi več ukrepov za izboljšanje okvira za boj proti korupciji.

               (13)

               Čeprav so bili izvedeni nekateri ukrepi podpore izobraževanju romskih otrok, je še vedno treba razviti sistematičen pristop za spodbujanje vključujočega rednega šolanja. Delež romskih otrok, ki obiskujejo šole ali razrede, kjer je večina učencev Romov, je še vedno visok, romski učenci pa tudi dosegajo nižjo stopnjo izobrazbe od nacionalnega povprečja. Učitelji niso usposobljeni, da bi prikrajšanim skupinam nudili dovolj podpore. Več je treba storiti za izboljšanje prehoda med različnimi oblikami in stopnjami izobraževanja ter prehoda iz izobraževanja na trg dela. Načrtovane spremembe v dodeljevanju mest v sekundarnem izobraževanju, ki jih financira država, in vse zahtevnejši sprejemni pogoji v terciarnem izobraževanju bi utegnili nadalje omejiti priložnosti za prehajanje med različnimi oblikami izobraževanja, zlasti za prikrajšane skupine. Madžarska ima zelo visoko stopnjo osipa v terciarnem izobraževanju. Vlada je decembra 2014 napovedala sprejetje nacionalne strategije za terciarno izobraževanje. Strategija je med drugim namenjena zvišanju nacionalnega cilja glede terciarne izobrazbe na 34 %. Na splošno nedavni ukrepi niso bili uspešni pri izboljševanju udeležbe prikrajšanih skupin v terciarnem izobraževanju in pri reševanju problema nedokončanja šolanja. Sedanji sistem financiranja enakega dostopa ne podpira v zadostni meri.

               (14)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Madžarske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2015. Prav tako je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Madžarska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Madžarskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 5 spodaj.

               (15)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (16)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 3 spodaj –

         PRIPOROČA, da Madžarska v obdobju 2015–2016 ukrepa tako, da:

               1.

               Doseže fiskalno prilagoditev v višini 0,5 % BDP za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2015 in 0,6 % BDP v letu 2016.

               2.

               Sprejme ukrepe za ponovno vzpostavitev normalnih posojilnih pogojev realnemu sektorju gospodarstva in odpravi ovire za čiščenje portfelja, ki temelji na trgu; občutno zmanjša tveganja v zvezi s pogojnimi obveznostmi, ki so povezana z velikim obsegom državnega lastništva v bančnem sektorju.

               3.

               Zmanjša izkrivljajoče sektorske davke od dohodkov pravnih oseb; odpravi neupravičene ovire za vstop v storitveni sektor, vključno s sektorjem maloprodaje; zmanjša davčni primež za osebe z nizkimi dohodki, med drugim s preusmeritvijo obdavčenja na področja, ki manj izkrivljajo rast; nadaljuje boj proti davčnim utajam, zmanjša stroške izpolnjevanja davčnih obveznosti in izboljša učinkovitost pobiranja davkov. Okrepi strukture v javnem naročanju, ki spodbujajo konkurenco in preglednost, ter še izboljša okvir za boj proti korupciji.

               4.

               Preusmeri proračunska sredstva, dodeljena za program javnih del, k ukrepom aktivnega zaposlovanja za spodbujanje vključevanja na primarni trg delovne sile ter izboljša ustreznost in kritje socialne pomoči in nadomestil za brezposelnost.

               5.

               Poveča udeležbo prikrajšanih skupin, zlasti Romov, v vključujočem večinskem izobraževanju in izboljša podporo tem skupinam s specifičnim usposabljanjem učiteljev; izboljša ukrepe za lažji prehod med različnimi stopnjami izobrazbe in na trg dela ter izboljša poučevanje osnovnih kompetenc.

      V Bruslju, 14. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Ohranjen s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Madžarske za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Madžarske za leto 2014 (UL C 247, 29.7.2014, str. 77).

      (5)  Strukturni saldo, kot ga je preračunala Komisija na podlagi informacij iz konvergenčnega programa z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (6)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije z dne 11. februarja 2009 o izvajanju sistema knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi upravljavcev jedrskih objektov (notificirano pod dokumentarno številko C(2009) 785)

text:
               12.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 41/17

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 11. februarja 2009
   o izvajanju sistema knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi upravljavcev jedrskih objektov
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2009) 785)
   (2009/120/Euratom)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti členov 77 in 124 Pogodbe,

               (1)

               ker Uredba (Euratom) št. 302/2005 z dne 8. februarja 2005 o uporabi določb Euratom o nadzornih ukrepih (1) določa naravo in obseg zahtev iz člena 79 Pogodbe Euratom, da se omogoči knjigovodstvo rud, osnovnih snovi in posebnih cepljivih snovi, ki se uporabljajo ali proizvajajo,

               (2)

               ker člen 7 Uredbe Komisije (Euratom) št. 302/2005 zahteva, da upravljavci jedrskih objektov vzdržujejo sistem knjigovodstva in kontrole za jedrske snovi, in določa nekatere zahteve za tak sistem,

               (3)

               ker delovni dokument Komisije z naslovom „Izvajanje nadzornih ukrepov v skladu s Pogodbo Euratom“ (2) vsebuje zahtevo, da mora Komisija oblikovati referenčni okvir za visokokakovostne sisteme knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi. Poleg tega določa, da bo revizija sistema knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi upravljavcev jedrskih objektov ena od nadzornih dejavnosti Komisije,

               (4)

               ker je Evropsko združenje za raziskovanje in razvoj varnostnih ukrepov (Esarda) leta 2007 predložilo smernice za dobro prakso na področju sistemov knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi, v katerih so obravnavani elementi sistema knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi, ki se jih lahko revidira, ter mogoča merila za opredelitev kakovosti izvajanja za vsak naveden element –

         PRIPOROČA:
   Oddelek 1 –   Namen in področje uporabe
   To priporočilo opisuje referenčne značilnosti sistema knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi upravljavca, ki so v skladu s pravnimi obveznostmi iz Uredbe (Euratom) št. 302/2005. Nekatere značilnosti iz tega priporočila veljajo le za objekte z ustreznimi dejavnostmi (3).
   Oddelek 2 –   Izrazi in opredelitve pojmov

               1.

               „Zadrževalni hram“ je strukturni element objekta, vsebnika ali opreme, ki se uporablja za vzpostavitev fizične celovitosti območja ali postavke (vključno z nadzorno opremo ali podatki) in vzdrževanje kontinuitete poznavanja območja ali postavke s preprečevanjem neodkritega dostopa do jedrskih ali drugih snovi ali premeščanja takšnih snovi ali poseganja v vključene postavke. Primeri za to so stene skladiščnega prostora ali bazena za odlaganje, posode za prevoz in vsebniki za skladiščenje.

