title: Dosledna politika do avtoritarnih režimov, proti katerim veljajo omejevalni ukrepi EU Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 2. februarja 2012 o dosledni politiki do režimov, proti katerim EU uporablja omejevalne ukrepe, kadar njihovi voditelji izvršujejo svoje osebne in gospodarske interese znotraj meja EU (2011/2187(INI))

text:
               20.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               CE 239/11

         Četrtek, 2. februar 2012Dosledna politika do avtoritarnih režimov, proti katerim veljajo omejevalni ukrepi EU
   P7_TA(2012)0018
   Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 2. februarja 2012 o dosledni politiki do režimov, proti katerim EU uporablja omejevalne ukrepe, kadar njihovi voditelji izvršujejo svoje osebne in gospodarske interese znotraj meja EU (2011/2187(INI))
   2013/C 239 E/02

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju predloga priporočila Svetu, ki ga predlaga Graham Watson v imenu skupine ALDE o dosledni politiki do režimov, proti katerim EU uporablja omejevalne ukrepe, kadar njihovi voditelji izvršujejo svoje osebne in gospodarske interese znotraj meja EU (B7-0235/2011),

               —

               ob upoštevanju Ustanovne listine Združenih narodov, zlasti njenih členov 1 in 25 ter členov 39 in 41 poglavja VII te listine,

               —

               ob upoštevanju konvencij Združenih narodov o človekovih pravicah in izbirnih protokolov,

               —

               ob upoštevanju Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah ter njegovih dveh izbirnih protokolov,

               —

               ob upoštevanju Evropske konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (Evropska konvencija o človekovih pravicah),

               —

               ob upoštevanju resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov št. 1674 z dne 28. aprila 2006, ki potrjuje določbe iz zaključnega dokumenta svetovnega vrhunskega srečanja iz leta 2005 o odgovornosti za zaščito prebivalstva pred genocidom, vojnimi zločini, etničnim čiščenjem in zločini proti človeštvu,

               —

               ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah,

               —

               ob upoštevanju evropske varnostne strategije z naslovom „Varna Evropa v boljšem svetu”, ki jo je sprejel Evropski svet dne 12. decembra 2003,

               —

               ob upoštevanju resolucij Varnostnega sveta Združenih narodov št. 1267 (1999) o razmerah v Afganistanu in št. 1371 (2001) o razmerah v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji,

               —

               ob upoštevanju členov 21(2), 22 in 36 Pogodbe o Evropski uniji,

               —

               ob upoštevanju člena 215 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju okvirnega sklepa Sveta 2003/577/PNZ z dne 22. julija 2003 o izvrševanju sklepov o zasegu premoženja ali dokazov v Evropski uniji (1),

               —

               ob upoštevanju dokumenta Sveta z naslovom Ustanovitev sestave za sankcije znotraj delovne skupine svetovalcev za zunanje zadeve (RELEX/sankcije) z dne 22. januarja 2004 (5603/2004),

               —

               ob upoštevanju dokumenta Sveta z naslovom Osnovna načela o uporabi omejevalnih ukrepov (sankcij) z dne 7. junija 2004 (10198/1/2004),

               —

               ob upoštevanju sodbe Evropskega sodišča v zadevi Yusuf and Al Barakaat International Foundation proti Svetu in Komisiji (ZOdl. 2007, str. II-3533),

               —

               ob upoštevanju okvirnega sklepa Sveta 2006/783/PNZ z dne 6. oktobra 2006 o uporabi načela vzajemnega priznavanja odredb o zaplembi (2),

               —

               ob upoštevanju dokumenta Sveta z naslovom Najboljše prakse EU za učinkovito izvajanje omejevalnih ukrepov z dne 9. julija 2007 (11679/2007),

               —

               ob upoštevanju dokumenta Sveta z naslovom Izvajanje skupnega stališča 2001/931/SZVP z dne 21. julija 2007 (10826/1/2007),

               —

               ob upoštevanju dokumenta Sveta z naslovom Posodobitev najboljših praks EU za učinkovito izvajanje omejevalnih ukrepov z dne 24. aprila 2008 (08666/1/2008),

               —

               ob upoštevanju Skupnega stališča Sveta 2009/67/SZVP z dne 26. januarja 2009 o posodobitvi Skupnega stališča 2001/931/SZVP o uporabi posebnih ukrepov za boj proti terorizmu in razveljavitvi Skupnega stališča 2008/586/SZVP (3),

               —

               ob upoštevanju dokumenta Sveta z naslovom Smernice za izvajanje in ocenjevanje omejevalnih ukrepov (sankcij) v okviru skupne zunanje in varnostne politike EU, nazadnje pregledane 15. decembra 2009 (17464/2009),

               —

               ob upoštevanju resolucije z dne 4. septembra 2008 o oceni sankcij EU kot delu dejavnosti in politik EU na področju človekovih pravic (4),

               —

               ob upoštevanju Direktive 2005/60/ES o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma (5),

               —

               ob upoštevanju sredstev zunanje politike držav članic,

               —

               ob upoštevanju člena 121(3) Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve (A7-0007/2012),

         Splošne ugotovitve o ukrepih EU proti avtoritarnim voditeljem

               A.

               ker novi člen 21 Pogodbe o Evropski uniji, kot ga uvaja člen 1(24) Lizbonske pogodbe, priznava, da ukrepanje Unije temelji na demokraciji, pravni državi, univerzalnosti in nedeljivosti človekovih pravic in temeljnih svoboščin, spoštovanju človekovega dostojanstva, načelih enakosti in solidarnosti ter spoštovanju načel Ustanovne listine Združenih narodov in mednarodnega prava;

               B.

               ker se sankcije uporabljajo za uresničevanje ciljev skupne zunanje in varnostne politike (SZVP) iz člena 21 Pogodbe o Evropski uniji, ki vključujejo spodbujanje mednarodnega miru in varnosti, spoštovanja človekovih pravic, temeljnih svoboščin in pravne države ter krepitev demokracije in dobrega upravljanja;

               C.

               ker sankcije ali omejevalni ukrepi v okviru SZVP veljajo za prisilne ukrepe pred uporabo sile, kot so embargo na orožje, trgovinske sankcije, finančne in gospodarske sankcije, zamrznitev sredstev, prepoved poletov, omejevanje vstopa, diplomatske sankcije, bojkotiranje športnih in kulturnih dogodkov ter prenehanje sodelovanja s tretjo državo;

               D.

               ker je uporaba sankcij in omejevalnih ukrepov učinkovita le, če je del skladne in splošne strategiji Evropske unije in njenih držav članic na področju človekovih pravic;

               E.

               ker so „ciljno usmerjene sankcije“ oblika osebnih sankcij, selektivnih gospodarskih sankcij in diplomatskih ukrepov, kot so prepoved izdaje vizumov, zamrznitev sredstev, embargo na izvoz ali uvoz določenega blaga, prepoved letenja, prepoved vlaganja in omejitev uradnih stikov;

               F.

               ker nesoglasje med državami članicami pogosto povzroči neskladno izvajanje omejevalnih ukrepov, kar škodi verodostojnosti EU in učinkovitosti teh ukrepov;

               G.

               ker je EU svojo politiko sankcij pogosto uporabljala neskladno in s tem tretje države, kjer je stanje človekovih pravic in demokracije podobno, obravnavala različno, kar je sprožilo kritike na račun dvojnih meril;

               H.

               ker so nacionalne meje zaradi napredka informacijske tehnologije vse manj pomembne, možnosti za izolacijo države ali njene elite pa so v globaliziranem svetu vse manjše;

               I.

               ker je večina države, ki so tarča sankcij, države, ki so že tako najbolj izolirane od mednarodnega sistema in katerih družbe bi imele največje koristi od povečane mednarodne izpostavljenosti, saj bi spodbudila spremembe; ker imajo lahko omejevalni ukrepi, zlasti proti določenim posameznikom, v nekaterih primerih kljub temu odvračilne in psihološke učinke;

               J.

               ker bi morala EU sankcije sprejeti šele po temeljiti oceni najučinkovitejših načinov za doseganje demokratičnih sprememb v državi; ker bi morale vse sklepe spremljati zadevne utemeljitve;

               K.

               ker je Evropska unija za mnoge avtoritarne voditelje in osebe, ki so z njimi povezane, privlačna za naložbe, premoženje in bančne storitve in storitve zdravstvenega varstva, ter je območje, kjer uživajo pravico do prostega gibanja in kjer lahko svobodno zapravljajo svoje, pogosto na sumljiv način pridobljeno bogastvo;

               L.

               ker avtoritarne voditelje priložnost, da oblast izkoristijo za osebno bogatenje, med drugim z nezakonitim prisvajanjem državnih sredstev ali osebnim nadzorom nad njimi, pogosto spodbuja k temu, da si prizadevajo ostati na oblasti in si oblast tudi nasilno prilaščajo; ker je treba izvesti dodatne študije za zmanjšanje povezav med zunanjo razvojno pomočjo oziroma drugo pomočjo ter bogatenjem avtoritarnih voditeljev in njihovih najožjih krogov;

               M.

               ker je brez usklajenega ukrepanja težko pridobiti natančne podatke o tem, koliko premoženja imajo avtoritarni voditelji v EU, in ker mora EU vztrajati pri iskanju teh podatkov;

               N.

               ker bodo voditelji, proti katerim so uvedene sankcije, prizadeti, če se bo nanje izvajal pritisk z omejevanjem njihovih zmožnosti za prenos denarja, izvajanje naložb in dostop do finančnih sredstev, omejevanjem možnosti potovanj, dostopa do posebnih dobrin, storitev ali do diplomatskega zastopanja;

               O.

               ker je veliko število mednarodnih in regionalnih akterjev zahteva dialog in formalne ter neformalne mehanizme posvetovanja med temi akterji;

               P.

               ker je za učinkovito politiko do avtoritarnih režimov bistveno, da se prisilno diplomacijo, vključno z omejevalnimi ukrepi, uravnoteži z jasno komunikacijo in konstruktivnimi možnostmi, ki ne zajemajo uporabo sile, pri čemer sredstva zunanje politike EU in držav članic dajejo prednost kritičnemu in naprednemu dialogu in ne izolaciji;

               Q.

               ker je postopek pregleda, med katerim se lahko sankcije razširijo, ublažijo ali odpravijo v odgovor na spremembe ukrepanja voditeljev, katerim so namenjene, ključnega pomena za učinkovitost omejevalnih ukrepov in ga je treba izvesti strogo in strateško;

               R.

               ker morajo biti vsi omejevalni ukrepi v skladu s človekovimi pravicami, mednarodnim humanitarnim pravom, pravico do poštenega postopka, načelom sorazmernosti in pravico do učinkovitih pravnih sredstev, ter ne smejo v nobenem primeru kaznovati najbolj izpostavljenih skupin prebivalcev države, ki jo ti ukrepi zadevajo;

               1.

               naslovi naslednja priporočila na Svet:

                     Oblikovanje jasnejših opredelitev

                           (a)

                           določiti jasna merila o tem, kdaj naj se omejevalni ukrepi uporabljajo, razloge zanje, njihove oblike in smernice za njihovo periodično oceno in postopek pregleda, ki bo sledil, v posvetovanju z Evropskim parlamentom; določiti merila, da se poveča doslednost in verodostojnost sankcij EU, obenem pa ohraniti zadostno prilagodljivost na operativni ravni, kar bo Uniji omogočilo, da bo ta instrument uporabila kot učinkovito sredstvo v svojih zunanjih odnosih;

                           (b)

                           jasno in izrecno opredeliti, proti komu naj se uvedejo sankcije v primeru subjektov propadlih držav in nedržavnih subjektov, saj se ve, da so strukture pogosto nejasne;

                           (c)

                           vključiti sankcije v celovit politični okvir z opredelitvijo specifičnih kratko- in dolgoročnih ciljev za trajnostni proces demokratizacije;

                           (d)

                           priznati, da sankcije niso same sebi namen, in njihovo izvajanje pospremiti z jasnimi in uresničljivimi pogoji za odpravo sankcij;

                           (e)

