title: Priporočilo Komisije z dne  14. decembra 2005  o usklajenem programu nadzora na področju prehrane živali za leto 2006 v skladu z Direktivo Sveta 95/53/ES

text:
               22.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 337/51

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 14. decembra 2005
   o usklajenem programu nadzora na področju prehrane živali za leto 2006 v skladu z Direktivo Sveta 95/53/ES
   (2005/925/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 95/53/ES z dne 25. oktobra 1995 o določitvi načel izvajanja uradnega nadzora na področju prehrane živali (1), in zlasti člena 22(3) Direktive,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Leta 2005 so države članice opredelile nekatere zadeve, primerne za usklajen program nadzora, ki ga je treba izvesti v letu 2006.

               (2)

               Čeprav določa Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2002/32/ES z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi (2) največjo vsebnost aflatoksina B1 v krmi, ne obstajajo predpisi Skupnosti za druge mikotoksine, kot so ohratoksin A, zearalenon, deoksinivalenol, fumonizini in toksini T-2 in HT-2. Zbiranje podatkov o prisotnosti navedenih mikotoksinov na podlagi naključnega vzorčenja lahko zagotovi koristne podatke za oceno stanja in nadalje za razvoj zakonodaje. Poleg tega so nekatera posamična krmila, na primer žita in oljna semena, zaradi pogojev spravila, skladiščenja in prevoza pridelka posebno izpostavljena kontaminaciji z mikotoksini. Ker koncentracija mikotoksinov iz leta v leto niha, je primerno zbrati podatke za vse navedene mikotoksine iz nekaj zaporednih let.

               (3)

               Prejšnji rezultati pregledov za ugotavljanje prisotnosti antibiotikov in kokcidiostatikov v posameznih krmilih, namenjenih živalskim vrstam ali kategorijam, za katere navedene snovi niso dovoljene, so pokazali, da še vedno prihaja do tovrstnih kršitev. Poleg tega je v skladu z določbami člena 11(2) Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1831/2003 z dne 22. septembra 2003 o dodatkih za uporabo v prehrani živali (3) pomembno zagotoviti, da se učinkovito izvaja postopno opuščanje antibiotikov kot krmnih dodatkov.

               (4)

               Pomembno je zagotoviti, da se učinkovito izvajajo omejitve uporabe posamičnih krmil živalskega izvora v krmi, kakor določa ustrezna zakonodaja Skupnosti.

               (5)

               Primerno je zagotoviti, da vsebnost bakra in cinka, ki sta elementa v sledovih, v krmni mešanici za prašiče ne presega zgornje mejne vrednosti, določene z Uredbo Komisije (ES) št. 1334/2003 z dne 25. julija 2003 o spremembi pogojev za dovoljenje več dodatkov v krmi, ki spadajo v skupino elementov v sledovih (4).

               (6)

               Ukrepi, predvideni s to direktivo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali –

         PRIPOROČA, DA DRŽAVE ČLANICE:

               1.

               V letu 2006 izvedejo usklajeni program nadzora, katerega namen je preveriti:

                           (a)

                           koncentracijo mikotoksinov (aflatoksina B1, ohratoksina A, zearalenona, deoksinivalenola, fumonizinov in toksinov T2 in HT-2) v krmi z navedbo analiznih metod; metoda vzorčenja mora vsebovati naključno in ciljno vzorčenje; pri ciljnem vzorčenju se jemljejo vzorci posamičnih krmil, za katera se sumi, da vsebujejo višje koncentracije mikotoksinov, na primer žitnih zrn, oljnih semen in plodov, njihovih proizvodov in stranskih proizvodov, ter posamičnih krmil, ki se dlje časa skladiščijo ali prevažajo po morju na velike razdalje; v primeru aflatoksina B1 je posebna pozornost potrebna zlasti pri krmnih mešanicah za molznice, ki niso krave molznice; o rezultatih pregledov je treba poročati na podlagi vzorca, navedenega v Prilogi I;

                           (b)