               2.

               „Popravljalni ukrep“ pomeni ukrep za odpravljanje vzroka odkrite neskladnosti, nepravilnosti ali druge neželene okoliščine na področju knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi. Popravljalni ukrep se izvede za preprečitev ponovitve. Razlikovati je treba med popravki in popravljalnimi ukrepi.

               3.

               „Obdelava podatkov“ je povezava med ustvarjanjem rezultatov meritev in podatkov za spremljanje snovi ter oblikovanjem različnih regulativnih poročil in dokumentov, ki podpirajo preverjanje Euratoma, ter notranjih delovnih dokumentov, povezanih s spremljanjem snovi s strani same naprave.

               4.

               „Kontrola inventarja“, ki jo izvaja upravljavec jedrskega objekta, pomeni program kontrole kakovosti, ki zagotavlja pravočasno usklajevanje evidence s fizičnimi razmerami. Kontrola inventarja mora vključevati reševanje in poročanje o odkritih neskladnostih ter usklajevanje z drugimi lokalnimi knjigovodstvi in osrednjimi knjigovodstvi.

               5.

               „Seznam inventarja“ je popoln seznam jedrskih snovi v coni materialne bilance ali na določeni lokaciji v coni materialne bilance in je oblikovan zaradi uporabe postopka namestitve. Seznam lahko vključuje snovi, ki se uporabljajo kot šarža. Seznam mora vključevati identitete in lokacije postavk ali šarž. Masne vrednosti in druge značilnosti postavk ali šarž morajo biti sledljive.

               6.

               „Preskušanje materialne bilance“ pomeni metodo za ocenjevanje vrednosti materialne bilance; ob upoštevanju upravičene ocene merilne negotovosti se s preskušanjem bilance določi, ali je bilanca sprejemljiva ali ne.

               7.

               „Neskladnost materialne bilance“ pomeni vrednost materialne bilance, ki je glede na preskušanje materialne bilance nesprejemljiva.

               8.

               „Meritev“ pomeni dejavnost, pri kateri se določijo količina in značilnosti evidentiranih jedrskih snovi.

               9.

               „Knjigovodstvo in kontrola jedrskih snovi“ pomenita vse dejavnosti v jedrskem objektu, ki zadevajo knjigovodstvo in kontrolo jedrskih snovi, vključno z določanjem in obdelavo podatkov ter poročanjem Komisiji.

               10.

               „Neskladnost v knjigovodstvu in kontroli jedrskih snovi“ pomeni vsako neskladnost med dvema ali več informacijami v zvezi s knjigovodstvom in kontrolo jedrskih snovi (npr. evidenca), pri čemer ta neskladnost ni opravičljiva ob upoštevanju upravičenih odstopanj pri meritvah ali upravičene ocene negotovosti. Neskladnost v knjigovodstvu in kontroli jedrskih snovi vključuje neskladnosti pri meritvah, neskladnosti materialne bilance ter neskladnosti kontrole jedrskih snovi.

               11.

               „Nepravilnost v knjigovodstvu in kontroli jedrskih snovi“ pomeni neskladnost ali več neskladnosti v knjigovodstvu in kontroli jedrskih snovi, ki so v skladu z odsotnostjo ali pridobitvijo znatne količine jedrskih snovi. Nepravilnost v knjigovodstvu in kontroli jedrskih snovi se lahko odkrije med preiskavo kakršne koli neskladnosti v knjigovodstvu in kontroli jedrskih snovi.

               12.

               „Neskladnost kontrole jedrskih snovi“ pomeni neskladnost v identifikaciji ali lokaciji jedrskih snovi.

               13.

               „Spremljanje jedrskih snovi“ pomeni dokumentacijo o identifikaciji, premeščanju, lokaciji in osnovnih značilnostih vsake postavke za jedrsko snov v coni materialne bilance. Spremljanje vključuje zlasti obratovalne evidence, ki so podlaga za rešaržiranje, nove meritve, razlike med pošiljateljem in prejemnikom ter deklaracije o spremembi kategorije.

               14.

               „Upravljavec jedrskih objektov“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki vzpostavlja ali upravlja objekt za proizvodnjo, ločevanje, predelavo, shranjevanje ali drugo uporabo osnovnih snovi ali posebnih cepljivih snovi. Ta izraz se uporablja tudi za organizacijo, ki je končno odgovorna za skladnost knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi z Uredbo (Euratom) št. 302/2005.

               15.

               „Kazalnik uspešnosti“ pomeni glavni kazalnik za dosežek posameznika, skupine, organizacije ali ukrepa.

               16.

               „Popis fizičnega inventarja“ pomeni postopek oblikovanja popolnega seznama jedrskih snovi za cono materialne bilance in inšpektorjem Komisije omogoča preverjanje fizičnega inventarja.

               17.

               „Preverjanje fizičnega inventarja“ pomeni dejavnost inšpekcijskega pregleda, s katero se preveri veljavnost popisa fizičnega inventarja, ki ga izvede upravljavec, in zaključi obdobje materialne bilance. Podlaga za preverjanje fizičnega inventarja je seznam inventarja, ki ga sestavi upravljavec. Podatki iz seznama inventarja so povezani s poročili o fizičnem inventarju.

               18.

               „Kontrola kakovosti“ pomeni kontrolo, ki zagotavlja izpolnitev zahtev v zvezi s kakovostjo.

               19.

               „Sistem vodenja kakovosti“ pomeni usklajene dejavnosti za usmerjanje in nadzor organizacije v zvezi s kakovostjo.

               20.

               „Zagotavljanje kakovosti“ pomeni del sistema vodenja kakovosti, ki zagotavlja zanesljivost glede izpolnjevanja zahtev v zvezi s kakovostjo.

               21.

               „Sledljivost“ pomeni zmožnost slediti zgodovini, uporabi ali lokaciji obravnavanega elementa.

         Oddelek 3 –   Upravljanje sistema knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi
   Organizacija in odgovornosti

               1.

               Višje vodstvo mora zagotoviti opredelitev in objavo odgovornosti ter pooblastil v organizaciji. Imenovati je treba člana uprave, ki mora biti ne glede na druge odgovornosti odgovoren za predložitev letnega pisnega zagotovila izvršnemu direktorju, da celoten sistem knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi ustreza svojemu namenu.