                           sistematično podpirati delo Mednarodnega kazenskega sodišča tako, da se v politiki sankcij EU zagotovi ustrezno upoštevanje njegovih postopkov in sodb;

                           (f)

                           pozvati države članice EU, naj izvajajo načelo splošne sodne pristojnosti v boju proti nekaznovanju in zločinom proti človeštvu, da bi se tako izboljšal mednarodni kazenski pravosodni sistem;

                     Oblikovanje učinkovite politike sankcij

                           (g)

                           zavezati 27 držav članic EU, da bodo kar najbolj okrepile medsebojno sodelovanje in sinergije, ter jih pozvati, naj bodo enotne in dosledne pri obsodbah avtoritarnih režimov prek enotnega integriranega pristopa EU;

                           (h)

                           priznati, da so lahko sankcije, če niso mednarodno usklajene, neučinkovite in imajo lahko učinek, ki je v nasprotju z njihovimi cilji, da lahko škodijo preglednosti, verodostojnosti in skladnosti evropske politike sankcij ter lahko avtoritarni režim še okrepijo ali zmanjšajo možnosti EU pri pogajanjih z državo, proti kateri so uvedene, in verodostojnost EU in njenih držav članic; zagotoviti boljše usklajevanje in izmenjavo informacij med državami članicami z jasnimi postopki;

                           (i)

                           obstoječe sisteme sankcij izvajati dosledno in odločno, da ne bodo uporabljena dvojna merila, pri tem pa področje njihove uporabe razširiti tako, da bodo zajemali kršenje temeljnih svoboščin, zlasti pa verskih svoboščin in svobode izražanja; zagotoviti, da države Evropskega gospodarskega prostora in države prosilke za članstvo v Evropski uniji tudi uporabljajo omejevalne ukrepe in izmenjujejo bistvene informacije z Unijo;

                           (j)

                           uporabiti sankcije ali omejevalne ukrepe, ki so usmerjeni in sorazmerni z zastavljenim ciljem, ter namenjene samo odgovorni eliti represivnih ali zločinskih režimov in odgovornim nedržavnim subjektom propadlih držav ter čim bolj zmanjša neugodne posledice za civilno prebivalstvo, zlasti za najobčutljivejše osebe;

                           (k)

                           zagotoviti, da zunanja razvojna pomoč ali pomoč za druge namene ne postane spodbuda za bogatenje avtoritarnih voditeljev in njihovih najožjih krogov;

                           (l)

                           zagotoviti, da se politika sankcij, če je to le mogoče, izvaja hkrati s podporo civilnemu prebivalstvu v državi, proti kateri so uvedene sankcije; izboljšati kakovost in preglednost faze poročanja, da bo mogoče odobreno pomoč natančno količinsko opredeliti in natančno oceniti njen prispevek k zadostitvi potreb civilne družbe;

                           (m)

                           zagotoviti, da pri odločitvah o uvedbi omejevalnih ukrepov ali sankcij ni dvojnih meril in da se izvajajo ne glede na politične, gospodarske in varnostne interese;

                           (n)

                           zagotoviti, da omejevalni ukrepi, ki omejujejo tržne dejavnosti evropskih podjetij v kaznovanih državah, ne bodo koristili tekmecem iz tretjih držav;

                           (o)

                           zagotoviti, da so države članice, kot tudi vodje misij in delegacij EU tesno povezani s postopki oblikovanja, izvajanja, spremljanja in ocenjevanja omejevalnih ukrepov ter njihovih posledic na terenu, in sicer tako, da priskrbijo gradivo za ocene vpliva, ki dajejo navzočnosti predstavnikov EU na terenu bistven pomen; zagotoviti, da se bistvene informacije takoj posredujejo Evropskemu parlamentu;

                           (p)

                           zagotoviti, da so v državah, na katere se nanašajo omejevalni ukrepi, glavni akterji, ki se prizadevajo za demokracijo in človekove pravice, tesno povezani s postopki oblikovanja, izvajanja in ocenjevanja omejevalnih ukrepov;

                           (q)

                           zavezati obstoječe strukture v Evropski službi za zunanje delovanje in Komisijo, da bodo pred sprejetjem sankcij in po njem izvajale poglobljene analize razmer v gospodarski in družbeni strukturi zadevne države, pri tem pa ustrezno preučile posredne in neposredne učinke posameznih ukrepov na politično in družbeno-gospodarsko stanje zadevne družbe ter upoštevale učinek sankcij na poslovne elite, skupine civilne družbe, politično opozicijo in tudi reformno usmerjene elemente v vladi;

                           (r)

                           zavezati delovno skupino za sankcije (RELEX), da bo izpolnila svoj mandat: izvajala raziskave o sprejetju sankcij, ocenjevala obstoječe sankcije in oblikovala najboljše prakse glede uporabe in izvajanja omejevalnih ukrepov ter o svojih ugotovitvah redno poročala Svetu in Evropskemu parlamentu;

                           (s)

                           zavezati pravno službo EU in druge zadevne službe, da bodo Svetu svetovale glede previdnostnih ukrepov, ki jih je treba sprejeti, da bi posameznikom, uvrščenim na seznam, preprečile izogibanje sankcijam;

                           (t)

                           zavezati Evropsko službo za zunanje delovanje in Komisijo, da bosta imeli pri oblikovanju, izvajanju in pregledu sankcij celovitejši pristop z izmenjavo znanja in izkušenj na tem področju;

                           (u)

                           zavezati Svet in Komisijo, da bosta namenila dovolj časa in sredstev za analize pred načrtovanjem sankcij in ocenjevanje njihove učinkovitosti ter v ta namen zaposlila izkušene strokovnjake za države in specialiste za človekove pravice;

                           (v)

                           zavezati Komisijo in države članice k uskladitvi izvajanja embarga na orožje, ki je v pristojnosti držav članic;

                           (w)

                           zavezati Komisijo in države članice k letnemu poročanju o izvajanju sankcij in njihovi učinkovitosti;

                           (x)

                           pozvati Francijo in Veliko Britanijo ter nestalne članice EU v Varnostnem svetu Združenih narodov, naj z zadostnim prepričevanjem zagotovijo, da se bodo njegove resolucije strogo in dosledno izvajale;

                           (y)

                           kjer je primerno, premisliti o uporabi klavzul o „bistvenih elementih“ v dvostranski trgovini, ki EU omogočajo uvedbo sankcij zaradi kršenja človekovih pravic in demokratičnih načel ter izvajanje skladne evropske zunanje politike, da se podprejo ukrepi proti avtoritarnim režimom;

                     Zaveza skladni politiki znotraj meja EU

                           (z)

                           zavezati države članice EU, da bodo prijavile, kadar bodo imele osebe iz seznama sankcij znotraj njihovih meja materialno lastnino in finančna sredstva, ter posredovale podatke o približni vrednosti in lokaciji te lastnine in sredstev; pozvati države članice EU, naj sodelujejo v izmenjavi bistvenih informacij, na primer prek obstoječih uradov za odvzem premoženjske koristi in Camdenske meddržavne mreže uradov za odvzem premoženjske koristi (CARIN); okrepiti sodelovanje med državami članicami EU pri identifikaciji in zasegu teh sredstev;

                           (aa)

                           zavezati države članice EU k doslednemu izvajanju ciljno usmerjenih finančnih sankcij oziroma omejevalnih ukrepov, kot so:

                                       —

                                       razširitev uporabe Direktive št. 2005/60/ES o preprečevanju uporabe finančnega sistema za namene pranja denarja in financiranja terorizma, da bo veljala za vse poskuse kaznovanih diktatorjev ter fizičnih in pravnih oseb oziroma subjektov, povezanih z njimi, da bi odprli račun ali položili denar, saj je denar pridobljen s kaznivimi dejanji, krajami in poneverbami, in preučitev možnosti preventivnih mehanizmov za zmanjšanje pritoka nezakonito pridobljenih državnih sredstev ali premoženja v finančne ustanove EU;

                                       —

                                       zavračanje posojil, zaostrovanje ukrepov za odplačevanje posojil in zamrznitev vlog, s čimer bodo zagotovile, da bodo tovrstni ukrepi določenim osebam in subjektom popolnoma preprečili dostop do vseh finančnih storitev v sodni pristojnosti EU;

                           (ab)

                           zagotoviti, da gospodarske in finančne omejevalne ukrepe, vključno s ciljno usmerjenimi finančnimi sankcijami, izvajajo vse osebe in subjekti, ki delujejo znotraj Unije, vključno z državljani tretjih držav, pa tudi državljani Unije oziroma gospodarskimi subjekti, ki delujejo zunaj meja Unije, vendar so bili registrirani ali ustanovljeni v skladu z zakonodajo države članice Unije;

                           (ac)

                           zagotoviti, da bo voditeljem, proti katerim so uvedene sankcije, pa tudi fizičnim in pravnim osebam ter subjektom, ki so z njimi nedvoumno povezani, strogo prepovedano, da bi imeli sredstva in premoženje v EU;

                           (ad)

                           zavezati države članice EU, da bodo šolam in univerzam, skupinam strokovnjakov in drugim akademskim ustanovam prepovedale sprejemanje finančne podpore, subvencij ali donacij kaznovanih voditeljev ter z njimi povezanih fizičnih in pravnih oseb in zagotovile preglednost njihovega zasebnega financiranja;

                           (ae)

                           zavezati države članice EU, da bodo športnim združenjem (vključno z nogometnimi klubi) in dobrodelnim organizacijam prepovedale sprejemanje finančne podpore, subvencij ali donacij kaznovanih voditeljev ter z njimi povezanih fizičnih in pravnih oseb;

                           (af)

                           zavezati EU in njene države članice, da bodo dosledno upoštevale prepoved potovanja v namene, ki niso humanitarne narave, za voditelje, proti katerim so uvedene sankcije, in osebe, ki so z njimi povezane;

                           (ag)

                           zavezati države članice EU, da bodo dejavno raziskovale in po potrebi sodno preganjale fizične ali pravne osebe v Evropi, ki so kaznovanim voditeljem in z njimi povezanim osebam pomagale pri izogibanju sankcijam, ki so bile zakonito sprejete proti njim;

                     Ozaveščanje zunaj EU

                           (ah)

                           zavezati EU k oblikovanju mednarodne podpore in koalicij za njene politike, zlasti z vplivnimi subjekti v zadevni regij in v mednarodnih organizacijah, in v celotni proces pritegniti Evropski parlament;

                           (ai)

                           zavezati EU, da bo okrepila svojo legitimnost in pridobila široko javno in politično podporo za svoje politike, vključno z omejevalnimi ukrepi in sankcijami, na ravni EU in mednarodni ravni, zlasti v državah, v katerih vlada režim, proti kateremu so uvedene sankcije, in da bo v ta prizadevanja polno vključila tudi Evropski parlament;

                           (aj)

                           poziva EU, naj ob pomanjkanju sankcij ali omejevalnih ukrepov Varnostnega sveta Združenih narodov, sodeluje z državami, ki uporabljajo sankcije, deli informacije in usklajuje svoje ukrepe, da se zagotovi največji možni učinek na mednarodni ravni in čimbolj poveča učinkovitost uporabe sankcij Skupnosti;

                           (ak)

                           zavezati visoko predstavnico/podpredsednico Komisije, vodje misij in Evropsko službo za zunanje delovanje, da bodo voditeljem, proti katerim so uvedene sankcije, izrecno sporočili zahteve, ki jih morajo izpolniti, da bodo opredelili natančne in uresničljive cilje za spodbuditev pozitivnih sprememb, ter ponudili ustrezno tehnično pomoč;

                           (al)

                           zavezati države članice, da bodo v okviru zakonskih možnosti informacije o posameznikih, uvrščenih na seznam, posredovale drugim državam, ustreznim organom EU in mednarodnim organizacijam;

                           (am)

                           zavezati države članice, da bodo zagotovile primerno stopnjo javnega dostopa do informacij o nacionalnih ukrepih glede omejevalnih ukrepov, ki se izvajajo;

                           (an)

                           zavezati Svet, da se bo pri postopku pregleda sankcij v celoti posvetoval z Evropskim parlamentom ter da bo upošteval njegovo mnenje v političnih smernicah in oblikovanju širše politike sankcij EU;

                           (ao)

                           opomniti, da se morajo omejevalni ukrepi izvajati tudi s pozitivnim ukrepi kot so razvojna pomoč, trajnostno gospodarsko sodelovanje in podpora civilni družbi;

                           (ap)

                           spremljati sankcije in njihovo presojo z ukrepi, ki temeljijo na sodelovanju in dialogu z organizacijami civilne družbe in ljudmi v državah, proti katerim so bile sankcije uvedene, da bi tako razvili ali okrepili kulturo spoštovanja demokracije in človekovih pravic v zadevni državi;

                           (aq)

                           prizadevati si za sprostitev zamrznjenih in zaseženih sredstev, da bi jih čim hitreje vrnili v njihovo državo v korist prebivalstva;

                     *
               * *

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu in v vednost Komisiji ter Evropski službi za zunanje delovanje.

