title: Okvirni sporazum med EU in Libijo Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 20. januarja 2011 o pogajanjih o okvirnem sporazumu med EU in Libijo (2010/2268(INI))

text:
               11.5.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               CE 136/99

         Četrtek, 20. januar 2011Okvirni sporazum med EU in Libijo
   P7_TA(2011)0020
   Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 20. januarja 2011 o pogajanjih o okvirnem sporazumu med EU in Libijo (2010/2268(INI))
   2012/C 136 E/19

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju predloga priporočila Svetu, ki ga je vložila Ana Gomes v imenu skupine S&D o potekajočih pogajanjih o okvirnem sporazumu med EU in Libijo (B7-0615/2010),

               —

               ob upoštevanju sklepov Sveta za splošne zadeve in zunanje odnose z dne 15. oktobra 2007 o začetku razprave za okvirni sporazum med EU in Libijo ter sklepov Evropskega sveta z dne 18. in 19. junija ter 29. in 30. oktobra 2009 o politikah, ki zadevajo migracije,

               —

               ob upoštevanju memoranduma o soglasju, ki sta ga 23. julija 2007 podpisala komisarka Ferrero-Waldner in minister za zunanje zadeve El Obeidi,

               —

               ob upoštevanju potekajočih pogajanj med EU in Libijo o okvirnem sporazumu,

               —

               ob upoštevanju akcijskega načrta HIV za Bengazi, ki se je začel izvajati novembra 2004,

               —

               ob upoštevanju sedanjega praktičnega sodelovanja med EU in Libijo na področju migracij in agende o sodelovanju na področju migracij, ki sta jo Komisija in Libija podpisali 4. oktobra 2010,

               —

               ob upoštevanju splošne deklaracije o človekovih pravicah z dne 10. decembra 1948,

               —

               ob upoštevanju Ženevske konvencije z dne 28. julija 1951 in protokola z dne 31. januarja 1967 o statusu beguncev,

               —

               ob upoštevanju več instrumentov za človekove pravice, ki jih je podpisala Libija, kot so na primer Mednarodni pakt o državljanskih in političnih pravicah (1970), Mednarodni pakt o gospodarskih, socialnih in kulturnih pravicah (1970), Mednarodna konvencija o odpravi vseh oblik rasne diskriminacije (1968), Konvencija o odpravljanju vseh oblik diskriminacije žensk (1989), Konvencija proti mučenju in drugemu okrutnemu, nečloveškemu ali ponižujočemu ravnanju ali kaznovanju (1989), Konvencija o otrokovih pravicah (1993) ter Mednarodna konvencija o zaščiti pravic vseh delavcev migrantov in članov njihovih družin (2004),

               —

               ob upoštevanju resolucije generalne skupščine Združenih narodov 62/149 z dne 18. decembra 2007, ki poziva k moratoriju za izvajanje smrtne kazni, in resolucije generalne skupščine Združenih narodov 63/168 z dne 18. decembra 2008, ki poziva k izvajanju resolucije generalne skupščine Združenih narodov 62/149 iz leta 2007,

               —

               ob upoštevanju Afriške listine o človekovih pravicah in pravicah narodov in protokola k listini o ustanovitvi Afriškega sodišča za človekove pravice in pravice ljudstev, ki ju je Libija ratificirala 26. marca 1987 in 19. novembra 2003,

               —

               ob upoštevanju konvencije Afriške unije iz septembra 1969, ki ureja posebne vidike begunske problematike v Afriki in katere pogodbenica je Libija od 17. julija 1981,

               —

               ob upoštevanju listine Evropske unije o temeljnih pravicah,

               —

               ob upoštevanju svojih resolucij z dne 18. januarja 2007 o smrtni obsodbi zdravstvenega osebja v Libiji (1) in z dne 17. junija 2010 o usmrtitvah v Libiji (2),

               —

               ob upoštevanju členov 121(3) in 97 svojega poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve (A7-0368/2010),

               A.