               2.

               Vloge in odgovornosti uprave morajo skupno vključevati tudi organizacijske postopke ter komunikacijske vzorce, ki:

                           (a)

                           posredujejo informacije o izvajanju knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi hierarhično in prek funkcionalnih področij odgovornosti;

                           (b)

                           dodeljujejo odgovornosti za izboljšanje knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi, kot zahtevajo merila za prepoznavanje potrebnih izboljšav;

                           (c)

                           upravljavcu knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi zagotavljajo informacije v zvezi z nepravilnostmi v knjigovodstvu in kontroli jedrskih snovi;

                           (d)

                           zagotavljajo primerno usposobljenost osebja, vključenega v dejavnosti knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi;

                           (e)

                           zagotavljajo primerno ozaveščenost o pravnih obveznostih v zvezi z nadzornimi ukrepi.

         Vodenje in kontrola kakovosti

               3.

               Ključne naloge morajo vključevati ukrepe za zagotavljanje in kontrolo kakovosti. Cilji teh ukrepov so:

                           (a)

                           zmanjšanje dejanskega tveganja za človeške napake;

                           (b)

                           zagotavljanje pravilnega delovanja merilne in programske opreme;

                           (c)

                           določitev raznolikih kazalnikov za opozarjanje uprave na vsako neustrezno izvajanje (kazalniki uspešnosti);

                           (d)

                           notranja ocena, da se ugotovi nezadostno izvajanje;

                           (e)

                           mehanizem za popravljalne ukrepe za primere nezadostnega izvajanja.

         Oddelek 4 –   Meritve in kontrola meritev
   Merilni program

               1.

               Za izvajanje meritev je treba oblikovati program, ki bo zagotavljal dovolj točno in natančno opredelitev količine in značilnosti snovi, navedenih v knjigovodskih deklaracijah. Dejavnosti v zvezi z meritvami se morajo zaradi možnosti preiskave nepravilnosti izvajati na sledljiv način. Dejavnosti v zvezi z meritvami morajo vključevati meritve snovi in tudi postopke, pri katerih se izmerjena snov izbere kot značilna za skupino snovi in vsa nadaljnja ravnanja s to vzorčno snovjo (vzorčenje, pošiljanje vzorcev in pripravo) ter zahtevane postopke za obdelavo podatkov. Prav tako morajo vključevati dejavnosti v zvezi z meritvami, ki so potrebne za kontrolo meritev in zagotavljanje kakovosti.

         Zahteve v zvezi s knjigovodskimi podatki

               2.

               Za zagotovitev ustreznega izvajanja meritev je treba upoštevati naslednje:

                           (a)

                           validacijo uporabljenih merilnih metod;

                           (b)

                           sledljivost rezultatov meritev;

                           (c)

                           natančnost in točnost;

                           (d)

                           dejstvo, da vsak rezultat meritve potrdi odgovorna oseba;

                           (e)

                           dejstvo, da je vzorčenje reprezentativno za snov.

               3.

               Kadar knjigovodski podatki temeljijo na izračunih, ki niso neposredne meritve, morajo biti vrednosti validirane, sledljive in potrjene. Podobne zahteve veljajo za štetje postavk.

         Kontrola meritev

               4.

               Za zagotovitev veljavnosti rezultatov meritev in z njimi povezanih negotovosti, ki se uporabljajo za knjigovodske deklaracije, je treba uvesti program kontrole meritev.

               5.

               Program kontrole meritev mora vključevati:

                           (a)

                           meritve za zagotovitev, da merilna oprema deluje v skladu z zahtevami;

                           (b)

                           zagotovitev, da knjigovodske masne vrednosti ne vključujejo znatnih odstopanj v meritvah in da se pravilno oceni merilna negotovost;

                           (c)

                           evidenco vseh podatkov programa kontrole meritev;

                           (d)

                           opis merilne opreme in metod;

                           (e)

                           potrditev postopkov meritev.

         Oddelek 5 –   Spremljanje jedrskih snovi

               1.

               Pri spremljanju jedrskih snovi je treba dokumentirati vsako premeščanje ali spremembo lokacije za vsako postavko jedrske snovi. Spremljanje mora vključevati tudi poznavanje značilnosti snovi in njene hrambe. Vsaka dejavnost, povezana z jedrskimi snovmi, ki vpliva na lokacijo, identifikacijo, naravo ali količino jedrske snovi, mora biti dokumentirana. Spremljanje jedrskih snovi mora vključevati zlasti evidence, ki so podlaga za rešaržiranje, nove meritve, razlike med pošiljateljem in prejemnikom ter deklaracije o spremembi kategorije.

         Identiteta

               2.

               Jedrske snovi se morajo, kadar je to izvedljivo, hraniti v vsebnikih, pri čemer se zabeleži njihova identiteta. Kadar se jedrske snovi ne hranijo v prenosnih vsebnikih, se lahko dobro razmejena lokacija obdelave šteje kot identiteta „vsebnika“ in lokacija vsebnika/snovi. Ta vključuje snovi v obdelovalnih posodah ali ostalo opremo. Identitete vsebnikov morajo biti stalne in jasno čitljive za preverjanje inventarja. Ob spremembi identitete postavke je treba povezavo med staro in novo identiteto evidentirati. Če se jedrska snov hrani v obliki neke vrste ojačanega hrama, morajo biti narava in značilnosti snovi v vsakem vsebniku ali na vsaki lokaciji sledljivi s kontrolo identifikacije.

         Identifikacija lokacije hrambe

               3.

               Lokacije, na katerih se lahko hranijo jedrske snovi, morajo imeti identitete, ki so podlaga za evidentiranje lokacije in prenosov snovi. Kot del opredelitve točne lokacije je treba navesti točne položaje na območjih, kadar je to primerno. Evidenca kontrole hrambe mora zagotavljati, da so identitete vsebine znane za vsako lokacijo hrambe in da se lahko določi lokacija vsake identificirane postavke. Narava in značilnosti snovi na vsaki lokaciji morajo biti na voljo s kontrolo identifikacije ali na drug način.

         Spremljanje snovi med proizvodnjo

               4.

               Kadar jedrska snov vstopi v postopek (ali je prepakirana), mora evidenca proizvodnje omogočiti identifikacijo postavk, iz katerih je snov vnesena v postopek (ali prepakirana v nove vsebnike). Razlog za to je zagotovitev sledljivosti zadevnih jedrskih značilnosti snovi v postopku.
               Evidenca proizvodnje mora vključevati količino snovi, vnesene v postopek ali prepakirane, in, kot je navedeno, ohraniti sledljivost informacij, ki zadevajo naravo jedrske snovi.
               Kadar se zaradi obdelave ali prepakiranja pojavijo nove postavke ali skupine snovi, je treba določiti masne vrednosti in identitete teh postavk ter povezati njihovo identiteto z zadevnimi rezultati v zvezi z masami ter zgodovino meritev.