      (1)  UL L 196, 2.8.2003, str. 45.

      (2)  UL L 328, 24.11.2006, str. 59.

      (3)  UL L 23, 27.1.2009, str. 37.

      (4)  UL C 295 E, 4.12.2009, str. 49.

      (5)  UL L 309, 25.11.2005, str. 15.


title: Evropska ustanova za demokracijo Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 29. marca 2012 Svetu o načinih za morebitno ustanovitev Evropske ustanove za demokracijo (2011/2245(INI))

text:
               6.9.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               CE 257/13

         Četrtek, 29. marec 2012Evropska ustanova za demokracijo
   P7_TA(2012)0113
   Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 29. marca 2012 Svetu o načinih za morebitno ustanovitev Evropske ustanove za demokracijo (2011/2245(INI))
   2013/C 257 E/03

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju predloga priporočila Svetu, ki ga je v imenu skupine ALDE vložil Alexander grof Lambsdorfski, o načinih za morebitno ustanovitev Evropske ustanove za demokracijo (B7-0391/2011),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. julija 2011 o zunanjih politikah EU v prid demokratizaciji (1),

               —

               ob upoštevanju členov 2, 6, 8 in 21 Pogodbe o Evropski uniji,

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. decembra 2011 o pregledu evropske sosedske politike (2), predvsem pa njenega desetega odstavka,

               —

               ob upoštevanju svojih resolucij z dne 7. aprila 2011 o pregledu evropske sosedske politike – vzhodna dimenzija (3) in pregledu evropske sosedske politike – južni sklop (4),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 16. decembra 2010 o letnem poročilu o človekovih pravicah v svetu za leto 2009 in politiki EU na tem področju (5),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. aprila 2002 o sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o vlogi Evropske unije pri spodbujanju človekovih pravic in demokratizacije v tretjih državah (6),

               —

               ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1889/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi instrumenta financiranja za spodbujanje demokracije in človekovih pravic po svetu (EIDHR) (7),

               —

               ob upoštevanju sporazumov med Evropsko unijo in tretjimi državami ter klavzul o človekovih pravicah in demokraciji v teh sporazumih,

               —

               ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 18. maja 2009 o podpori demokratičnemu upravljanju: na poti k okrepljenemu okviru EU,

               —

               ob upoštevanju treh sklopov sklepov Evropskega sveta: z dne 22. oktobra 2009 o podpori demokraciji v zunanjih odnosih EU, z dne 13. decembra 2010, ki vsebujejo poročilo o napredku za leto 2010 in seznam pilotskih držav, ter z dne 20. junija 2011 o evropski sosedski politiki,

               —

               ob upoštevanju skupnega sporočila Komisije in visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko z dne 25. maja 2011 o novem odzivu na spremembe v sosedstvu (COM(2011)0303),

               —

               ob upoštevanju skupnega sporočila Komisije z naslovom "Partnerstvo za demokracijo in skupno blaginjo z državami južnega Sredozemlja" (COM(2011)0200));

               —

               ob upoštevanju sklepov o evropski sosedski politiki, ki so bili sprejeti dne 20. junija 2011 na 3101. srečanju Sveta za zunanje zadeve,

               —

               ob upoštevanju sklepov o Evropski ustanovi za demokracijo, ki so bili sprejeti dne 1. decembra 2011 na 3130. srečanju Sveta za zunanje zadeve,

               —

               ob upoštevanju tematskih in geografskih finančnih instrumentov Komisije glede demokratizacije in človekovih pravic (kot so evropski instrument za demokracijo in človekove pravice (EIDHR), evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI) itd.),

               —

               ob upoštevanju pisma, naslovljenega na predsednika Evropskega parlamenta Jerzyja Buzka in visoko predstavnico/podpredsednico Catherine Ashton, z dne 25. novembra 2011 v podporo vzpostavitvi Evropske ustanove za demokracijo,

               —

               ob upoštevanju členov 121(3) in 97 Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve in mnenja Odbora za razvoj (A7-0061/2012),

               A.

               ker so univerzalne človekove pravice in demokracija v Pogodbah EU zapisane kot temeljne vrednote Unije ter kot načela in cilji zunanjega delovanja Unije;

               B.

               ker člen 8 Pogodbe o delovanju Evropske unije določa načelo vključevanja enakosti spolov, saj navaja, da si Unija v vseh svojih dejavnostih prizadeva za odpravo neenakosti in spodbujanje enakosti med moškimi in ženskami,

               C.

               ker je Svet v svojem programu delovanja v podporo demokraciji v zunanjih odnosih EU navedel, da želi izboljšati skladnost in učinkovitost svoje podpore, vendar je pri tem dosegel omejen napredek;

               D.

               ker je Evropski parlament v svoji resoluciji z dne 7. julija 2011 na temo zunanjih politik EU v prid demokratizaciji pozdravil pobudo za vzpostavitev Evropske ustanove za demokracijo,

               E.

               ker so vzpostavitev Evropske ustanove za demokracijo v pismu, ki je bilo naslovljeno na predsednika Evropskega parlamenta Jerzyja Buzka in visoko predstavnico/podpredsednico Catherine Ashton, podprli številni ugledni zagovorniki človekovih pravic, med njimi prejemnika nagrade Saharova Aung San Su Či in Aleksander Milinkevič;

               F.

               ker EU in njene države članice še niso udejanjile resnično usklajenega in strateškega pristopa k zadevam demokratizacije, ki bi priznaval podporo demokraciji kot samostojno vprašanje;

               G.

               ker se je pri dogodkih arabske pomladi in vzhodnega sosedstva pokazalo, da mora EU nujno strateško sodelovati z avtoritarnimi državami in tistimi, ki si prizadevajo za demokratične reforme, pri tem pa uporabiti nov, drugačen pristop z namenom ponovne vzpostavitve verodostojnosti in zagotovitve pravočasne pomoči v procesu prehoda v demokracijo; ker bi lahko bila vzpostavitev Evropske ustanove za demokracijo eden najkonkretnejših odgovorov EU na izzive demokratizacije v našem sosedstvu in širše;

               H.

               ker imajo ženske ključno vlogo v procesih demokratizacije in pri uspehu družbenih gibanj;

               I.

               ker nedavni dogodki v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu pričajo o tem, da so ženske odločilni akterji demokratičnih sprememb in da se pravice žensk pogosto kršijo, ženske pa so bolj izpostavljene revščini in potisnjene na rob v političnem, družbenem in gospodarskem življenju svoje države;

               J.

               ker je zaradi vstaj v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu postalo še pomembneje, da se nestabilnost in nedemokratični režimi v sosedstvu EU obravnavajo kot pomembni dejavniki za varnost in stabilnost v Evropi;

               K.

               ker mora okrepljen pristop k podpori demokraciji in človekovim pravicam, ki se je razvil v okviru sosedske politike EU in agende za spremembe EU, spremljati tudi večja zmožnost hitrega in skladnega odzivanja na dogodke, ki se tičejo demokracije in pravne države;

               L.

               ker je evropski instrument za demokracijo in človekove pravice osredotočen na nujne ukrepe v zvezi z ogroženimi zagovorniki človekovih pravic, vključno z novinarji in predstavniki opozicije, ter dolgoročnejše ukrepe, ki dopolnjujejo obstoječe geografske instrumente EU;

               M.

               ker politične stranke, ugledne politične osebnosti (kot so disidenti, predstavniki opozicije, in voditelji mladinskih organizacij), družbena gibanja ter predstavniki civilne družbe, sektorja kulture in medijev (vključno z novinarji, avtorji spletnih dnevnikov, aktivisti v družbenih omrežjih itd.) z jasnim namenom izboljšati demokracijo igrajo osrednjo vlogo v vsaki demokraciji in procesu demokratizacije; ker zaradi pomanjkanja sredstev, omejenega mandata in dolgotrajnih postopkov v okviru evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice podpora tem akterjem v preteklosti ni zadostovala;

               N.

               ker je Svet za zunanje zadeve podprl pobudo o oblikovanju Evropske ustanove za demokracijo; ker dejavnosti za njeno vzpostavitev potekajo hitro in je nujno treba doseči dogovor o podrobnih operativnih vidikih;

               1.

               naslavlja naslednja priporočila na Svet in ga poziva:

                           (a)

                           naj zagotovi, da se bo z Evropsko ustanovo za demokracijo izoblikoval bolj strateški in politični pristop EU k podpori demokraciji, saj bo nudila razmeram prilagojeno, prožno in pravočasno pomoč od spodaj navzgor z možnostjo hitrega reprogramiranja, če bi bilo potrebno, da se olajša prehod v demokracijo v partnerskih državah;

                           (b)

                           naj pokaže, da je za uresničitev zgoraj navedenih ciljev ustanovitev novega sklada primernejša in učinkovitejša kot prilagoditev obstoječih instrumentov, predvsem instrumenta za demokracijo in človekove pravice;

                           (c)

                           naj razčisti naloge in vrednote Evropske ustanove za demokracijo ter tako izoblikuje jasna merila za izbor upravičencev, zlasti glede metodologije izbirnega postopka;

                           (d)

                           naj poveča usklajenost in učinkovitost podpore EU demokraciji, kot je določeno v programu delovanja v podporo demokraciji v zunanjih odnosih EU, ter dodeli Evropski ustanovi za demokracijo naloge in jo organizira v tem duhu;

                           (e)

                           naj zahteva, da Evropska ustanova za demokracijo jamči za načelo lastne nacionalne odgovornosti za demokratične procese in da se demokracija gradi s krepitvijo pravic v temeljih družbe pa vse do najvišjih vladnih organov;

                           (f)

                           naj zagotovi, da bo imela Evropska ustanova za demokracijo ob spodbujanju globoke in trajnostne demokracije v državah, ki so v prehodu ali ga imajo pred ali za sabo, s pretežno vendar ne izključno usmerjenostjo v evropsko sosedstvo, jasno poslanstvo, ki ji bo omogočalo, da dopolnjuje ukrepe v podporo demokraciji drugih instrumentov, in poudari svojo dodano vrednost;

                           (g)

                           naj pridobi dragocene izkušnje tako, da se na začetku osredotoči predvsem, a ne izključno na evropsko sosedstvo;

                           (h)

                           naj zagotovi, da bo vloga Evropske ustanove za demokracijo sinergična in bo dopolnjevala na delo, ki ga opravljajo institucije EU, vključno z Evropskim parlamentom, in države članice EU, agencije in skladi, ki jih financirajo, ter da bo z njimi tesno sodelovala, sklepala partnerstva in se izogibala podvajanju; naj si prizadeva za dopolnjevanje in tesno sodelovanje s Fundacijo Anna Lindh, predvsem pri spodbujanju demokracije v Sredozemlju;

                           (i)

                           naj zagotovi, da bo imela Evropska ustanova za demokracijo dodano vrednost, ker bo dopolnjevala, ne pa podvajala ali omejevala dejavnosti obstoječih instrumentov financiranja, predvsem evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice ter instrumenta za stabilnost; naj spozna, da bi lahko Evropska ustanova za demokracijo začela projekte, ki bi jih lahko pozneje nadaljevali evropski instrument za demokracijo in človekove pravice ali geografski instrumenti, in tako ustvarili programsko povezavo, ki bo dolgoročno zagotavljala usklajenost in trajnostnost;