               ker se kljub nadaljevanju avtoritativnega režima in sistematičnega kršenja mednarodnih konvencij o človekovih pravicah in svoboščinah v Libiji njeni trgovinski in politični odnosi z državami članicami EU širijo, Libija pa igra vlogo tudi kot partnerica EU v sredozemski regiji in Afriki pri številnih vprašanjih glede varnosti in stabilnosti, zlasti vprašanjih migracij, javnega zdravja, razvoja, trgovinskih in gospodarskih odnosov, podnebnih sprememb, oskrbe z energijo in kulturne dediščine,

               B.

               ker imajo številne države članice EU tesne odnose z Libijo, ki prek državnih gospodarskih družb in bank vlaga finančna sredstva v Evropi, in ker sta Italija in Libija 30. avgusta 2008 podpisali sporazum o prijateljstvu, ki ureja odnose na različnih področjih, med drugim tudi sodelovanje pri urejanju migracij ter finančno odškodnino za vojno in kolonializem; ker je italijanski parlament 9. novembra 2010 zahteval, naj vlada to pogodbo ponovno pregleda,

               C.

               ker okvirni sporazum med EU in Libijo, o katerem sedaj potekajo pogajanja, zajema številna področja, od krepitve političnega dialoga do obvladovanja migracij, razvoja trgovinskih in gospodarskih odnosov, varnosti oskrbe z energijo ter boljšega sodelovanja v različnih sektorjih, ker naj bi okvirni sporazum ponudil priložnost za okrepitev političnega dialoga med Libijo in EU,

               D.

               ker so spoštovanje človekovih pravic, demokracija in pravna država, pa tudi nasprotovanje smrtni kazni, temeljna načela EU; ker je Parlament trdno zavezan splošni ukinitvi smrtne kazni in je večkrat pozival k preklicu smrtne kazni in izpustitvi petih bolgarskih medicinskih sester in palestinskega zdravnika, ki so bili v Libiji zaprti več let, ter obsoja usmrtitve Libijcev in državljanov drugih držav v Libiji,

               E.

               ker je Libija ratificirala konvencijo Afriške unije, ki ureja posebne vidike begunske problematike v Afriki, v 8. členu katere je poudarjeno, da naj bo konvencija učinkovita dopolnitev Konvencije Združenih narodov o beguncih iz leta 1951 v Afriki in da države podpisnice sodelujejo z Visokim komisarjem Združenih narodov za begunce; ker Libija ni ratificirala Konvencije Združenih narodov o beguncih iz leta 1951, ki je edina mednarodna konvencija s celostno opredelitvijo pojma begunstva in ki jo spremljajo zavezujoči varnostni ukrepi in poseben mehanizem nadzora, ki ga izvaja Urad visokega komisarja Združenih narodov za begunce,

               F.

               ker veliko dokazov kaže, da je v Libiji razširjena diskriminacija delavcev migrantov zaradi njihove narodnosti, zlasti rasno preganjanje afriških delavcev migrantov, in ker je Evropski parlament zelo zaskrbljen zaradi poročil o spolnem nasilju nad ženskami,

               G.

               ker člen 19(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah prepoveduje vsako odstranitev, izgon ali izročitev ljudi državi, v kateri obstaja zanje resna nevarnost, da bodo podvrženi smrtni kazni, mučenju ali drugemu nečloveškemu ali ponižujočemu ravnanju ali kaznovanju,

               H.

               ker je bila Libija 13. maja 2010 izvoljena v Svet Združenih narodov za človekove pravice in je ratificirala več instrumentov za človekove pravice in ker ima zaradi tega določene mednarodne pravne obveznosti glede spoštovanja človekovih pravic, vendar pa doslej ni sprejela konkretnih ukrepov za izboljšanje položaja človekovih pravic in začetek resničnega sodelovanja z organi Združenih narodov za posebne postopke in izvajanje pogodb; ker so človekove pravice nedeljive in ker Libijci in tujci v Libiji kljub temu, da uživajo nekatere ekonomske in socialne ugodnosti zaradi državne razdelitve nacionalnega dohodka, ne uživajo večine državljanskih in političnih pravic, in sicer svobode izražanja, zbiranja in združevanja, pravice do poštenega sojenja, delovnopravnih pravic, pravic žensk in svobodnih volitev, in ker so pogosti primeri samovoljnega pridržanja, mučenja, neprostovoljnih izginotij in diskriminacije, zlasti migrantov,

               I.