                           kokcidiostatike in/ali histomonostatike, ne glede na to ali so dovoljeni kot krmni dodatki za nekatere živalske vrste in kategorije, ki so pogosti v nemediciranih premiksih in krmnih mešanicah, v katerih te snovi niso dovoljene; pregledi morajo biti usmerjeni na navedene snovi v premiksih in krmnih mešanicah, kadar pristojni organ meni, da obstaja večja verjetnost za odkritje nepravilnosti; o rezultatih pregledov je treba poročati na podlagi vzorca, navedenega v Prilogi II;

                           (c)

                           postopno opuščanje antibiotikov kot krmnih dodatkov, kakor je določeno v Prilogi II;

                           (d)

                           upoštevanje omejitev proizvodnje in uporabe posamičnih krmil živalskega izvora, kakor je navedeno v Prilogi III;

                           (e)

                           vsebnosti bakra in cinka v krmnih mešanicah za prašiče, kakor je navedeno v Prilogi IV.

               2.

               Vključijo rezultate usklajenega programa nadzora, predvidenega v odstavku 1, v posebno poglavje v letnem poročilu o inšpekcijskih dejavnostih, ki ga je treba predložiti do 1. aprila 2007 in v najnovejšo različico usklajenega vzorca za poročanje.

      V Bruslju, 14. decembra 2005

            Za Komisijo

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  UL L 265, 8.11.1995, str. 17. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/46/ES (UL L 234, 1.9.2001, str. 55).

      (2)  UL L 140, 30.5.2002, str. 10. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2005/8/ES (UL L 27, 29.1.2005, str. 44).

      (3)  UL L 268, 18.10.2003, str. 29. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 378/2005 (UL L 59, 5.3.2005, str. 8).

      (4)  UL L 187, 26.7.2003, str. 11. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 2112/2003 (UL L 317, 2.12.2003, str. 22).
   PRILOGA I
   Koncentracija nekaterih mikotoksinov (aflatoksina B1, ohratoksina A, zearalenona, deoksinivalenola, fumonizinov in toksinov T-2 in HT-2) v krmi
   Posamezni rezultati vseh testiranih vzorcev; vzorec za poročila iz odstavka 1(a)

               Krma

               Vzorčenje
               (naključno ali ciljno)

               Vrsta in koncentracija mikotoksinov (μg/kg pri krmi z deležem vlage 12 %)

               Razred (1)

               Vrsta (2)

               Država porekla

               Aflatoksin B1

               Ohratoksin A

               Zearalenon

               Deoksinivalenol

               Fumonizini (3)

               toksini T-2 in HT-2 (4)

         Pristojni organ mora navesti tudi:

               —

               ukrepe, ki so bili izvedeni ob prekoračitvi zgornje mejne vrednosti aflatoksina B1,

               —

               uporabljene analizne metode,

               —

               meje zaznavnosti.

      (1)  Izberite enega od naslednjih razredov: posamično krmilo, krmni dodatek, premiks, dopolnilno krmilo, popolno krmilo, krmna mešanica.

      (2)  Izberite eno od naslednjih vrst: (a) pri posamičnem krmilu ime posamičnega krmila, kakor je določeno v delu B Priloge k Direktivi Sveta 96/25/ES (UL L 125, 23.5.1996, str. 35.); (b) pri drugih posamičnih krmilih ciljne vrste.

      (3)  Namesto koncentracij fumonizinov B1 in B2 se lahko navede vsota obeh.

      (4)  Namesto koncentracij toksinov T-2 in HT-2 se lahko navede vsota obeh.
   PRILOGA II
   Prisotnost nekaterih zdravilnih učinkovin, ki niso dovoljene kot krmni dodatki
   Nekatere zdravilne snovi so lahko zakonito prisotne kot dodatki v premiksih in krmnih mešanicah za nekatere živalske vrste in kategorije živali, če izpolnjujejo zahteve iz člena 10 Uredbe (ES) št. 1831/2003.
   Prisotnost nedovoljenih zdravilnih snovi v krmnih mešanicah za nekatere živalske vrste in kategorije živali pomeni kršitev.
   Iz naslednjega seznama je treba izbrati zdravilne snovi, nad katerimi se izvaja nadzor:

               1.