                           (j)

                           naj še pred začetkom izvajanja projekta opredeli natančno metodologijo, da se prepreči prekrivanje med finančnimi instrumenti, celovito mrežo skupnostnih in parlamentarnih struktur (Urad za spodbujanje parlamentarne demokracije, ECG itd.), odgovorno za človekove pravice, in Evropsko ustanovo za demokracijo;

                           (k)

                           naj zagotovi, da bo Evropska ustanova za demokracijo na ravni strateškega načrtovanja sodelovala z drugimi instrumenti in strukturami EU, ki si prizadevajo za človekove pravice in demokracijo, zlasti evropskim instrumentom za demokracijo in človekove pravice, instrumentom za stabilnost, skupnim strateškim okvirom in geografskimi instrumenti; naj zagotovi, da bo finančno poslovodenje preudarno in pregledno, upravni in transakcijski stroški pa nizki; naj upošteva pomen metode Unije, pri čemer se Komisija poziva, naj čim prej preuči, kako bi bilo mogoče z instrumenti EU v prihodnosti zagotavljati hitrejše mehanizme odzivanja in kako ter kdaj bi bilo mogoče vzpostaviti skrbniški sklad EU, če bo v novi finančni uredbi določena primerna pravna podlaga zanj; naj v primeru delnega financiranja Evropske ustanove za demokracijo iz proračuna EU zagotovi, da to ne bo potekalo na račun že tako skromnih sredstev za instrument za demokracijo in človekove pravice;

                           (l)

                           naj Evropski ustanovi za demokracijo omogoči, da bo delovala na treh stopnjah: pred in med prehodom ter po njem, in naj sproži projekte ter inovativne rešitve in zamisli na temeljni ravni, ki jih EU doslej ni mogla podpreti zaradi postopkovnih omejitev ali zmanjševanja tveganja; naj poleg tega oblikuje Evropsko ustanovo za demokracijo tako, da se ne bo izogibala tveganjem, hkrati pa bo spoštovala finančno uredbo EU;

                           (m)

                           naj zahteva, da se zagotovi nepristranskost misij EU za opazovanje volitev, zato meni, da jih Evropska ustanova za demokracijo ne bi smela šteti k svojim dejavnostim za spodbujanje demokracije;

                           (n)

                           naj v zgodnjih fazah financiranja v določeni državi nagovori veliko skupino potencialnih upravičencev, vključno s ključnimi političnimi akterji, ki podpirajo demokracijo (npr. novimi političnimi akterji, ljudskimi gibanji in neregistriranimi nevladnimi organizacijami ter sindikati), nadzornimi telesi, obveščevalci, posameznimi političnimi disidenti, kulturnimi akterji, novimi medijskimi akterji (avtorji spletnih dnevnikov in drugi), organizacijami za manjšinske pravice in možganskimi trusti, ter tako omogoči, da bo Evropska ustanova za demokracijo podpirala številne različne lokalne akterje, ki si prizadevajo za demokratične reforme; da zagotovi pluralistično podporo zgoraj omenjenim političnim akterjem in gibanjem;

                           (o)

                           naj zagotovi, da bo Evropska ustanova za demokracija namenila posebno pozornost udeležbi žensk v procesu demokratične reforme, tako da bo podpirala organizacije in projekte žensk na področjih, kjer je vprašanje enakosti spolov pomembno, kot je odpravljanje nasilja, zagotavljanje delovnih mest in politična udeležba, povečanje enakega dostopa do pravosodnega in izobraževalnega sistema ženskam in dekletom ter preprečevanje ali odpravljanje obstoječih kršitev njihovih pravic;

                           (p)

                           naj upošteva, da je nujno potrebno, da Evropska ustanova za demokracijo v državah prehoda podpira različna združenja, ker imajo pomembno vlogo v demokraciji in lahko prispevajo k doseganju nacionalnega soglasja;

                           (q)

                           naj podeli Evropski ustanovi za demokracijo pristojnost, da donacije nediskriminatorno in po posvetu z delegacijami EU na kraju samem dodeli neposredno upravičencem in po možnosti preko političnih fundacij in nevladnih organizacij, ki dokazljivo uspešno podpirajo demokracijo; naj predvsem na začetku zagotovi, da bo neposredno dodeljevanje sredstev učinkovit mehanizem, ki bo Evropski ustanovi za demokracijo omogočal, da na kraju samem sodeluje s partnerji, ki imajo potrebno znanje in lokalno infrastrukturo ter uživajo zaupanje tamkajšnjih ljudi; naj se zaveda, da bi se z neposrednim dodeljevanjem sredstev ob upoštevanju političnega pluralizma na ravni EU in dodelitvi ozkemu krogu upravičencev zmanjšalo upravno breme za Evropsko ustanovo za demokracijo in morebitna tveganja;

                           (r)

                           naj zagotovi, da bo EU lahko izvajali politični vpliv v skladu s svojim prispevkom v proračun; naj vzpostavi enostavno, pregledno in politično reprezentativno strukturo upravljanja ter zagotovi usklajeno in stroškovno učinkovito razmerje med predstavniki držav članic in institucij EU, vključno s Parlamentom, ter neodvisnimi strokovnjaki in izvajalci; naj vzpostavi jasno ravnovesje med samostojnostjo in neodvisnostjo Evropske ustanove za demokracijo ter njeno odgovornostjo do tistih, ki jo financirajo, ter naj na njenih računih zagotovi največjo možno raven finančne korektnosti ter še posebej poskrbi, da sredstva ne bodo odtekala zaradi korupcije in se ne bodo izplačevala osebam ali organizacijam, ki so kakor koli povezane s kriminalnimi ali terorističnimi organizacijami;

                           (s)

                           naj Evropsko ustanovo za demokracijo organizira kot upravno lahko, prožno in učinkovito strukturo s sedežem v Bruslju in preprostimi mehanizmi dodeljevanja donacij, da se prosilci ne bi prebijali skozi zapletene razpisne postopke, da sofinanciranje s strani upravičencev ne bi bilo pogoj za financiranje, da bi dodelitev sredstev veljala stroga in jasna merila, seznam upravičencev pa bi bil javen, razen če bi to ogrozilo njihovo varnost in da bi se uvedli primerni zaščitni ukrepi v izogib goljufijam in zlorabi sredstev;

                           (t)

                           naj za Evropsko ustanovo za demokracijo predvidi primerne poti za strukturirano sodelovanje ter usklajevanje med akterji v Bruslju in na kraju samem; naj poskrbi za tesno usklajevanje in posvetovanje med bodočim izvršnim odborom in osebjem Evropske ustanove za demokracijo ter Evropsko službo za zunanje delovanje, Komisijo in Parlamentom glede strategij, ciljev in pobud v okviru ustreznih instrumentov EU ter za strukturiran dialog z delegacijami EU in veleposlaništvi držav članic na kraju samem;

                           (u)

                           naj zagotovi, da bo Evropska ustanova za demokracijo trdno povezana s skupinami upravičencev in se bo redno posvetovala z njimi, ne da bi imela regionalne urade, temveč da se bo v zvezi s tem zanašala na delegacije EU in lokalne organizacije ali neodvisne strokovnjake in izvajalce, ki so bili temeljito preverjeni, da se zagotovi, da nimajo nikakršnih povezav s kriminalnimi ali terorističnimi organizacijami;

                           (v)

                           naj zagotovi vzpostavitev primernega sistema spremljanja, prek katerega bi se ocenila učinkovitost zagotovljenih sredstev;

                           (w)

                           naj kljub temu upošteva, da je treba dati prednost vzpostavitvi Evropske ustanove za demokracijo kot zunanjemu finančnemu instrumentu EU znotraj institucionalnega okvira Unije in tako zagotovi, da lahko Parlament ustrezno izvaja svoje zakonodajne in proračunske pristojnosti v zvezi s prispevki in programskimi dejavnostmi EU;

                           (x)

                           naj zagotovi, da bo prispevek EU v proračun Evropske ustanove za demokracijo v celoti v skladu z načeli dobre finančne prakse in ga bo upravljalo osebje, ki je usposobljeno za uporabo finančne uredbe, ki velja za proračun EU, in da bo lahko Parlament v celoti izvajal proračunski in zakonodajni nadzor, vključno z možnostjo, da proračunski organ spremlja in preverja uporabo teh sredstev;

                           (y)

                           naj zagotovi, da bo imel Parlament obsežen politični nadzor nad dejavnostmi, tudi programskimi dejavnostmi Evropske ustanove za demokracijo, in tudi, da bo neodvisna tretja stran dosledno spremljala in ocenjevala izvajanje njegovih ukrepov, tudi tako da bo Parlament redno obveščen o letnih poročilih te ustanove; naj Parlamentu ponudi dovolj prostora, da bo lahko prispeval v fazi oblikovanja programa, določal prednostne naloge in strateške smernice delovanja ter delil svojo ustvarjalnost in izkušnje, ki so jih imele z demokratičnim prehodom države članice, pri podpiranju procesov demokratizacije onstran evropskih meja;

                           (z)

                           naj zagotovi, da bo Parlament tudi s posvetovanji vključen v celoten proces ustvarjanja in vodenja Evropske ustanove za demokracijo, med drugim s politično uravnoteženim izborom poslancev za svet guvernerjev in izvršni odbor te ustanove; naj pregleda sestavo sveta guvernerjev, da zagotovi zastopanost držav članic preko Sveta, ter poveča udeležbo Parlamenta v svetu guvernerjev tega instrumenta, da zagotovi ustrezen vpliv v skladu s pristojnostjo Parlamenta kot veje proračunskega organa EU; naj Parlamentu omogoči, da smiselno in sistematično sodeluje pri določanju političnih in strateških smernic, prednostnih nalog, pričakovanih rezultatov in skupnih finančnih dodelitev, ki so temelj dejavnosti te ustanove;

                           (aa)

                           naj redno preverja vpliv, učinkovitost in dodano vrednost Evropske ustanove za demokracijo za instrumente EU ter trajnostnost financiranih dejavnosti; naj sprejme ustrezne sklepe in po potrebi spremeni njeno velikost, strukturo, mehanizem financiranja ali vodstvene odgovornosti; naj zagotovi, da bodo rezultati teh ocen posredovani Parlamentu;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu ter v vednost Komisiji in državam članicam.

      (1)  Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0334.

      (2)  Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0576.

      (3)  Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0153.

      (4)  Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0154.

      (5)  Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0489.

      (6)  UL C 131 E, 5.6.2003, str. 147.

      (7)  UL L 386, 29.12.2006, str. 1.


title: Priporočilo Komisije z dne 28. marca 2007 o spremljanju prisotnosti furana v živilih(Besedilo velja za EGP).

text:
               29.3.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 88/56

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 28. marca 2007
   o spremljanju prisotnosti furana v živilih
   (Besedilo velja za EGP)
   (2007/196/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti druge alinee člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Ameriški organ „Food and Drug Administration (FDA)“ je maja leta 2004 objavil rezultate raziskave glede prisotnosti furana v izdelkih, ki se toplotno obdelujejo. Številna živila (kot npr. živila v pločevinkah in kozarcih za vlaganje, živila za otroke, kava, juhe in omake itd.) so vsebovala furan.

               (2)

               Znanstveni odbor za onesnaževala v prehranjevalni verigi Evropske agencije za varno hrano (EFSA) meni, da ti rezultati nakazujejo na resno težavo in je 7. decembra 2004 pripravil znanstveno poročilo o furanu.

               (3)

               V tem poročilu je EFSA navedla, da trenutni razpoložljivi podatki kažejo, da je med morebitno izpostavljenostjo človeka in količino snovi, ki so jo zaužile poskusne živali in povzročajo nastanek raka, razmeroma majhna razlika in da so za zanesljivo oceno tveganja potrebni dodatni podatki o toksičnosti in izpostavljenosti.