               ker uresničevanje državnih pooblastil v Libiji ne temeljni na vladavini prava ali demokratični odgovornosti ter vodi v samovoljno in nepredvidljivo obnašanje v zvezi s tujci in tujimi interesi, kot se je na primer nedavno zgodilo švicarskemu poslovnežu in tujcem, ki so bili usmrčeni zaradi običajnih kaznivih dejanj in katerih identiteta ni bila razkrita,

               1.

               v okviru potekajočih pogajanj o okvirnem sporazumu naslavlja na Svet naslednja priporočila:

                           (a)

                           je seznanjen z nedavno odločitvijo Sveta, da omejenemu številu poslancev končno dovoli, da preučijo mandat, ki je bil podeljen Komisiji pri pogajanjih o okvirnem sporazumu med EU in Libijo; obžaluje zamudo pri tej odločitvi in poziva, naj se Evropskemu parlamentu omogoči vpogled v mandate za vse mednarodne sporazume, o katerih potekajo pogajanja, v skladu s členom 218(10) PDEU, po katerem je treba Parlament nemudoma in izčrpno obveščati o vseh stopnjah postopka;

                           (b)

                           pozdravlja začetek pogajanj med EU in Libijo kot korak k razvoju novega odnosa med EU in sredozemsko regijo ter Afriko; meni, da je sodelovanje z Libijo koristno pri reševanju vprašanj varnosti in stabilnosti, preseljevanja, javnega zdravja, razvoja, trgovine, podnebnih sprememb, energije in kulture;

                           (c)

                           poziva Svet in Komisijo, naj Libiji močno priporočita ratifikacijo in izvajanje Ženevske konvencije o beguncih iz leta 1951 in protokola h konvenciji iz leta 1967, vključno s polnim sodelovanjem z Uradom visokega komisarja Združenih narodov za begunce, da bi zagotovila ustrezno zaščito in pravice za migrante in sprejela zakonodajo o azilu, ki bi priznavala status beguncev in njihove pravice in bi med drugim vključevala prepoved kolektivnega izgona in načelo nevračanja;

                           (d)

                           opominja Svet in Komisijo, da sta dolžna zagotoviti popolno skladnost zunanje politike EU z listino o temeljnih pravicah, zlasti njenim členom 19, ki prepoveduje kolektivni izgon in določa načelo nevračanja;

                           (e)

                           poziva Svet in Komisijo, naj zahtevata, da libijske oblasti podpišejo memorandum o soglasju, ki bo Uradu visokega komisarja Združenih narodov za begunce omogočil zakonito prisotnost v državi, s pooblastilom za dostop in izvajanje vseh njegovih dejavnosti v zvezi z zaščito;

                           (f)

                           poziva Svet in Komisijo, naj zagotovita, da bo sporazum z Libijo o ponovnem sprejemu zadeval le nezakonite priseljence in bo izključeval tiste, ki so prosilci za azil, begunci in osebe, ki potrebujejo zaščito, ter ponavlja, da se načelo nevračanja uporablja za vse osebe, ki jim grozi smrtna kazen, nečloveško ravnanje ali mučenje;

                           (g)

                           poziva Svet, naj beguncem v Libiji, katerih status je priznal Urad visokega komisarja Združenih narodov za begunce, ponudi selitev v skladu z agendo o sodelovanju na področju migracij z dne 4. oktobra 2010;

                           (h)

                           poziva Svet in Komisijo, naj okrepita podporo dejavnostim Urada visokega komisarja Združenih narodov za begunce, pri čemer naj pri libijskih oblasteh spodbujata spoštovanje mednarodnih humanitarnih standardov v zvezi z migranti brez dokumentov, vključno z rednim dostopom Urada visokega komisarja Združenih narodov za begunce do centrov za pridržanje v državi;

                           (i)

                           poziva Svet in Komisijo, naj v sodelovanju z Uradom visokega komisarja Združenih narodov za begunce, Mednarodno organizacijo za migracije, Mednarodnim centrom za razvoj migracijske politike in drugimi strokovnimi agencijami Libiji predlagata pomoč pri reševanju problema trgovanja z ljudmi v regiji, s posebnim poudarkom na varstvu žensk in otrok, vključno s pomočjo za vključevanje zakonitih migrantov in izboljšanje razmer za migrante, ki so se nezakonito zadrževali na ozemlju države; v zvezi s tem pozdravlja sporazum o agendi sodelovanja na področju migracij, ki sta ga komisarja Mälmstrom in Füle z libijskimi oblastmi podpisala oktobra 2010;