         Kontrola inventarja

               5.

               Kontrola inventarja, ki jo izvede upravljavec jedrskih objektov, mora:

                           (a)

                           zagotoviti, da so vsi prenosi snovi iz hrambe na procesna območja in obratno evidentirani (ključne točke merjenja);

                           (b)

                           redno preverjati, da evidence zaloge ustrezajo evidenci pretokov ključnih točk merjenja, evidenci lokacije hrambe in evidenci obdelave, ter redno usklajevati lokalne evidence in centralne evidence cone materialne bilance;

                           (c)

                           upoštevati obratovalne evidence ukrepov kontrole inventarja, ki zagotavljajo kontinuiteto poznavanja vsebnosti jedrskih snovi v postavkah;

                           (d)

                           redno preverjati usklajenost informacij o prisotnih snoveh s fizičnimi razmerami;

                           (e)

                           reševati in poročati o odkritih neskladnostih ter se usklajevati z drugimi lokalnimi knjigovodstvi ali osrednjimi knjigovodstvi.

                     V primeru prenosa jedrskih snovi, ki ni prenos hranjenih postavk, je treba količino prenesenih snovi izmeriti.

         Upravljanje neskladnosti

               6.

               Objekt mora imeti pristop, ki prepoznava in preiskuje neskladnosti v knjigovodstvu in kontroli jedrskih snovi ter dokumentira njihovo obravnavanje. Ta pristop mora:

                           (a)

                           za vsako vrsto neskladnosti navesti preiskovalne ukrepe, ki jih je treba sprejeti, in za vsak primer posebej navesti pogoje, za katere se šteje, da rešujejo neskladnost. Ukrepi, ki jih je treba sprejeti, morajo vključevati odgovornosti osebja in uporabo dodatnih podatkov;

                           (b)

                           primerno popraviti evidenco in regulativne deklaracije, kadar se neskladnost reši;

                           (c)

                           evidentirati nerešene neskladnosti in ukrepe za rešitev teh neskladnosti.

         Upravljanje nepravilnosti

               7.

               Objekt mora zagotoviti pristop, ki ustreza obveznostim v zvezi s poročanjem v skladu s členoma 6 in 14 (posebna poročila) Uredbe (Euratom) št. 302/2005. Poleg upravljanja neskladnosti iz točke 6 oddelka 5 tega priporočila mora pristop:

                           (a)

                           prepoznati, preiskati in dokumentirati obravnavanje nepravilnosti v knjigovodstvu in kontroli jedrskih snovi v skladu s členom 15(a) Uredbe (Euratom) št. 302/2005. Cilj takih preiskav knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi mora biti pravočasna vzpostavitev knjigovodskih dokazov, ki prikazujejo knjiženje vseh snovi;

                           (b)

                           prepoznati, preiskati in dokumentirati obravnavanje drugih razmer v skladu s členom 15(b) Uredbe (Euratom) št. 302/2005;

                           (c)

                           opredeliti odgovornosti osebja in obliko notranjega obveščanja, ki jo zahteva izvajanje ukrepov iz člena 15(a) ali (b) Uredbe (Euratom) št. 302/2005. Prav tako mora pristop opredeliti mehanizme, v skladu s katerimi osebje obvešča Komisijo;

                           (d)

                           opredeliti odgovornosti in pristojnosti osebja, da se zagotovijo „dodatne podrobnosti ali pojasnila“, kadar je to potrebno v skladu s členom 14 Uredbe (Euratom) št. 302/2005.

         Oddelek 6 –   Obdelava in kontrola podatkov

               1.

               Uvesti je treba sistem za obdelavo podatkov, ki bo zagotavljal:

                           (a)

                           varno in zanesljivo hrambo vseh podatkov, ki so nujni za ustrezno delovanje sistema knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi;

                           (b)

                           deklaracije, ki jih zahteva Uredba (Euratom) št. 302/2005 (poročila o inventarni spremembi, poročila o materialni bilanci, popis fizičnega inventarja, posebna poročila, vnaprejšnje obveščanje);

                           (c)

                           standardno odstopanje materialne bilance za preskušanje materialne bilance (če je to primerno);

                           (d)

                           različne vrste dokumentov, povezanih z deklaracijami o inventarni spremembi, kot je prevozna dokumentacija;

                           (e)

                           delovne dokumente za rutinsko kontrolo inventarja;

                           (f)

                           delovne dokumente za popis fizičnega inventarja;

                           (g)

                           seznam inventarja, ki temelji na popisu fizičnega inventarja in se uporablja med preverjanjem fizičnega inventarja ali drugimi vrstami preverjanja.

               2.

               Vzpostavljeni morajo biti postopki za obdelavo podatkov, da se popravijo evidence in oblikujejo deklaracije o popravkih, kot je primerno za vsak primer odkrite neskladnosti. Med takimi popravljalnimi postopki se mora ohraniti sledljivost. Ukrepi kontrole in zagotavljanja kakovosti morajo zagotoviti popolnost in pravilnost sistema za obdelavo podatkov.

               3.

               Zmogljivosti obdelovanja podatkov morajo vključevati tudi:

                           (a)

                           pripravo seznamov inventarja, ki upravljavcu omogočajo preverjanje inventarja;

                           (b)

                           sezname inventarja, ki zagotavljajo vse potrebne informacije za opredelitev neskladnosti med lokacijami, opisanimi v evidenci, in dejansko fizično lokacijo;

                           (c)

                           podporo rednemu usklajevanju lokalnih evidenc in centralnih evidenc cone materialne bilance, kadar knjigovodstvo jedrskih snovi v postopku vključuje ločeno hrambo teh evidenc;

                           (d)

                           možnost vključitve popravkov, ki temeljijo na preiskavi neskladnosti, za preverjanje in usklajevanje inventarja;

                           (e)

                           dokumentacijo o rezultatih preverjanja inventarja in usklajevanju baze podatkov, vključno z dokumentacijo neskladnosti za namen kazalnikov uspešnosti.

               4.