               (4)

               Po vsej Evropski skupnosti je treba zbrati zanesljive podatke o vsebnosti furana v živilih, ki se toplotno obdelujejo, da se EFSA omogoči izvedbo zanesljive ocene tveganja. Zlasti se je treba osredotočiti na zbiranje podatkov za obdobje 2007–2008. Po tem obdobju je treba podatke zbirati redno.

               (5)

               Treba je zbirati podatke o živilih, ki so v prodaji, ne glede na kakršno koli nadaljnjo pripravo (npr. kava v prahu, sokovi, kozarci za vlaganje in pločevinke, toplotno neobdelani pred uporabo) in o živilih v prodaji, ki se analizirajo kot bodo zaužita po nadaljnji laboratorijski pripravi (npr. kuhana kava, izdelki v pločevinkah in v kozarcih za vlaganje, toplotno obdelani pred uporabo). V zadnjem primeru je treba pri pripravi upoštevati navodila za uporabo, če so na voljo. Doma pripravljena hrana s svežimi sestavinami (npr. zelenjavna juha s svežo zelenjavo, domača irska obara) ni zajeta v ta program spremljanja, saj se učinke načinov priprave hrane v gospodinjstvu na vsebnost furana v živilih lahko bolje razišče v okviru raziskovalnega projekta.

               (6)

               Za zagotovitev reprezentativnega vzorčenega lota je treba upoštevati postopke vzorčenja, kakor so določeni v delu B Priloge k Uredbi Komisije (ES) št. 333/2007 z dne 28. marca 2007 o metodah vzorčenja in analize za uradni nadzor vsebnosti svinca, kadmija, živega srebra, neorganskega kositra, 3-MCPD in benz(o)pirena v živilih (1). Analiza vzorcev se izvaja v skladu s točko 1 in 2 Priloge III k Uredbi (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (2).

               (7)

               Pomembno je, da se rezultati analiz in specifične dodatne informacije, potrebne za oceno rezultatov, redno poročajo EFSA. Obliko poročanja določi EFSA. Vnos podatkov v zbirko podatkov opravlja EFSA –

         PRIPOROČA:

               1.

               Da države članice v obdobju 2007–2008 spremljajo prisotnost furana v živilih, ki se toplotno obdelujejo. Spremljanje vključuje živila v prodaji ne glede na kakršno koli nadaljnjo pripravo (3), in živila v prodaji kot bodo zaužita po nadaljnji laboratorijski pripravi (4).

               2.

               Države članice EFSA redno pošiljajo podatke o spremljanju in v obliki, ki jo je določila EFSA.

               3.

               Države članice uporabljajo postopke vzorčenja, kakor so določeni v delu B Priloge k Uredbi (ES) št. 333/2007, da se zagotovi reprezentativnost vzorčenega lota. Pred analizo je treba vzorec pripraviti natančno za zagotovitev, da ne bi prišlo do spremembe vsebnosti furana v vzorcu.

               4.

               Da države članice izvajajo analizo furana v skladu s točko 1 in 2 Priloge III k Uredbi (ES) št. 882/2004.

      V Bruslju, 28. marca 2007

            Za Komisijo

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  Glej stran 29 tega Uradnega lista.

      (2)  UL L 191, 28.5.2004, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1791/2006 (UL L 363, 20.12.2006, str. 1).

      (3)  Živila v prodaji ne glede na kakršno koli nadaljnjo pripravo: npr. kava v prahu, sokovi, kozarci za vlaganje in pločevinke pred uporabo.

      (4)  Živila v prodaji, kot bodo zaužita po nadaljnji laboratorijski pripravi: npr. kuhana kava, izdelki v pločevinkah in kozarcih za vlaganje, toplotno obdelani pred uporabo. Če so na voljo navodila za pripravo, jih je treba upoštevati. Doma pripravljena živila s svežimi sestavinami (npr. zelenjavna juha s svežo zelenjavo, domača irska obara) niso zajeta v ta program spremljanja.


				|

		52014DC0408

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Irske za leto 2014 in mnenje Sveta o irskem programu stabilnosti za leto 2014 /* COM/2014/0408 final */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Irske za leto 2014
in mnenje Sveta o irskem programu stabilnosti za leto 2014

SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z
dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o
nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1],
zlasti člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za in rast in delovna
mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik
ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno
ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in
konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija
2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih
vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na
nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da
morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili
polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju
priporočil za posamezne države.
(4)
Na Irskem je do decembra 2013 potekal program za
makroekonomsko prilagoditev. V skladu s členom 12 Uredbe (EU)
št. 472/2013 je bila zato Irska med trajanjem navedenega programa izvzeta
iz spremljanja in ocenjevanja v okviru evropskega semestra za usklajevanje
ekonomskih politik. Glede na uspešno zaključeni program za makroekonomsko
prilagoditev bi bilo treba državo zdaj v celoti vključiti v okvir
evropskega semestra.
(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[5],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[6].
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, vrnitvi k
normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate
poglobljenega pregleda za Irsko[7],
ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 in v
katerem je upoštevala uspešen zaključek programa Irske za makroekonomsko
prilagoditev ter dejstvo, da bi bilo treba državo zdaj v celoti vključiti
v okvir evropskega semestra. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja,
da je bil nedavno zaključeni program za makroekonomsko prilagoditev
ključnega pomena za obvladovanje ekonomskih tveganj in zmanjšanje
neravnotežij na Irskem. Vendar pa preostala makroekonomska neravnotežja
zahtevajo posebno spremljanje in odločne ukrepe na ravni politik. Razmere
v finančnem sektorju, zadolženost zasebnega in javnega sektorja ter s tem
povezane visoke bruto in neto zunanje obveznosti ter razmere na trgu dela
kažejo, da tveganja še vedno obstajajo.
(8)
Irska je 17. aprila 2014 predložila nacionalni
reformni program za leto 2014, 29. aprila 2014 pa še program stabilnosti
za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala
njuna medsebojna povezanost.
(9)
Glavna cilja proračunske strategije iz
programa stabilnosti za leto 2014 sta odpraviti čezmerni primanjkljaj do
leta 2015 in doseči srednjeročni cilj do leta 2018. Načrtovano
je zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2015 v skladu s priporočilom,
izdanim v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Potrjen je
srednjeročni cilj strukturno uravnoteženega proračuna, ki je v skladu
z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Program za obdobje po letu 2015
določa zniževanje nominalnega javnofinančnega primanjkljaja za približno
1 odstotno točko BDP na leto v obdobju 2016–2018. Delež javnega dolga v
BDP naj bi se zmanjšal s skoraj 124 % BDP leta 2013 na 107 % BDP leta
2018. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v
programu, je na splošno v skladu z napovedmi Komisije za leti 2014 in 2015, z
izjemo nekaterih razlik pri prispevkih komponent povpraševanja. Odobril ga je
neodvisni organ (Irski fiskalni svetovalni svet). Vendar pa so napovedi irskih
organov za zadnja leta izvajanja programa optimistične. Poleg tega za leto
2015 niso navedeni dovolj podrobni ukrepi za doseganje proračunskih
ciljev. Posledično bo primanjkljaj v letu 2015 po napovedih Komisije višji
od ciljne vrednosti, ki jo je priporočil Svet. Na podlagi ocene programa
in napovedi Komisije ter v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 je Svet
mnenja, da so cilji programa skladni s pravili Pakta za stabilnost in rast,
vendar bi jih bilo treba od leta 2015 naprej podpreti s podrobno opredeljenimi
ukrepi. Irska je sprejela konkretne ukrepe za izboljšanje pomembnih vidikov
svojega fiskalnega okvira ter kakovosti in pravočasnosti zagotavljanja
podatkov. Vendar pa srednjeročni proračunski načrti niso podprti
z dobro opredeljenimi ukrepi za prilagoditev in so v času sprejetja letnih
proračunov predmet revizij. Srednjeročne zgornje meje odhodkov niso
dovolj omejene s pravno zavezujočimi posebnimi prilagoditvami.
(10)
Davčne reforme so prispevale k fiskalnemu
prilagajanju, vendar bi bilo mogoče davčni sistem še izboljšati, da
bi bil bolj učinkovit in rasti prijazen. Pri obdavčitvi premoženja je
prišlo do preusmeritve z davka na transakcije na periodične davke, ki se
izračunajo na podlagi vrednosti stanovanjske nepremičnine, vendar je
davčna osnova še vedno razmeroma ozka, ker so nekatere vrste
nepremičnin izvzete iz obdavčitve. Sistem obdavčitve dela je
razdrobljen in kompleksen. Znižane davčne stopnje in davčne
oprostitve pri davkih na potrošnjo in okoljskih davkih ožijo davčno
osnovo, medtem ko so takšni davki prijaznejši za rast. Zaradi ničelne in
znižanih stopenj DDV je učinkovitost sistema DDV pod povprečjem EU.
Znižane stopnje DDV so pogoste zaradi prerazdelitve dohodkov, čeprav niso
učinkovit in dobro usmerjen instrument za zaščito ranljivih skupin.
Izboljšati bi bilo mogoče učinkovitost okoljskih davčnih
instrumentov in ukiniti okoljsko škodljive subvencije.
(11)
Čeprav je prebivalstvo Irske razmeroma mlado,
so bili javni izdatki za zdravstvo leta 2012 pri 8,7 % BND med najvišjimi v EU
in so občutno presegali 7,3-odstotno povprečje EU. Glede na sedanje težave
pri upravljanju zdravstvene blagajne bo zaradi pričakovanih demografskih
pritiskov kot posledice staranja prebivalstva sedanje ravni storitev
mogoče ohranjati le, če bo srednje- do dolgoročno dosežena
boljša stroškovna učinkovitost. Do leta 2060 naj bi se izdatki v zvezi z
zdravstvom zaradi demografskih pritiskov povečali za 1,2 odstotne
točke BDP. Zdravstveni sektor je pred večplastnimi izzivi. Sistemi in
procesi finančnega upravljanja in računovodstva so razdrobljeni med
različnimi ponudniki zdravstvenih storitev. To povzroča zamude in
ovire pri zbiranju in obdelavi podatkov. Prav tako sta zaradi tega ovirana
spremljanje izdatkov za zdravstvo ter doseganje stroškovne učinkovitosti
in ustrezne dodelitve sredstev. Dodaten izziv predstavlja visoka raven izdatkov
za farmacevtske izdelke, saj so izdatki za zdravila na recept sorazmerno
visoki.
(12)
Irska se spoprijema s težavami glede
brezposelnosti, zlasti dolgotrajne brezposelnosti in brezposelnosti mladih, še
vedno pa je velik delež delovno sposobnega prebivalstva nizko kvalificiran, kar
povzroča neenakost ter neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter
povpraševanjem po njih. Ob nedavni krepitvi trga dela je začela
dolgotrajna brezposelnost postopoma upadati, vendar je še vedno visoka in se v
razmerju s celotno brezposelnostjo povečuje, delež dolgotrajno
brezposelnih pa je ob koncu leta 2013 prestavljal več kot 61 % vseh
brezposelnih. Stopnja brezposelnosti mladih je ob koncu leta 2012 in v
začetku leta 2013 presegla 30 %. Poleg tega se je delež mladih, ki
niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, med letoma 2007 in 2012
povečal za osem odstotnih točk na 18,7 %, nato pa upadel na
16,1 %, vendar je še vedno med najvišjimi v EU. V skladu s cilji jamstva
za mlade bi se moralo pravilo o štirimesečnem obdobju uporabljati za vse
mlade, ki potrebujejo zaposlitev. S ponovnim vzpostavljanjem ravnotežja v
gospodarstvu so se pojavila neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter
povpraševanjem po njih, zato sta področji prekvalifikacije in dodatnega
izobraževanja izziv za sistem izobraževanja in usposabljanja. Poleg navedenega
je udeležba v vseživljenjskem učenju nižja od povprečja EU
(7,3 % v primerjavi z 10,7 % leta 2013).
(13)
Delež oseb, ki živijo v gospodinjstvih z nizko
intenzivnostjo dela, je na Irskem med najvišjimi v EU, zaradi česar
nastajajo resne socialne težave. Ta delež je bil že pred krizo višji od
povprečja EU, nato pa se je strmoglavo povzpel s 14,3 % leta 2007 na
24,2 % leta 2011. Nizka intenzivnost dela je še zlasti razširjena med
enostarševskimi gospodinjstvi z otroki. To je tudi eden od dejavnikov, zaradi
katerih se na Irskem povečuje tveganje revščine in socialne
izključenosti otrok, vse bolj pereče pa postaja tudi vprašanje nizke
udeležbe žensk na trgu dela, ki je leta 2013 znašala 67,2 % (v primerjavi
s 83,4 % za moške). Posledično se je pozornost preusmerila na
razpoložljivost in cenovno dostopnost otroškega varstva, ki lahko starše
pomembno ovirata pri tem, da bi našli zaposlitev in se izognili tveganju
revščine. Na trg dela negativno vplivajo tudi posamične pasti
brezposelnosti. Nediferencirana struktura nadomestil za brezposelnost v sistemu
nadomestil in pomoči za iskalce zaposlitve, neomejeno trajanje
izplačevanja pomoči za iskalce zaposlitve ter izguba dodatnih ugodnosti
(zlasti dodatka za najemnino in zdravstvene kartice za brezplačne
zdravstvene storitve) ob vnovični zaposlitvi pomenijo, da so
nadomestitvene stopnje razmeroma visoke pri dolgotrajno brezposelnih z
možnostjo majhnega dohodka in drugih kategorijah delavcev, odvisno od
družinskih razmer.
(14)
Posojilna dejavnost za MSP je še naprej šibka
zaradi kombinacije majhnega povpraševanja po posojilih in omejitev pri ponudbi
posojil, saj na MSP še vedno negativno vplivata uporaba pretiranega
finančnega vzvoda in šibko domače povpraševanje, banke pa si morajo
še naprej prizadevati za trajnostne rešitve v segmentih slabih posojil MSP. Po
podatkih iz najnovejše raziskave irskega raziskovalnega in marketinškega
podjetja Red C je med oktobrom 2012 in marcem 2013 za bančno posojilo
zaprosilo 40 % MSP, od tega pa je bilo posojilo zavrnjeno 19 %. Ob
koncu leta 2009 je bil ustanovljen Urad za preverjanje kreditov, ki posreduje v
sporih med posojilodajalci in MSP kot potencialnimi posojilojemalci, ki jim je
bilo posojilo zavrnjeno. Čeprav ustanovitev navedenega urada predstavlja
pozitiven ukrep, pa se zdi, da je vpliv urada za zdaj precej omejen, med drugim
tudi zaradi razmeroma majhnega števila pritožb. MSP so pri svojih naložbah
močno odvisna od bančnega financiranja, nebančni viri
financiranja pa na splošno niso dovolj razviti, čeprav se trenutno
proučujejo nekatere alternative, vključno s posojilnimi skladi.
Vendar pa bo ob močnejšemu okrevanju in rasti domačega povpraševanja
ponudba verjetno vse bolj omejena, če ne bodo kreditni kanali ustrezno
obnovljeni, kar je odločilno za obete glede rasti. Da bi se izboljšal dostop
MSP do finančnih sredstev, so bile uvedene posebne sheme in skladi, kot so
kreditna jamstvena shema, posojilni sklad za mikropodjetja in trije skladi za
MSP, vendar je njihova izkoriščenost zazdaj majhna.
(15)
Kljub bančnim reformam, ki so se začele
izvajati v okviru nedavno zaključenega programa finančne pomoči,
se bančni sektor še vedno srečuje s pomembnimi izzivi. Te je podrobno
analizirala Komisija v poglobljenem pregledu za Irsko iz leta 2014. Junija 2013
so slaba posojila predstavljala skoraj 27 % posojilnega portfelja treh
glavnih domačih bank. Zadolženost zasebnega sektorja je kljub nedavnemu
razdolževanju še vedno med najvišjimi v EU ter še naprej ogroža finančno
stabilnost in obremenjuje gospodarstvo. Razdolževanje gospodinjstev in MSP ni
bilo izvedeno v celoti, čiščenje bilanc stanja bank in MPS pa je
odločilno za obnovitev kreditnih kanalov. Obseg bančnih posojil še
naprej upada, bančni sektor pa ima še vedno težave z doseganjem
dobičkonosnosti, deloma zaradi velikega števila hipotekarnih posojil s
spremenljivo obrestno mero (razvrednotene terjatve z nizkim donosom) v bilancah
stanja bank.
(16)
Stroški izvrševanja pogodb so visoki. Večino
teh stroškov predstavljajo odvetniški stroški, ki znašajo 18,8 odstotne
točke, visoki stroški pravnih storitev pa negativno vplivajo na stroškovno
strukturo vseh podjetij, vključno z MSP. Poleg navedenega se stroški
pravnih storitev za razliko od drugih stroškov strokovnih storitev od nastopa
krize niso ustrezno zmanjšali, deloma tudi zaradi nezadostne konkurence. Irski
organi so se v okviru programa za makroekonomsko prilagoditev zavezali uvedbi
reform v sektorju pravnih storitev. Junija 2011 so objavili zakon o pravnih
storitvah, ki ga je treba začeti izvajati. V sodstvu so splošni in
administrativni viri za izvajanje aktivnega upravljanja zadev v fazi pred
sojenjem zelo omejeni, kar lahko prispeva k zamudam pri dostopu do sodnega
varstva in višjim stroškom. Poleg tega je opaziti precejšnje vrzeli v
zmogljivosti države na področju zbiranja podatkov o kakovosti in
učinkovitosti pravosodnega sistema.
(17)
Komisija je v okviru evropskega semestra opravila
celovito analizo irske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in
nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje
nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno
fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Irskem, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 7 v
nadaljevanju.
(18)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil irski
program stabilnosti, njegovo mnenje[8]
pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točk 1 in 2 v nadaljevanju.
(19)
Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki
ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program
in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6
Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 1,
3, 5 in 6 v nadaljevanju.
(20)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te
analize je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih
valuta je euro. Irska bi morala ta priporočila izvesti pravočasno in
v celoti –
PRIPOROČA, da Irska v obdobju
2014–2015 ukrepa, tako da:
1.           V
celoti izvrši proračun za leto 2014 ter zagotovi vzdržno odpravo
čezmernega primanjkljaja do leta 2015, in sicer s podrobnejšo
opredelitvijo dodatnih strukturnih ukrepov, ki podpirajo proračunsko
strategijo, ter s strukturno prilagoditvijo, kot je določeno v
priporočilu Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim
primanjkljajem. Po odpravi čezmernega primanjkljaja izvaja strukturno
prilagajanje za dosego srednjeročnega cilja v višini najmanj 0,5 % BDP
na leto, še več pa v ugodnih gospodarskih razmerah ali če je to
potrebno za upoštevanje pravila o zadolževanju, da se zagotovi vzdržno
zmanjševanje visokega deleža javnega dolga sektorja države. Okrepi
verodostojnost strategije za fiskalno prilagoditev, učinkovito izvaja večletno
proračunsko načrtovanje in opredeli širše proračunske ukrepe, ki
bodo osnova za doseganje srednjeročnih fiskalnih ciljev. Z omejitvijo
zakonsko določenih možnosti za diskrecijske spremembe zgornje meje
javnofinančnih izdatkov poskrbi, da bo slednja bolj zavezujoča. V
podporo konsolidaciji javnih financ bi bilo treba razmisliti o povečanju
prihodkov z razširitvijo davčne osnove. Poskrbeti bi bilo treba, da bo
davčni sistem bolj prijazen rasti in okolju.
2.           Nadaljuje reformo
zdravstvenega sektorja, ki se je začela izvajati v okviru strateškega
okvira za prihodnost zdravstvenega sektorja („Future Health“). Izvaja dodatne
ukrepe za zmanjšanje porabe v sektorju farmacevtskih izdelkov, vključno s
pogostejšim usklajevanjem s cenami za patentirana zdravila v referenčnih
državah, večjim prodorom generičnih zdravil na trg in boljšimi
praksami pri predpisovanju zdravil. Izvaja reformo sistemov finančnega
upravljanja pri nacionalnem organu za zdravstvo, da se poenotijo sistemi pri
vseh ponudnikih zdravstvenih storitev, in podpira boljše upravljanje terjatev.
Z januarjem 2015 začne uvajati posamezne identifikatorje v sistemu
zdravstvenega varstva.
3.           Uvaja dodatne izboljšave
aktivnih politik trga dela ter posebno pozornost namenja dolgotrajno
brezposelnim, nizko kvalificiranim in, v skladu s cilji jamstva za mlade,
mladim. Nadaljuje reformo sistema dodatnega izobraževanja in usposabljanja,
shem za podporo zaposlovanju in programov vajeništva. Poveča ponudbo
usposabljanj na delovnem mestu, izboljša kakovost tečajev in vajeništev v
okviru dodatnega izobraževanja in usposabljanja ter zagotovi, da bodo ti
ustrezni z vidika povpraševanja na trgu dela. Poveča raven in kakovost
podpornih storitev, ki jih zagotavljajo uradi za zaposlovanje Intreo. Na
področju dodatnega izobraževanja in usposabljanja vzpostavi dobro
delujoč sistem napotitev med uradi za zaposlovanje Intreo ter
odbori za izobraževanje in usposabljanje.
4.           Rešuje problematiko
gospodinjstev z nizko intenzivnostjo dela in vprašanje tveganja revščine
med otroci s postopnim ukinjanjem nadomestil in dodatkov ob ponovni zaposlitvi.
Spodbuja udeležbo žensk na trgu dela z večjo razpoložljivostjo cenovno
dostopnejšega otroškega varstva za poln delovni čas, zlasti za družine z
nizkimi dohodki.
5.           V okviru politike za MSP
razvija dodatne pobude za ta sektor, vključno s pobudami glede
razpoložljivosti bančnega in nebančnega financiranja ter za reševanje
vprašanj glede prestrukturiranja dolgov. Spodbuja pobude za boljši dostop MSP
do bančnih posojil in nebančnega financiranja. Uvede sistem
spremljanja posojil za MSP v bančnem sektorju ter sočasno izvaja
dejavnosti za boljšo izrabo netradicionalnih zmogljivosti financiranja,
vključno s tremi skladi za MSP, ki jih sofinancira irski nacionalni
pokojninski rezervni sklad, skladom za mikropodjetja ter začasno jamstveno
shemo za posojila. Spodbuja rabo teh in drugih nebančnih shem financiranja
za MSP. Poveča prepoznavnost in zmogljivosti Urada za preverjanje kreditov
pri posredovanju v sporih med bankami in MSP kot potencialnimi posojilojemalci,
ki jim je bilo posojilo zavrnjeno.
6.           Spremlja uspešnost poslovanja
bank z vidika doseganja ciljev pri prestrukturiranju hipotekarnih posojil z
zaostanki s plačili. Objavi ambiciozne cilje za tretje in četrto
četrtletje leta 2014 za glavne hipotekarne banke, da predlagajo in
sklenejo dogovore o prestrukturiranju hipotekarnih posojil z zaostankom pri
plačilih več kot 90 dni, s čimer bi se do konca leta 2014 znatno
zmanjšal obseg posojil z zaostankom pri plačilih. V okviru revizij in
pregledov na kraju samem še naprej ocenjuje vzdržnost sklenjenih dogovorov o
prestrukturiranju. Pripravi smernice glede trajnosti rešitev. Redno objavlja
podatke o segmentu posojil za MSP z zaostanki pri plačilih v portfeljih
bančnih posojil, da se poveča preglednost. Razvije strategijo za
rešitev vprašanja izpostavljenosti komercialnim nepremičninskim posojilom
v težavah. Vzpostavi centralni register posojil.
7.           Zmanjša stroške pravnih
postopkov in storitev ter spodbuja konkurenčnost, vključno z
uveljavitvijo zakona o pravnih storitvah do konca leta 2014, med drugim njegove
določbe o dopustnosti ustanavljanja multidisciplinarnih praks, in s
prizadevanji za odpravo pridržne pravice odvetnikov. Spremlja učinek
izvajanja tega zakona, med drugim na stroške pravnih storitev. Z izvršilni
ukrepi poskrbi, da regulativni organ za pravne storitve začne takoj
delovati in izpolnjuje obveznosti, ki jih ima po zakonodaji, vključno z
objavo predpisov ali smernic za multidisciplinarne prakse in reševanjem
pritožb. Izboljša sisteme zbiranja podatkov, da se omogočijo kakovostni in
učinkoviti sodni postopki.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 408 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 in
P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 79 final.
[8]               V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije z dne 30. maja 2008 o ukrepih za zmanjšanje tveganja za snovi: 2,3-epoksipropiltrimetilamonijev klorid (EPTAC), (3-kloro-2-hidroksipropil) trimetilamonijev klorid (CHPTAC) in heksaklorociklopentadien (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2316) (Besedilo velja za EGP)

text:
               21.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 162/37