                           (j)

                           poziva Komisijo, naj Parlamentu razkrije vse podrobne informacije v zvezi z zunanjimi finančnimi instrumenti, uporabljenimi v okviru sporazuma o partnerstvu med EU in Libijo;

                           (k)

                           poziva Svet, naj za dosego odprave smrtne kazni Libijo spodbuja, da sprejme moratorij na smrtne kazni, v skladu z resolucijami generalne skupščine Združenih narodov z 18. decembra 2007 in 18. decembra 2008, in objavi statistične podatke o vseh osebah, ki so bile v Libiji usmrčene od leta 2008 naprej, ter razkrije identiteto teh oseb in obtožbe, zaradi katerih so bile obsojene; poziva visoko predstavnico in podpredsednico Komisije, naj pokaže, da EU odpravi smrtne kazni namenja politično prioriteto, in naj na to vprašanje redno opozarja libijske oblasti;

                           (l)

                           poziva Svet, naj vztraja pri vključitvi določbe o Mednarodnem kazenskem sodišču v okvirni sporazum, da bi Libija razmislila o ratifikaciji rimskega statuta;

                           (m)

                           poziva Svet, naj Libiji predlaga sodelovanje v programih za krepitev regionalnih sinergij pri trajnostnem razvoju in okoljskih zadevah, kot so na primer podnebne spremembe, pomanjkanje vode in dezertifikacija;

                           (n)

                           poziva Svet in Komisijo, naj v pogajanjih o okvirnem sporazumu spodbujata sodelovanje Libije pri evro-sredozemskem partnerstvu ter pri dejavnostih in glavnih projektih Unije za Sredozemlje;

                           (o)

                           poziva Komisijo, naj v celoti spoštuje obveznosti iz člena 218 PDEU in pravočasno obvešča Parlament o prizadevanjih EU na področju „jedrskega sodelovanja“ z Libijo, ki potekajo v okviru poglavja o energetiki v pogajanjih o okvirnem sporazumu, vključno z vsemi političnimi in varnostnimi posledicami;

                           (p)

                           čestita libijskim zdravstvenim oblastem in delavcem za velik napredek, ki je bil v boju proti virusu HIV/aidsu na zdravstvenem in znanstvenem področju dosežen prek akcijskega načrta za Bengazi, ki ga skupaj izvajata EU in Libija, in podpira prošnjo za razširitev sodelovanja na druge nalezljive bolezni in zdravstvene centre v Libiji; poziva države članice EU, naj razširijo specializirano zdravstveno pomoč za libijske bolnike, vključno z lažjim dostopom do začasnega zdravljenja v specializiranih institucijah v Evropi;

                           (q)

                           meni, da bi moral okvirni sporazum vključevati pomoč pri krepitvi institucionalnih zmogljivosti kot sredstva za krepitev civilne družbe, podporo za posodobitev, spodbujanje demokratičnih reform, neodvisnih medijev in neodvisnega sodstva ter drugih prizadevanj za odprtje prostora za podjetja, akademske kroge, nevladne organizacije in druge libijske zainteresirane strani;

                           (r)

                           poziva Svet in Komisijo, naj zagotovita, da bodo programi, namenjeni trgovini, osredotočeni na nudenje dejanske podpore podjetjem, zlasti malim in srednjim podjetjem, da bi tako izkoristili njihove izvozne možnosti;

                           (s)

                           poziva Svet in Komisijo, naj spodbujata Libijo k doslednemu spoštovanju obljub, ki jih je dala ob pristopu k Svetu Združenih narodov za človekove pravice, in poziva Libijo k izdaji stalnih povabil osebam, ki so bile imenovane s posebnimi postopki Združenih narodov, kot so posebni poročevalec ZN za usmrtitve, izvršene po izvensodnih, skrajšanih in samovoljnih postopkih; posebni poročevalec za mučenje; posebni poročevalec za svobodo izražanja; posebni poročevalec za sodobne oblike rasizma, rasne diskriminacije, ksenofobije in nestrpnosti, ter člani delovne skupine za prisilna ali neprostovoljna izginotja, kot je bilo to nedavno zahtevano v rednem splošnem pregledu za Libijo; ob tem poziva tudi k neovirani izvedbi neodvisnega pregleda položaja človekovih pravic v državi;