               Postopki za izvajanje obdelave podatkov morajo upravljavcu sistema knjigovodstva in kontrole jedrskih snovi zagotoviti informacije za nadzor. Te morajo vključevati vsako uporabo programske opreme s strani osebja, opredelitev vključenih aplikacijskih programov in identifikacijo lokacij uporabljenih vhodnih podatkov ter lokacijo ustvarjenih izhodnih podatkov. Prav tako mora obstajati možnost za opredelitev vsake uporabe aplikacijskih programov ali dostopa do evidence in podatkov, ki nista v skladu z odobreno politiko obdelave podatkov.

         Sledljivost

               5.

               Sistem za obdelavo podatkov mora zagotoviti informacije, ki jih določa Uredba (Euratom) št. 302/2005, in ohraniti sledljivost za vse zagotovljene informacije. Zagotovljena mora biti opredelitev vseh informacij ali podatkov, ki so morda potrebni za reševanje neskladnosti in nepravilnosti, ki nastajajo zaradi zahtev iz Uredbe (Euratom) št. 302/2005.

         Oddelek 7 –   Materialna bilanca
   Prejemi in pošiljke

               1.

               Upravljavci jedrskih objektov morajo uporabljati prevzemne postopke, ki vključujejo:

                           (a)

                           preverjanje informacij o pošiljatelju (popolnost, doslednost);

                           (b)

                           preverjanje narave, identitete in celovitosti vsebnika za prevoz ter pečatov in začetni pregled v zvezi z naravo jedrskih snovi (kadar je to primerno);

                           (c)

                           vključitev prejetih snovi v postopek knjigovodstva;

                           (d)

                           prepoznavo in obravnavanje razlik med pošiljateljem in prejemnikom;

                           (e)

                           popravljalne ukrepe v primeru neskladnosti;

                           (f)

                           evidentiranje, ki zagotavlja sledljivost;

                           (g)

                           zagotavljanje upoštevanja obveznosti iz členov 21 in 22 Uredbe (Euratom) št. 302/2005.

               2.

               Upravljavci jedrskih objektov morajo uporabljati postopke za odpremo, ki določajo:

                           (a)

                           vsebino informacij, ki se jih pošlje prejemniku;

                           (b)

                           načine posodabljanja knjigovodstva;

                           (c)

                           popravljalne ukrepe in primerne odzive na primere nedoslednosti, na katere opozori prejemnik;

                           (d)

                           pripravo in izvajanje postopka za odpremo;

                           (e)

                           evidentiranje, ki zagotavlja sledljivost;

                           (f)

                           dejavnosti, ki zagotavljajo upoštevanje obveznosti iz členov 21 in 22 Uredbe (Euratom) št. 302/2005.

         Popis fizičnega inventarja

               3.

               Popis fizičnega inventarja za vsako cono materialne bilance se izvaja vsako koledarsko leto, pri čemer obdobje med dvema zaporednima popisoma fizičnega inventarja ne sme biti daljše od 14 mesecev. Postopki popisa fizičnega inventarja morajo vključevati postopke za poročanje Komisiji in zagotavljati seznam inventarja za preverjanje fizičnega inventarja. Upravljavci jedrskih objektov morajo ob izvajanju postopkov popisa fizičnega inventarja upoštevati zlasti naslednje potrebe:

                           (a)

                           opredelitev delovnih metod popisa fizičnega inventarja ter odgovornosti za vsak skladiščni prostor in procesno območje;

                           (b)

                           vzpostavitev zanesljivega seznama vseh snovi po posameznih postavkah na vseh lokacijah con materialne bilance. Takšne postopke je treba vzpostaviti, da se zagotovi vključitev vseh snovi;

                           (c)

                           izvedba popisa fizičnega inventarja mora biti evidentirana;

                           (d)

                           če dejavnosti v zvezi s popisom fizičnega inventarja vključujejo fizične preglede (preglede oznak ali meritve), morajo postopki vključevati pravila za opredelitev potrebnih popravkov informacij v sistemih za obdelavo podatkov (kadar se ugotovijo neskladnosti) in tudi pravila za posredovanje takih popravkov oddelku za obdelavo podatkov;

                           (e)

                           seznam inventarja za cone materialnih bilanc, ki se kot podlaga za preverjanje fizičnega inventarja predloži inšpektorjem Komisije, mora biti overjen s podpisom odgovorne osebe, preden se predloži inšpektorjem Komisije;

                           (f)

                           pri pristopu v zvezi s popisom fizičnega inventarja skladiščnega prostora, ki v celoti temelji na evidenci o prenosu, je treba verodostojnost tega pristopa okrepiti z:

                                       (i)

                                       določbami o kontroli in zagotavljanju kakovosti za oblikovanje evidence o prenosih;

                                       (ii)

                                       ukrepi kontrole in zagotavljanja kakovosti, ki zagotovijo zanesljivo evidenco lokacij hrambe;

                                       (iii)

                                       rutinskim evidentiranjem dejstva, da so določbe in ukrepi kontrole in zagotavljanja kakovosti izvedeni;

                                       (iv)

                                       zagotavljanjem celovitosti snovi med prisotnostjo na območju;

                                       (v)

                                       neodvisnim potrdilom, da je evidenca o prenosu popolna.

               4.

               Seznam inventarja za namene formalnega preverjanja mora za vsako postavko vključevati:

                           (a)

                           lokacijo in položaj hrambe na lokaciji;

                           (b)

                           vrsto vsebnika in identiteto vsebnika (če je to potrebno);

                           (c)

                           vrsto snovi;

                           (d)

                           maso jedrskih snovi na postavko (bruto, taro in čisto težo);

                           (e)

                           obogatitev urana;

                           (f)

                           izotopsko sestavo plutonija (če je na voljo).

                     Seznam inventarja mora vključevati vnose za snovi, ki jih je težko izmeriti zaradi njihove lokacije (hramba v obdelovalnih posodah) ali oblike, ki ni primerna za izvajanje meritev. V takih primerih mora upravljavec navesti ocenjen obseg mase za vsako postavko, pri čemer mora s sledljivostjo zagotoviti povezavo s podatki, uporabljenimi za to oceno. Ocene za maso za snovi, ki so nedostopne ali so v obdelovalnih posodah, morajo vključevati lokacijo snovi. Masne vrednosti za izmerjene izločene snovi, izgube ob nesreči in prenos v odpadke morajo biti sledljive.

         Preskušanje materialne bilance

               5.