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 30. maja 2008
   o ukrepih za zmanjšanje tveganja za snovi: 2,3-epoksipropiltrimetilamonijev klorid (EPTAC), (3-kloro-2-hidroksipropil) trimetilamonijev klorid (CHPTAC) in heksaklorociklopentadien
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2316)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2008/472/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 z dne 23. marca 1993 o oceni in nadzoru tveganja, ki ga predstavljajo obstoječe snovi (1), in zlasti člena 11(2) Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V Uredbi (EGS) št. 793/93 so bile naslednje snovi opredeljene kot prednostne snovi za oceno v skladu z uredbama Komisije (ES) št. 143/97 (2) in (ES) št. 2364/2000 (3) v tem zaporedju o tretjem in četrtem seznamu prednostnih snovi, kot določa Uredba (EGS) št. 793/93:

                           —

                           2,3-epoksipropiltrimetilamonijev klorid (EPTAC),

                           —

                           (3-kloro-2-hidroksipropil) trimetilamonijev klorid (CHPTAC),

                           —

                           Heksaklorociklopentadien.

               (2)

               Države članice poročevalke, imenovane v skladu z navedenimi uredbami, so v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1488/94 z dne 28. junija 1994 o določitvi načel za ocenjevanje tveganja, ki ga obstoječe snovi predstavljajo za ljudi in okolje v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 793/93 (4), za navedene snovi dokončale ocenjevanje tveganja za ljudi in okolje ter predlagale strategijo za omejitev tveganja.

               (3)

               Opravljeno je bilo posvetovanje z Znanstvenim odborom za zdravstvena in okoljska tveganja (SCHER), ki je o ocenah tveganja, ki so jih pripravile poročevalke, izdal svoja mnenja. Mnenja so objavljena na spletni strani Znanstvenega odbora.

               (4)

               Rezultati ocene tveganja in nadaljnji rezultati strategij za omejitev tveganja so navedeni v ustreznem sporočilu Komisije (5).

               (5)

               Na podlagi navedene ocene je primerno priporočiti nekatere ukrepe za zmanjšanje tveganja za nekatere snovi. Glede snovi, ki niso izrecno navedene, za naslovnike tega priporočila ni priporočil.

               (6)

               Pri priporočenih ukrepih za zmanjšanje tveganja za delavce je treba upoštevati predpise za varnost pri delu, saj ti zagotavljajo ustrezen in zadosten okvir za omejitev tveganja zaradi zadevnih snovi.

               (7)

               Ukrepi za zmanjšanje tveganja, predvideni s tem priporočilom, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega na podlagi člena 15(1) Uredbe (EGS) št. 793/93 –

         PRIPOROČA:
   ODDELEK 1
   2,3-EPOKSIPROPILTRIMETILAMONIJEV KLORID (Eptac)

         (št. CAS 3033-77-0; št. Einecs 221-221-0)

   Ukrepi za zmanjšanje tveganja za delavce (1) in okolje (2)

               1.

               Delodajalci, ki EPTAC uporabljajo pri proizvodnji in kot sredstvo za kationizacijo pri kationizaciji škrobov, morajo upoštevati posebna navodila, pripravljena za posamezne panoge na nacionalni ravni, ki temeljijo na praktičnih nezavezujočih smernicah, ki jih sestavi Komisija v skladu s členom 12(2) Direktive Sveta 98/24/ES (6) (Direktiva o kemičnih dejavnikih).

               2.

               Po potrebi morajo nadzorovanje krajevnih emisij EPTAC v okolje urejati nacionalni predpisi, da se onemogoči nastanek tveganja za okolje.

         ODDELEK 2
   (3-KLORO-2-HIDROKSIPROPIL) TRIMETILAMONIJEV KLORID (CHPTAC)

         (št. CAS 3327-22-8; št. Einecs 222-048-3)

   Ukrepi za zmanjšanje tveganja za delavce (3) in okolje (4)

               3.

               Delodajalci, ki uporabljajo CHPTAC kot sredstvo za kationizacijo pri kationizaciji škrobov, morajo upoštevati posebna navodila, pripravljena za posamezne panoge na nacionalni ravni, ki temeljijo na praktičnih nezavezujočih smernicah, ki jih sestavi Komisija v skladu s členom 12(2) Direktive 98/24/ES.

               4.

               Po potrebi morajo nadzorovanje krajevnih emisij CHPTAC v okolje urejati nacionalni predpisi, da se onemogoči nastanek tveganja za okolje.

         ODDELEK 3
   NASLOVNIKI

               5.

               To priporočilo je naslovljeno na vse panoge, ki uvažajo, proizvajajo, prevažajo ali skladiščijo navedene snovi, ki jih formulirajo v pripravke ali drugače predelujejo, ki jih uporabljajo, odstranjujejo ali ponovno pridobivajo s predelavo odpadnih snovi, in na države članice.

      V Bruslju, 30. maja 2008

            Za Komisijo

         Stavros DIMAS

            Član Komisije

      (1)  UL L 84, 5.4.1993, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

      (2)  UL L 25, 28.1.1997, str. 13.

      (3)  UL L 273, 26.10.2000, str. 5.

      (4)  UL L 161, 29.6.1994, str. 3.

      (5)  UL C 157, 21.6.2008, str. 10.

      (6)  UL L 131, 5.5.1998, str. 11. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 165, 27.6.2007, str. 21).


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 17. decembra 2013 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Banque centrale du Luxembourg (ECB/2013/51)

text:
               24.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 378/15

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 17. decembra 2013
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Banque centrale du Luxembourg
   (ECB/2013/51)
   2013/C 378/04
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Banque centrale du Luxembourg bo potekel po reviziji za poslovno leto 2013. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2014.

               (3)

               Banque centrale du Luxembourg je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta od 2014 do 2018 izbrala družbo DELOITTE AUDIT SARL –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se družba DELOITTE AUDIT SARL imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Banque centrale du Luxembourg za poslovna leta od 2014 do 2018.