                           (t)

                           poziva Svet, naj zagotovi izdajo schengenskih vizumov za libijske državljane brez nepotrebnega odlaganja, naj preuči druge postopke poenostavitve in naj prepriča libijske oblasti, da poenostavijo izdajo vizumov za Evropejce, ki prebivajo v Libiji ali tam opravljajo poklicne dejavnosti;

                           (u)

                           priporoča čim prejšnjo ustanovitev delegacije EU v Tripoliju;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu ter v vednost Komisiji in vladam držav članic Evropske unije.

      (1)  UL C 244E, 18.10.2007, str. 208.

      (2)  Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0246.


     SL

SL        SL
 ---pagebreak---                   EVROPSKA KOMISIJA

                                                 Bruselj, 22.12.2010
                                                 SEC(2010) 1593 konč.

                         PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU

     o pooblastilu Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za obnovitev
        protokola k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju z Mozambikom

SL                                                                                SL
 ---pagebreak---                                  PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU

          o pooblastilu Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za obnovitev
             protokola k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju z Mozambikom

     1.       OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

     Evropska unija in Republika Mozambik sta sklenili protokol k Sporazumu o partnerstvu v
     ribiškem sektorju1, ki sta ga obe strani parafirali 21. decembra 2006 in je začel veljati
     1. januarja 2007. Protokol, ki podeljuje ribolovne možnosti za plovila EU in določa finančno
     nadomestilo, bo prenehal veljati 31. decembra 2011.

     Komisija predlaga pogajanja o sklenitvi novega protokola, ki bi upošteval dejanske možnosti
     in potrebe ladjevja držav članic ter bi bil v skladu s smernicami Sveta iz julija 2004 o
     sporazumih o partnerstvu v ribiškem sektorju.

     Svet se poziva, naj sprejme pogajalske smernice, ki so priložene temu priporočilu.

     2.       PRIPOROČILO

     Glede na zgoraj navedeno Komisija priporoča, da:

     – Svet pooblasti Komisijo, da začne in izvede pogajanja za obnovitev protokola v okviru
       Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju z Republiko Mozambik;

     – se Komisija imenuje za pogajalca Unije o tem vprašanju;

     – Komisija izvaja ta pogajanja ob posvetovanju s posebnim odborom v skladu z določbami
       iz Pogodbe o delovanju Evropske unije;

     – Svet odobri pogajalske smernice, ki so priložene temu priporočilu.

     1
            Sklep Sveta 2007/798/ES z dne 22. novembra 2007 (UL L 331, 17.12.2007).

SL                                                     2                                            SL
 ---pagebreak---                                              PRILOGA

     Pogajalske smernice

     – Cilj pogajanj je obnovitev protokola v okviru Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju
       med Evropsko unijo in Republiko Mozambik v skladu s sklepi Sveta z dne 15. julija 2004
       o sporazumih o partnerstvu v ribiškem sektorju, ki temeljijo na sporočilu Komisije z dne
       23. decembra 2002, in ob upoštevanju položaja človekovih pravic v državi.

     – Protokol bo vseboval klavzulo o posledicah v primeru kršenja človekovih pravic in
       demokratičnih načel.

     – Da bi s tem novim protokolom zagotovili spodbujanje trajnostnega in odgovornega
       ribištva, bodo pogajalski cilji Komisije temeljili na:

             • zagotavljanju dostopa do izključne ekonomske cone Republike Mozambik in
               potrebnih dovoljenjih za plovila evropskega ladjevja, da lahko opravljajo ribolov
               znotraj zgoraj navedene izključne ekonomske cone;

             • upoštevanju najboljših razpoložljivih znanstvenih mnenj;

             • dostopu do ribolovnih staležev, ki se zagotavlja po enakih merilih, kot veljajo za
               trenutni protokol, in glede na razvoj, ki je bil ugotovljen v preteklih nekaj letih;

             • krepitvi dialoga o politiki sektorja za spodbujanje izvajanja odgovorne ribiške
               politike v skladu z razvojnimi cilji države, zlasti v zvezi z nadzorom in
               spremljanjem ribolova, upravljanjem staleža ter izboljšanjem higienskih
               standardov ribiških proizvodov.