               V coni materialne bilance, ki vključuje obdelavo ali ponovno meritev, je treba oceniti sprejemljivost materialne bilance, ki temelji na popisu fizičnega inventarja, in tudi materialnih bilanc procesnega območja, ki so del pristopa h kontroli inventarja, pri čemer se pri oceni sprejemljivosti upoštevajo standardna odstopanja bilance, ki upoštevajo upravičeno merilno negotovost ter v primeru ocenjenih količin upravičeno negotovost v zvezi s postopkom in merilno negotovost. Ta preskušanja morajo biti sestavni del sistema za zagotavljanje kakovosti.
               Postopki za vsako preskušanje bilance morajo upoštevati naslednje:

                           (a)

                           programska oprema za izračun standardnega odstopanja vsake bilance mora spadati v okvir pristopa kakovosti za programsko opremo in njeno uporabo;

                           (b)

                           podatki v zvezi s knjigovodstvom in metodami meritev, ki se uporabljajo za izračune standardnih odstopanj vsake bilance, morajo spadati v okvir pristopa kakovosti za podatke in njihovo uporabo;

                           (c)

                           algoritmi, ki se uporabljajo pri izračunih standardnega odstopanja, morajo biti opisani v tehničnem dokumentu;

                           (d)

                           metoda mora zagotoviti standardna odstopanja bilance, ki pravilno izražajo vzorec obdelave med ciklom bilance in pravilno izražajo zgodovino meritev (ali metodo ocene) masnih vrednosti, uporabljenih za izračun bilance;

                           (e)

                           če ocene snovi v postopku temeljijo na preteklih informacijah ali na vrsti vzorčenja, je treba metodo ocene in metodo za določitev negotovosti opisati v tehničnem dokumentu;

                           (f)

                           delovni postopki za preskušanje bilance, priročnik za uporabo programske opreme, opis programske opreme in dokumenti za tehnično metodo morajo biti napisani tako, da se lahko prepozna njihova popolnost in medsebojna usklajenost.

      To priporočilo je naslovljeno na države članice.
      V Bruslju, 11. februarja 2009

            Za Komisijo

         Andris PIEBALGS

            Član Komisije

      (1)  UL L 54, 28.2.2005, str. 1.

      (2)  SEC(2007) 293.

      (3)  Sklicevanja na meritve in preskušanje materialne bilance bodo nebistvena pri jedrskem objektu, v katerem so snovi deljene po postavkah in ki ne vključuje meritev.


title: Priporočilo št. 93/13/COL Nadzornega organa Efte z dne 21. februarja 2013 o usklajenem načrtu nadzora za ugotavljanje razširjenosti goljufivih praks pri trženju nekaterih živil

text:
               30.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 118/44

         PRIPOROČILO št. 93/13/COL NADZORNEGA ORGANA EFTE
   z dne 21. februarja 2013
   o usklajenem načrtu nadzora za ugotavljanje razširjenosti goljufivih praks pri trženju nekaterih živil
   NADZORNI ORGAN EFTE JE –
   ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, zlasti člena 109 in Protokola 1 Sporazuma,
   ob upoštevanju Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi Nadzornega organa in Sodišča ter zlasti člena 5(2)(b) in Protokola 1 Sporazuma,
   ob upoštevanju akta iz točke 54zzzi poglavja XII Priloge II k Sporazumu EGP (Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali), kot je bil popravljen in spremenjen, zlasti člena 53 tega akta,
   ob upoštevanju Sklepa 75/13/COL Nadzornega organa Efte z dne 19. februarja 2013 o pooblastitvi pristojnega člana kolegija za sprejetje končnega priporočila, ki ga je odobril veterinarski in fitosanitarni odbor Efte (dogodek št. 663341),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 53 Uredbe (ES) št. 882/2004 lahko Nadzorni organ Efte po potrebi predlaga usklajene načrte, ki so organizirani priložnostno, zlasti zaradi ugotavljanja razširjenosti tveganja v krmi, živilih ali živalih.

               (2)

               Direktiva 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (1) določa pravila EGP o označevanju živil, ki se uporabljajo za vsa živila.

               (3)

               V skladu z Direktivo 2000/13/ES označevanje in uporabljene metode ne bi smeli zavajati potrošnika, predvsem glede značilnosti živila, vključno z njegovo dejansko naravo in identiteto. Če ne obstajajo posebni predpisi na ravni EGP ali nacionalni ravni, mora biti ime, pod katerim se živilo prodaja, ime, ki je običajno v državi EGP, kjer se prodaja, ali pa mora biti opis živila dovolj jasen, da kupcu omogoča razpoznavanje dejanske narave živila.

               (4)

               Poleg tega morajo biti na oznaki predpakiranih živil, namenjenih končnemu potrošniku ali obratom javne prehrane, navedene vse sestavine. Zlasti mora biti na živilih, katerih sestavina je meso in ki so namenjena končnemu potrošniku ali obratom javne prehrane, neposredno na embalaži ali na oznaki, ki ji je priložena, navedena tudi živalska vrsta izvora mesa. Če je sestavina navedena v imenu živila, mora biti njen delež v odstotkih naveden tudi v seznamu sestavin, da ne pride do zavajanja potrošnika glede identitete in sestave živila.

               (5)

               Uredba (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o posebnih higienskih pravilih za živila živalskega izvora (2) določa dodatne zahteve glede označevanja, ki se uporabljajo za posebna živila. Zlasti določa, da je treba embalažo, namenjeno za dobavo končnemu potrošniku, ki med drugim vsebuje mleto meso kopitarjev, opremiti z opozorilom, da je treba te proizvode pred uporabo skuhati, če je to potrebno in kolikor to zahtevajo nacionalna pravila v državi članici, na ozemlju katere se proizvod daje na trg.

               (6)

               Oddelek III Priloge II k Uredbi (ES) št. 853/2004 določa, da morajo nosilci živilske dejavnosti, ki upravljajo klavnice, zahtevati, sprejemati, preverjati oziroma upoštevati pri svojem ravnanju podatke o prehranjevalni verigi v zvezi z vsemi živalmi razen z divjadjo, poslanimi ali namenjenimi za pošiljanje v klavnico. Ustrezne informacije o prehranski verigi zajemajo zlasti veterinarska zdravila, ki so bila dana živalim v ustreznem obdobju in s karenco večjo od nič, skupaj z datumi dajanja in karenc. Uredba (ES) št. 854/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi (3) med drugim zahteva, da uradni veterinar izvaja nadzorne in inšpekcijske preglede. Uradni veterinar zlasti preveri in analizira zadevne podatke iz evidenc gospodarstva, od koder izvirajo živali, namenjene za zakol, vključno s podatki o prehranski verigi, in upošteva dokumentirane rezultate tega pregleda in analize pri izvajanju ante mortem in post mortem pregleda.