      V Frankfurtu na Majni, 17. decembra 2013

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI


Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0141

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Danske, 2004–2010  /* SEK/2005/0141 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 2.2.2005SEK(2005) 141 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Danske, 2004–2010(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] določa, da morajo nesodelujoče države članice, torej tiste, ki niso sprejele enotne valute, Svetu in Komisiji pred 1. marcem 1999 predložiti konvergenčne programe. V skladu s členom 9 te uredbe je moral Svet proučiti vse konvergenčne programe na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem ko je proučil program, je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje. V skladu z Uredbo morajo države članice predložiti letne dopolnitve svojih konvergenčnih programov, ki jih lahko Svet prav tako prouči v skladu z istimi postopki.Danska je svoj prvi konvergenčni program, ki je obravnaval obdobje 1998–2005, predložila 30. oktobra 1998, Svet pa ga je ocenil 1. decembra 1998. Dopolnitve programa so bile predložene vsako naslednje leto. Danska je zadnjo dopolnitev svojega konvergenčnega programa predložila 29. novembra 2004. Službe Komisije so izdelale tehnično oceno te dopolnitve programa ob upoštevanju rezultatov gospodarskih napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 in ob upoštevanju kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov, priporočil iz širših smernic ekonomskih politik za obdobje 2003–2005 ter načel, določenih v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o okrepitvi usklajevanja proračunskih politik[3], ki ga je potrdil Svet. Ocena je naslednja:-  Dopolnitev konvergenčnega programa Danske iz leta 2004 je vlada sprejela 29. novembra 2004 in jo isti dan predložila Komisiji. Dopolnitev je bila v vednost poslana danskemu parlamentu. Sedanja dopolnitev, ki obravnava obdobje do leta 2010, je šesta dopolnitev konvergenčnega programa, predloženega oktobra 1998. Dopolnitev programa v celoti ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov za stabilnost in konvergenčnih programov“[4].-  Dopolnitev predvideva 2,2 % in 2,5 % rast BDP za leti 2004 in 2005 ob odskoku domačega povpraševanja, zlasti zasebne porabe, po upočasnitvi leta 2003. Za 2006 je predvidena rast BDP znatno nižja. Doslej se je trg dela izboljšal le zmerno, a se v naslednjih letih pričakuje njegova oživitev. Na splošno se na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov makroekonomski scenarij, na katerem temelji dopolnitev, zdi relativno previden in se večinoma sklada z oceno služb Komisije, vključno z napovedmi iz jeseni 2004. Vendar pa so predpostavke o rasti za leto 2006 in naslednja leta videti previdne in nekoliko pod ocenami služb Komisije za srednjeročno stopnjo potencialne rasti.-  Inflacija je na koncu leta 2003 upadla zaradi znižanja cen uvoza in elektrike ter letna inflacija je bila leta 2004 večinoma omejena. Proti koncu leta je inflacija nekoliko narasla, ker je znižanje trošarin za razne predmete na koncu leta 2003 izpadla iz letne primerjave, cene energije so se zvišale; leta 2004 je povprečna inflacija znašala 1,2 %. Hujših trenj, ki bi vplivala na tečaj krone, ni bilo. Odstopanja v tečaju glede na srednji obračunski tečaj so bila veliko manjša kot jih predvideva uradna stopnja in razlika v kratkoročnih obrestnih merah z euroobmočjem je bila še naprej nizka. To odseva veliko zaupanje v makroekonomski politični okvir na Danskem, ki še naprej zagotavlja donose dolgoročnih vladnih obveznic. V preteklem letu je bil donos danskih vladnih obveznic skladen s trendi večjih obvezniških trgov.-  Srednjeročni proračunski okvir na Danskem obsega cilj javnofinančnega presežka v višini 1,5–2,5 % BDP do leta 2010 in omejitev letne realne rasti javne porabe v višini 0,5 % od leta 2005 naprej; nadzor odhodkov je okrepljen s tako imenovano zamrznitvijo davkov. Tako za podsektor institucionalnih enot centralne ravni države kot za pokojninske sklade se pričakuje stabilen presežek v programskem obdobju. Proračun institucionalnih enot lokalne ravni države bo po predvidevanjih v ravnovesju, kakor zahteva zakonodaja. Dopolnitev programa predvideva presežke v višini 1,2 % BDP leta 2004, 2,0 % leta 2005 in 1,6 % leta 2006. Presežek dosega 2,0 % BDP leta 2010. Tako delež odhodkov kot delež prihodkov postopoma upadata skozi obravnavano obdobje. Če se za upoštevanje ocenjenega vpliva cikla uporablja skupna metodologija, je ciklično prilagojen proračunski saldo v dobrem presežku skozi vse obravnavano obdobje. Predvideni cilji javnofinančnega presežka ne odstopajo v večji meri od podatkov dopolnitve iz leta 2003. Razlike v kratkoročnem smislu povzročajo revidirane predpostavke o rasti BDP ter učinek nedavnih ukrepov politik, vključno s fiskalnim paketom iz marca 2004, ki pomeni uvod v finančno reformo, sprejeto leta 2003. Od leta 2007 so predvideni presežki nekoliko nižji kot v prejšnji dopolnitvi programa zaradi revizije demografskih predpostavk, ki so prispevale k znižanju dolgoročnih fiskalnih potreb. Sedanja dopolnitev programa na splošno potrjuje strategijo iz prejšnje dopolnitve ob podobnem makroekonomskem scenariju.-  Tveganja za proračunske projekcije so precej uravnotežena, četudi se v določeni meri nagibajo k boljšemu rezultatu kot je bilo predvideno v prvih letih programa. Danske javne finance več let kažejo znatne presežke. To velja tudi za leto 2003, ko je znašal presežek 1,0 % BDP ob zgolj 0,5 % rasti BDP. Stopnja rasti BDP za 2006, ki bi bila bližja trendu in višja kot pričakovana, bi v navedenem letu okrepila javne finance glede na scenarij iz programa. Poleg tega lahko tudi cene nafte, višje od predvidenih v dopolnitvi programa, izboljšajo javne finance, saj je Danska neto izvoznica nafte. Sestava rasti BDP v prihodnjih letih, ki večinoma temelji na domačem povpraševanju, bi morala zagotoviti znatne prihodke in tako podpreti ugoden razvoj javnih financ. Na srednji rok ne bo mogoče uresničiti projekcij, če se javni odhodki ne bodo omejili do ciljne rasti, zlasti na ravni institucionalnih enot lokalne ravni države, in če ne bodo doseženi srednjeročni cilji o višji zaposlenosti. Glede na to oceno tveganja se proračunska politika iz programov zdi zadostna za ohranitev srednjeročnega proračunskega stanja „blizu ravnovesja ali v presežku“, kakor za celotno obdobje programa zahteva Pakt za stabilnost in rast. Prav tako tudi zagotavlja zadostno varnostno rezervo, da se prepreči prekoračitev 3 % BDP praga primanjkljaja ob normalnih makroekonomskih nihanjih.-  Delež bruto javnega dolga je leta 2003 znašal 44,7 % BDP in bo po projekcijah iz dopolnitve programa leta 2010 dosegel 28,75 % BDP. K padcu deleža dolga najbolj prispevajo pozitivni primarni saldi in učinek nominalne rasti BDP.-  Dopolnitev programa iz leta 2004 pomeni revizijo vladnega programa strukturnih reform, ki se osredotoča na povečanje zaposlenosti in okrepitev konkurenčnosti. V zadnjih letih je bila sprejeta vrsta ukrepov. Nedavna davčna reforma, ki je bila v celoti izvedena leta 2004, ima namen ublažiti negativen učinek visoke obdavčitve na ponudbo delovne sile, vključno s številom izvedenih ur dela. Vendar celo po reformi ostaja mejna marginalna davčna stopnja med najvišjimi v EU in se še uporablja za relativno velik del polno zaposlenih delavcev. Cilj dobropisa na že plačane davke na dohodek, ki je bil uveden kot del davčne reforme, je povečati spodbude k vstopu ali ostajanju na trgu dela, predvsem za delavce z nizkimi dohodki. Srednjeročne proračunske projekcije kažejo porast zaposlenosti z nadaljnjimi reformami, ki jih danski organi priznavajo za nujne, a niso podrobno določene. Na skorajšnji polovici programskega obdobja do leta 2010 je slika v tem pogledu zato neenotna.-  Videti je, da je Danska kljub višjim predvidenim proračunskim stroškom zaradi staranja prebivalstva v ugodnem položaju glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ. V programu opisana proračunska strategija, ki temelji predvsem na nadaljnji konsolidaciji dolgov s stalnimi proračunskimi presežki, bi morala zagotoviti vzdržnost skozi čas. Vendar bodo težave lahko nastopile pri doseganju stalnega strogega nadzora odhodkov in znatnega povečanja zaposlenosti, na katerih sloni strategija.-  Ekonomske politike, opisane v dopolnitvi programa, so na splošno skladne s širšimi smernicami nacionalnih ekonomskih politik na področju javnih financ.Na podlagi te ocene je Komisija sprejela priloženo priporočilo za Mnenje Sveta o dopolnitvi konvergenčnega programa Danske in ga pošilja Svetu.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Danske, 2004–2010SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Dne [15. februarja ] 2005 je Svet proučil dopolnitev konvergenčnega programa Danske, ki obravnava obdobje od 2004 do 2010. Dopolnitev v celoti ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov za stabilnost in konvergenčnih programov“.2.  Makroekonomski scenarij, ki je podlaga programa, predvideva realno rast BDP, ki se z 2,2 % leta 2004 utrjuje na 2,5 % leta 2005 in do povprečnih 1,7 % v letih 2006–10. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov je videti, da scenarij odseva relativno previdne predpostavke o rasti. V programu so projekcije glede inflacije videti realistične.3.  Srednjeročni proračunski okvir na Danskem obsega cilj javnofinančnega presežka v višini 1,5–2,5 % BDP do leta 2010 in omejitev letne realne rasti javne porabe v višini 0,5 % od leta 2005 naprej; nadzor odhodkov je okrepljen s tako imenovano zamrznitvijo davkov. Tako za podsektor institucionalnih enot centralne ravni države kot za pokojninske sklade se pričakuje stabilen presežek v programskem obdobju. Proračun institucionalnih enot lokalne ravni države bo po predvidevanjih v ravnovesju, kakor zahteva zakonodaja. Dopolnitev programa predvideva presežke v višini 1,2 % BDP leta 2004, 2,0 % leta 2005 in 1,6 % leta 2006. Presežek dosega 2,0 % BDP leta 2010. Tako delež odhodkov kot delež prihodkov postopoma upadata skozi obravnavano obdobje. Če se za upoštevanje ocenjenega vpliva cikla uporablja skupna metodologija, je ciklično prilagojeni proračunski saldo v dobrem presežku skozi vse obravnavano obdobje. Predvideni cilji javnofinančnega presežka ne odstopajo v večji meri od podatkov dopolnitve iz leta 2003. Razlike v kratkoročnem smislu povzročajo revidirane predpostavke o rasti BDP ter učinek nedavnih ukrepov politik, vključno s fiskalnim paketom iz marca 2004, ki pomeni uvod v finančno reformo, sprejeto leta 2003. Od leta 2007 so predvideni presežki nekoliko nižji kot v prejšnji dopolnitvi programa zaradi revizije demografskih predpostavk, ki so prispevale k znižanju dolgoročnih fiskalnih potreb. Na splošno sedanja dopolnitev programa potrjuje strategijo iz prejšnje dopolnitve ob podobnem makroekonomskem scenariju.4.  Tveganja za proračunske projekcije so precej uravnotežena, četudi se v določeni meri nagibajo k boljšemu rezultatu kot je predvideno v prvih letih programa. Danske javne finance več let kažejo znatne presežke. To velja tudi za leto 2003, ko je znašal presežek 1,0 % BDP ob zgolj 0,5 % rasti BDP. Stopnja rasti BDP za 2006, ki bi bila bližja trendu in višja kot pričakovana, bi v navedenem letu okrepila javne finance glede na scenarij iz programa. Poleg tega lahko tudi cene nafte, višje od predvidenih v dopolnitvi, izboljšajo javne finance, saj je Danska neto izvoznica nafte. Sestava rasti BDP v prihodnjih letih, ki večinoma temelji na domačem povpraševanju, bi morala zagotoviti znatne prihodke in tako podpreti ugoden razvoj javnih financ. Na srednji rok ne bo mogoče uresničiti projekcij, če se javni odhodki ne bodo omejili do ciljne rasti, zlasti na ravni institucionalnih enot lokalne ravni države, in če ne bodo doseženi srednjeročni cilji o višji zaposlenosti.5.  Glede na to oceno tveganja se proračunska politika iz programov zdi zadostna za ohranitev srednjeročnega proračunskega stanja „blizu ravnovesja ali v presežku“, kakor za celotno obdobje programa zahteva Pakt za stabilnost in rast. Prav tako tudi zagotavlja zadostno varnostno rezervo, da se prepreči prekoračitev 3 % BDP praga primanjkljaja ob normalnih makroekonomskih nihanjih.6.  Delež bruto javnega dolga je leta 2003 znašal 44,7 % BDP in bo po projekcijah iz dopolnitve programa leta 2010 dosegel 28,75 % BDP. K padcu deleža dolga najbolj prispevajo pozitivni primarni saldi in učinek nominalne rasti BDP.7.  Videti je, da je Danska kljub višjim predvidenim proračunskim stroškom zaradi staranja prebivalstva v ugodnem položaju glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ. V programu opisana proračunska strategija, ki temelji predvsem na nadaljnji konsolidaciji dolgov s stalnimi proračunskimi presežki, bi morala zagotoviti vzdržnost skozi čas. Vendar bodo težave lahko nastopile pri doseganju stalnega strogega nadzora odhodkov in znatnega povečanja zaposlenosti, na katerih sloni strategija.8.  Ekonomske politike, opisane v dopolnitvi programa, so na splošno skladne s širšimi ekonomskimi smernicami nacionalnih ekonomskih politik na področju javnih financ.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2010 |Realni BDP (spremembe v %) | KP nov. 2004 | 2,2 | 2,5 | 1,3 | 1,9 | 1,8 |COM okt. 2004 | 2,3 | 2,4 | 2,0 | ni podatkov | ni podatkov |KP nov. 2003 | 2,3 | 2,2 | 1,9 | 1,7 | 1,7 |Inflacija po HICP (%) | KP nov. 2004 | 1,2 | 1,7 | 1,6 | 1,7 | 1,6 |COM okt. 2004 | 1,1 | 1,9 | 1,6 | ni podatkov | ni podatkov |KP nov. 2003 | 1,8 | 1,7 | 1,7 | 1,7 | 1,7 |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP nov. 2004 | 1,2 | 2,0 | 1,6 | 1,7 | 2,0 |COM okt. 20042 | 2,0 | 2,6 | 2,8 | ni podatkov | ni podatkov |KP nov. 2003 | 1,3 | 1,8 | 1,9 | 2,1 | 2,1 |Primarni saldo (v % BDP) | KP nov. 20043 | 4,3 | 4,8 | 4,5 | 4,6 | 4,4 |COM okt. 2004 | 4,4 | 4,9 | 4,9 | ni podatkov | ni podatkov |KP nov. 2003 | 2,3 | 2,7 | 2,6 | 2,3 | 2,3 |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP nov. 20041 | 1,7 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | 2,3 |COM okt. 2004 | 2,6 | 2,9 | 3,0 | ni podatkov | ni podatkov |KP nov. 20031 | 1,1 | 1,5 | 1,7 | 1,9 | 2,1 |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP nov. 2004 | 42,3 | 39,4 | 37,4 | 35,3 | 28,8 |COM okt. 2004 | 41,5 | 37,5 | 34,2 | ni podatkov | ni podatkov |KP nov. 2003 | 41,2 | 38,7 | 36,4 | 27,5 | 27,5 |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 V obvestilu o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem iz septembra 2004 je Danska predstavila podatke za javnofinančni saldo in bruto dolg, pri katerih je bil sklad za dodatno pokojninsko zavarovanje umeščen zunaj javnega sektorja, kar je znižalo javnofinančni presežek za približno 1 odstotno točko BDP. Na tej podlagi so napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 tudi izključile presežek za dodatno pokojninsko zavarovanje. V tej oceni so bili podatki služb Komisije za javnofinančni saldo in bruto dolg preračunani tako, da vključujejo sklad za dodatno pokojninsko zavarovanje, kakor velja za dopolnitev programa. Podatki služb Komisije za javnofinančni saldo in javni dolg zato niso isti kot v jesenskih napovedih. 3 V dopolnitvi programa je primarni saldo prikazan brez neto obresti, ne pa brez bruto obresti, kakor je običajno; ta preglednica prikazuje primarni saldo brez bruto obresti. Viri: Dopolnitev konvergenčnega programa, november 2003 in november 2004 (KP); gospodarske napovedi služb Komisije jesen 2004 (COM; glej opombo 2); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997. Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Popravljeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov, ki ga je potrdil Ekonomsko-finančni svet dne 10.7.2001.[3] COM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Popravljeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov, dokument EFC/ECFIN/404/01 – REV 1 z dne 27.6.2001, ki ga je potrdil Ekonomsko-finančni svet dne 10.7.2001.[5] UL L 209, 2.8.1997. Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.