             •

SL                                                3                                                   SL


Pomembno pravno obvestilo

|

52007PC0211

Priporočilo za sklep Sveta o pristopu Bolgarije in Romunije h Konvenciji z dne 26. julija 1995, sestavljeni na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene  /* KOM/2007/0211 končno - CNS 2007/0079 */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 25.4.2007COM(2007) 211 konč.2007/0079 (CNS)Priporočilo zaSKLEP SVETAo pristopu Bolgarije in Romunije h Konvenciji z dne 26. julija 1995, sestavljeni na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMAkt o pristopu Bolgarije in Romunije iz leta 2005[1] je uvedel poenostavljeni sistem za pristop Bolgarije in Romunije h konvencijam (in protokolom), ki so jih sklenile države članice na podlagi člena 34 PEU (prej člen K.3 PEU) ali člena 293 ES. Pogajanja in sklenitev, kot v preteklosti, posebnih pridružitvenih protokolov k tem konvencijam (ki bi zahtevali ratifikacijo 27 držav) niso več potrebni: člen 3(3) Akta določa preprosto, da Bolgarija in Romunija pristopita h tem konvencijam in protokolom na podlagi Akta o pristopu.Člen 3(3) in 3(4) Akta o pristopu določa, da Svet v ta namen sprejme sklep, s katerim določi datum začetka veljavnosti teh konvencij za Bolgarijo in Romunijo, ter sprejme vse potrebne prilagoditve h tem konvencijam, ki se zahtevajo zaradi pristopa teh dveh novih držav članic (ki v vsakem primeru vključujejo sprejetje konvencij v bolgarskem in romunskem jeziku, da so lahko te različice „enako verodostojne“). Svet sprejme sklep na podlagi priporočila Komisije po posvetovanju z Evropskim parlamentom.Priloga I k Aktu o pristopu vsebuje seznam sedmih konvencij in zadevnih protokolov na področju pravosodja in notranjih zadev.Seznam vključuje Konvencijo z dne 26. julija 1995, sestavljeno na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene, Protokol z dne 29. novembra 1996, sestavljen na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o razlagi Konvencije o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene s predhodnim odločanjem Sodišča Evropskih skupnosti, Protokol z dne 12. marca 1999, sestavljen na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, glede pranja premoženjske koristi iz Konvencije o uporabi informacijske tehnologije v carinske namene in glede vključitve registrske številke prevoznih sredstev v Konvencijo ter Protokol z dne 8. maja 2003, sklenjen v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, o spremembi Konvencije o uporabi informacijske tehnologije v carinske namene glede vzpostavitve identifikacijske podatkovne baze carinskih datotek.Namen tega priporočila Komisije za sklep Sveta je prilagoditev navedene konvencije in protokolov zaradi pristopa Bolgarije in Romunije v skladu s členom 3(4) Akta o pristopu.2007/0079 (CNS)Priporočilo zaSKLEP SVETAo pristopu Bolgarije in Romunije h Konvenciji z dne 26. julija 1995, sestavljeni na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o uporabi informacijske tehnologije za carinske nameneSVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji,ob upoštevanju Pogodbe o pristopu Bolgarije in Romunije,ob upoštevanju Akta o pristopu Bolgarije in Romunije (v nadaljnjem besedilu „Akt o pristopu“) in zlasti člena 3(4) Akta,ob upoštevanju priporočila Komisije[2],ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[3],ob upoštevanju naslednjega:(1) Konvencija, sestavljena na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene[4] (v nadaljnjem besedilu „Konvencija o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene“) je bila podpisana v Bruslju dne 26. julija 1995 in je začela veljati 25. decembra 2005.