               (7)

               Po uradnem nadzoru, ki se od decembra 2012 izvaja v več državah članicah Evropske unije, se je pokazalo, da so nekateri predpakirani proizvodi vsebovali konjsko meso, ki ni bilo navedeno na seznamu sestavin neposredno na embalaži ali na priloženi oznaki. Namesto tega so imena nekaterih od teh živil in/ali priloženi seznam sestavin zavajajoče navajali zgolj prisotnost govedine.

               (8)

               V skladu s členom 17 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (4), nosilci živilske dejavnosti v vseh fazah pridelave, predelave in distribucije v podjetjih pod njihovim nadzorom zagotavljajo, da živila izpolnjujejo zahteve živilske zakonodaje, ki veljajo za njihove dejavnosti, in preverjajo izpolnjevanje teh zahtev.

               (9)

               Konji so živalska vrsta, ki je namenjena proizvodnji živil ali pa ne. Uporaba veterinarskega zdravila fenilbutazona je v skladu z Uredbo Komisije (EU) št. 37/2010 z dne 22. decembra 2009 o farmakološko aktivnih snoveh in njihovi uvrstitvi glede mejnih vrednosti ostankov v živilih živalskega izvora dovoljena samo pri živalih, ki niso namenjene proizvodnji živil (5). V skladu s tem konji, ki niso namenjeni proizvodnji živil in so bili kadar koli zdravljeni s fenilbutazonom, ne morejo biti vključeni v prehransko verigo. Glede na goljufive prakse z neoznačeno prisotnostjo konjskega mesa v nekaterih živilih je zaradi preprečevanja primerno preveriti, ali so bili v prehransko verigo vključeni konji, ki niso namenjeni proizvodnji živil in so bili zdravljeni s fenilbutazonom.

               (10)

               Zato je nujno, da Nadzorni organ Efte Norveški in Islandiji priporoči, naj v enem mesecu izvedejo usklajeni načrt nadzora, da se ugotovi razširjenost goljufivih praks pri trženju nekaterih živil. To obdobje se lahko podaljša za nadaljnja dva meseca.

               (11)

               Priporočeni načrt nadzora bi moral biti sestavljen iz dveh ukrepov.

               (12)

               Pri prvem ukrepu gre za ustrezen nadzor, ki se na maloprodajni ravni izvaja na živilih, ki so namenjena končnim potrošnikom ali obratom javne prehrane in na katerih je označeno, da vsebujejo govedino, in/ali se kot taka tržijo. Ta nadzor bi se lahko razširil tudi na druge obrate (npr. hladilnice). Cilj tega nadzora bi bil ugotoviti, ali taki proizvodi vsebujejo konjsko meso, ki ni ustrezno označeno na embalaži, v primeru živil, ki niso predpakirana, pa, ali informacije o prisotnosti konjskega mesa niso na voljo potrošnikom ali obratom javne prehrane. Takšen nadzor bi bilo treba izvesti na reprezentativnem vzorcu.

               (13)

               Obstajajo zanesljive metode, s katerimi se lahko v vzorcu z zadostno stopnjo natančnosti odkrije prisotnost beljakovin neprijavljenih vrst. Referenčni laboratorij Evropske unije za živalske beljakovine v krmi lahko zagotovi koristne nasvete o teh metodah in njihovi uporabi. Pristojne organe Norveške in Islandije bi bilo treba pozvati, naj glede metod, ki se lahko uporabijo, upoštevajo nasvete navedenega laboratorija.

               (14)

               Pri drugem ukrepu gre za ustrezen nadzor v obratih za obdelavo konjskega mesa, namenjenega za prehrano ljudi, vključno z živili s poreklom iz tretjih držav, zaradi odkrivanja ostankov fenilbutazona. Tudi ta nadzor bi bilo treba izvajati na reprezentativnem vzorcu, pri čemer se upošteva obseg proizvodnje in uvoza. Pri tem se je primerno sklicevati na metode iz Odločbe Komisije 2002/657/ES o izvajanju Direktive Sveta 96/23/ES glede opravljanja analitskih metod in razlage rezultatov (6).

               (15)

               Norveška in Islandija bi morale Nadzornemu organu Efte redno poročati o rezultatih nadzora, da se ocenijo izsledki in sprejmejo ustrezni ukrepi. Ti rezultati se bodo posredovali Evropski komisiji.
               Ukrepi, predvideni v tem priporočilu, so v skladu z mnenjem veterinarskega in fitosanitarnega odbora Efte, ki pomaga Nadzornemu organu Efte –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Norveška in Islandija izvedeta usklajen načrt nadzora v skladu s Prilogo k temu priporočilu, ki zajema naslednje ukrepe:

               (a)

               uraden nadzor živil, namenjenih končnim potrošnikom ali obratom javne prehrane in na katerih je označeno, da vsebujejo govedino, in/ali se kot taka tržijo; ter

               (b)

               uraden nadzor konjskega mesa, namenjenega za prehrano ljudi, zaradi odkrivanja ostankov fenilbutazona.

      V Bruslju, 21. februarja 2013

            Za Nadzorni organ Efte

         Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

            Član kolegija

         Xavier LEWIS

            Direktor

      (1)  Akt, naveden v točki 18 poglavja XII Priloge II k Sporazumu EGP.

      (2)  Akt, naveden v točki 6.1.17 poglavja I Priloge I k Sporazumu EGP.

      (3)  Akt, naveden v točki 1.1.12 poglavja I Priloge I k Sporazumu EGP.

      (4)  Akt, naveden v točki 54zzzc poglavja XII Priloge II k Sporazumu EGP.

      (5)  Akt, naveden v točki 13 poglavja XIII Priloge II k Sporazumu EGP.

      (6)  Akt, naveden v točki 7.2.19 poglavja I Priloge I k Sporazumu EGP.

      PRILOGA

         Usklajen načrt nadzora za ugotavljanje razširjenosti goljufivih praks pri trženju nekaterih živil

      I.   UKREPI IN PODROČJE UPORABE USKLAJENEGA NAČRTA NADZORA
      Usklajen načrt nadzora zajema dva ukrepa:

         UKREP 1:   Nadzor živil, na katerih je označeno, da vsebujejo govedino, in/ali se kot taka tržijo

      A.   Vključeni proizvodi

                  1.

                  Živila, na katerih je označeno, da vsebujejo govedino, in/ali se kot taka tržijo (npr. mleto mesto, mesni izdelki, mesni pripravki) ter spadajo v naslednje kategorije:

                              (a)

                              predpakirana živila, namenjena končnemu potrošniku ali obratom javne prehrane in na katerih je označeno, da vsebujejo govedino;

                              (b)

                              živila, ki so naprodaj končnemu potrošniku ali obratom javne prehrane v nepredpakirani obliki, ter živila, pakirana na mestu prodaje na željo kupca ali predpakirana za neposredno prodajo, na katerih je označeno, da vsebujejo govedino, ali se kot taka tržijo.

                  2.

                  V tem usklajenem načrtu nadzora se za izraz „predpakirano živilo“ uporablja opredelitev iz člena 1(3)(b) Direktive 2000/13/ES.

                  3.

                  V tem usklajenem načrtu nadzora se za izraze „mleto meso“, „mesni pripravki“ in „mesni izdelki“ uporabljajo opredelitve iz točk 1.13, 1.15 in 7.1 Priloge I k Uredbi (ES) št. 853/2004.

            B.   Cilj

      Pristojni organi Norveške in Islandije v skladu s predpisi EGP in morebitnimi nacionalnimi predpisi izvajajo uradni nadzor, da ugotovijo, ali proizvodi iz točke A vsebujejo konjsko meso, ki ni ustrezno označeno na embalaži, oziroma da v primeru nepredpakiranega živila ugotovijo, ali podatki o vsebnosti konjskega mesa potrošnikom ali obratom javne prehrane niso na voljo.
      C.   Mesta vzorčenja in postopek

                  1.

                  Vzorec mora biti reprezentativen za zadevne proizvode in zajemati različne proizvode.

                  2.

                  Vzorčenje proizvodov mora potekati na maloprodajni ravni (npr. v veleblagovnicah, manjših prodajalnah, mesnicah), lahko pa se razširi tudi na druge obrate (npr. hladilnice).

            D.   Število vzorcev in način odvzema

      Spodnja tabela prikazuje pregled okvirnega priporočenega najmanjšega števila vzorcev, ki jih je treba odvzeti v roku, ki je določen v oddelku II. Pristojne organe Norveške in Islandije se poziva, da po možnosti odvzamejo še več vzorcev. Porazdelitev vzorcev po državah temelji na številu prebivalcev, pri čemer je treba odvzeti vsaj 10 vzorcev zadevnega proizvoda na državo članico na koledarski mesec v skladu z oddelkom II.

                  Živila, na katerih je označeno, da vsebujejo govedino, in/ali se kot taka tržijo

                  Država prodaje

                  Okvirno priporočeno število vzorcev, odvzetih na mesec

                  Norveška

                  50

                  Islandija

                  10

            E.   Metode

      Pristojni organi Norveške in Islandije naj bi uporabili metodo ali metode, ki jih priporoča referenčni laboratorij Evropske unije za živalske beljakovine v krmi.

         UKREP 2:   Nadzor konjskega mesa, namenjenega za prehrano ljudi

      A.   Vključeni proizvodi

      Meso konjev, oslov, mul ali mezgov, sveže, ohlajeno ali zamrznjeno, uvrščeno pod oznako KN 0205 in namenjeno za prehrano ljudi.
      B.   Cilj

      Pristojni organi Norveške in Islandije izvajajo uradni nadzor, da ugotovijo morebitno prisotnost ostankov fenilbutazona v proizvodih iz točke A.
      C.   Mesta vzorčenja in postopek

      Vzorčenje proizvodov poteka v obratih, ki obdelujejo proizvode iz točke A (npr. klavnice, mejne kontrolne točke).
      D.   Število vzorcev in način odvzema

      Priporočeno najmanjše število vzorcev, ki jih je treba odvzeti v obdobju iz oddelka II, je 1 vzorec na vsakih 50 ton proizvodov iz točke A, pri čemer mora vsaka država odvzeti najmanj 5 vzorcev.
      E.   Metode

      Pristojni organi Norveške in Islandije morajo uporabiti metode, ki so validirane v skladu z Odločbo Komisije 2002/657/ES. Te metode so na voljo na spletišču referenčnega laboratorija Evropske unije za ostanke veterinarskih zdravil in kontaminantov v živilih živalskega izvora za ostanke iz Priloge I, skupine A(5) in skupine B(2)(a), (b), (e) k Direktivi 96/23/ES
          (1).
      II.   TRAJANJE USKLAJENEGA NAČRTA NADZORA
      Usklajeni načrt nadzora se izvaja en mesec od datuma sprejetja tega priporočila ali najpozneje do 1. marca 2013.
      III.   POROČANJE O REZULTATIH

                  1.

                  Pristojni organi Norveške in Islandije morajo sporočiti povzetek naslednjih podatkov za vsak ukrep, naveden v oddelku I te priloge:

                              (a)

                              število odvzetih vzorcev na kategorijo proizvodov;

                              (b)

                              Uporabljena metoda ali metode analize in vrsta izvedene analize;

                              (c)

                              število pozitivnih vzorcev;

                              (d)

                              nadaljnji nadzor pri pozitivnih vzorcih proizvodov iz točke A v okviru ukrepa 1, če je ugotovljena prisotnost konjskega mesa večja od 1 %;

                              (e)

                              nadaljnji nadzor pri pozitivnih vzorcih proizvodov iz točke A v okviru ukrepa 2;

                              (f)

                              rezultati nadaljnjega nadzora;

                              (g)

                              pri pozitivnih vzorcih proizvodov iz točke A v okviru ukrepa 2 ime države, v kateri je bilo izdano spričevalo za zakol zadevne živali.

                        Poročilo se pošlje Nadzornemu organu Efte v 15 dneh po koncu enomesečnega obdobja iz oddelka II.
                  Poročilo se predloži v obliki, ki jo zagotovi Nadzorni organ Efte.

                  2.

                  Pristojni organi Norveške in Islandije prek sistema hitrega obveščanja za živila in krmo Nadzornemu organu Efte nemudoma sporočijo pozitivne rezultate uradnega nadzora, izvedenega v okviru ukrepov 1 in 2 iz oddelka I.

                  3.

                  Pristojni organi Norveške in Islandije morajo Nadzornemu organu Efte sporočiti tudi rezultate morebitne notranje kontrole, ki jo na njihovo zahtevo izvajajo nosilci živilske dejavnosti. Te informacije, katerim se morajo priložiti podatki iz točke 1, se predložijo v obliki, ki jo zagotovi Nadzorni odbor Efte.

         (1)  Akt, naveden v točki 2 dela 7.1 poglavja I Priloge I k Sporazumu EGP.