(2) Konvencija o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene je bila dopolnjena s:-  Protokolom z dne 29. novembra 1996, sestavljenim na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o razlagi Konvencije o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene s predhodnim odločanjem Sodišča Evropskih skupnosti[5] (v nadaljevanju „Protokol o razlagi Sodišča Evropskih skupnosti“), ki je začel veljati 25. decembra 2005;-  Protokolom z dne 12. marca 1999, sestavljenim na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, glede pranja premoženjske koristi iz Konvencije o uporabi informacijske tehnologije v carinske namene in glede vključitve registrske številke prevoznih sredstev v Konvencijo[6] (v nadaljnjem besedilu „Protokol glede pranja premoženjske koristi“), ki začne veljati 90 dni po prejetju uradnega obvestila države članice, ki kot zadnja izpolni to obveznost in je članica Evropske unije, ko Svet sprejme akt o sestavi tega protokola;-  Protokolom z dne 8. maja 2003, sklenjenim v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, o spremembi Konvencije o uporabi informacijske tehnologije v carinske namene glede vzpostavitve identifikacijske podatkovne baze carinskih datotek[7] (v nadaljnjem besedilu „Protokol o vzpostavitvi identifikacijske podatkovne baze carinskih datotek“), ki začne veljati za osem zadevnih držav članic 90 dni po uradnem obvestilu države, ki kot osma izpolni to obveznost in je članica Evropske unije, ko Svet sprejme akt o sestavi tega protokola.(3) Po pristopu k Evropski uniji so Češka republika, Estonija, Ciper, Latvija, Litva, Madžarska, Poljska, Slovenija in Slovaška deponirale svoje listine o pristopu h Konvenciji o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene; Češka republika, Estonija, Ciper, Litva, Madžarska, Poljska, Slovenija in Slovaška so deponirale svoje listine o pristopu k trem protokolom; Latvija je deponirala svojo listino o pristopu k Protokolu o razlagi s strani Sodišča Evropskih skupnosti.(4) Člen 3(3) Akta o pristopu določa, da Bolgarija in Romunija pristopita h konvencijam in protokolom, sklenjenim med državami članicami, iz Priloge I k Aktu o pristopu, ki med drugim zajema Konvencijo o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene in Protokole k tej konvenciji. Za Bolgarijo in Romunijo začnejo veljati na dan, ki ga določi Svet.(5) V skladu s členom 3(4) Akta o pristopu sprejme Svet vse prilagoditve navedenih konvencij in protokolov, ki so potrebne zaradi pristopa –SKLENIL:Člen 1Konvencija o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene, Protokol o vzpostavitvi identifikacijske podatkovne baze carinskih datotek, Protokol o razlagi s strani Sodišča Evropskih skupnosti in Protokol glede pranja premoženjske koristi, sestavljeni v bolgarskem in romunskem jeziku ter priloženi k temu sklepu, so verodostojni pod enakimi pogoji kot druga besedila Konvencije o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene in njenih protokolov.Člen 2Konvencija o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene, kakor je bila spremenjena s Protokolom o vzpostavitvi identifikacijske podatkovne baze carinskih datotek in s tem sklepom, ter njeni protokoli o razlagi s strani Sodišča Evropskih skupnosti in glede pranja premoženjskih koristi začnejo veljati med Bolgarijo, Romunijo in drugimi državami članicami, za katere velja Konvencija o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene, prvi dan prvega meseca po datuma sprejetja tega sklepa. Veljati začne med Bolgarijo, Romunijo in vsako drugo državo članico na dan, ko začne veljati Konvencija o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene za zadevno drugo državo članico.Člen 3Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .V Bruslju,Za SvetPredsednikPRILOGA Besedilo Konvencije o uporabi informacijske tehnologije za carinske namene in protokolov o razlagi s strani Sodišča Evropskih skupnosti, glede pranja premoženjske koristi in o vzpostavitvi identifikacijske podatkovne baze carinskih datotek v bolgarskem in romunskem jeziku.[1] UL L 157, 2005, str. 203.[2] UL C […], […], str. […].[3] UL C […], […], str. […].[4] UL C 316, 27.11.1995, str. 34.[5] UL C 151, 20.5.1997, str. 16.[6] UL C 91, 31.3.1999, str. 2.[7] UL C 139, 13.6.2003, str. 2. (popravek UL C 56, 5.3.2005, str. 46 in UL C 191, 5.8.2005, str. 18).