               Zdravilne snovi, ki so dovoljene kot krmni dodatki le za nekatere živalske vrste ali kategorije:

                           dekokvinat (Deccox)

                           diklazuril (Clinacox 0,2 %)

                           halofuginon hidrobromid (Stenorol)

                           lasalocid A natrij (Avatec 15 %)

                           alfa amonijev maduramicin (Cygro 1 %)

                           natrijev monenzin (Elancoban G100, 100, G200, 200)

                           narazin (Monteban)

                           narazin – nikarbazin (Maxiban G160)

                           Robenidin hidroklorid (Cycostat 66 G)

                           Natrijev salinomicin (Sacox 120G, 120)

                           Natrijev semduramicin (Aviax 5 %)

               2.

               Zdravilne snovi, ki niso več dovoljene kot krmni dodatki:

                           amprol

                           amprol/etopabat

                           arprinocid

                           avilamicin

                           avoparcin

                           karbadoks

                           dimetridazol

                           dinitolmid

                           flavofosfolipol

                           ipronidazol

                           metiklorpindol

                           metiklorpindol/metilbenzokvat

                           nikarbazin

                           nifursol

                           olakvindoks

                           ronidazol

                           spiramicin

                           tetraciklini

                           tilozin fosfat

                           virginiamicin

                           cink bacitracin

                           druge protimikrobne snovi

               3.

               Zdravilne snovi, ki niso bile nikoli dovoljene kot krmni dodatki:
               druge snovi.
               Posamezni rezultati vseh vzorcev, ki niso v skladu z zahtevami; vzorec za poročila, kakor je naveden v odstavku 1(b):

                           Vrsta krme
                           (živalske vrste in kategorije)

                           Odkrita snov

                           Ugotovljena vsebnost

                           Razlog kršitve a (1)

                           Izvedeni ukrep

                     Pristojni organ mora navesti tudi:

                           —

                           skupno število testiranih vzorcev,

                           —

                           imena preiskovanih snovi,

                           —

                           uporabljene analizne metode,

                           —

                           meje zaznavnosti.

      (1)  Razlog za prisotnost nedovoljene snovi v krmi, kakor je bilo ugotovljeno po preiskavi, ki jo je opravil pristojni organ.
   PRILOGA III
   Omejitve proizvodnje in uporabe posamičnih krmil živalskega izvora
   Brez poseganja v člen 3 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 882/2004 (1) morajo države članice v letu 2006 izvesti usklajeni program nadzora, da bi ugotovile, ali so bile omejitve proizvodnje in uporabe posamičnih krmil živalskega izvora upoštevane.
   Zlasti zato, da bi zagotovili učinkovito izvajanje prepovedi krmljenja nekaterih živali s predelanimi živalskimi beljakovinami, kakor določa Priloga IV k Uredbi Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 999/2001 (2), morajo države članice izvajati poseben program nadzora, ki temelji na usmerjenem nadzoru. V skladu s členom 3 Uredbe (ES) št. 882/2004 mora navedeni program nadzora temeljiti na strategiji upoštevanja tveganj ter vključevati vse stopnje proizvodnje in vse vrste prostorov, v katerih krmo proizvajajo, z njo rokujejo in upravljajo. Države članice morajo posebno pozornost usmeriti na opredelitev meril, ki jih je mogoče povezati s tveganjem. Ponder, določen za vsako merilo, mora biti sorazmeren s tveganjem. Pogostnost inšpekcijskega nadzora in število vzorcev, analiziranih v prostorih, se mora ujemati z vsoto ponderjev, ki so določeni za navedene prostore.
   Kot okvir za oblikovanje programa nadzora se upoštevajo naslednji prostori in merila:

               Prostori

               Merila

               Ponder

               Obrati za proizvodnjo krme

                           —

                           Obrati za proizvodnjo krme z dvojno proizvodno linijo, ki proizvajajo krmno mešanico za prežvekovalce in neprežvekovalce z vsebnostjo predelanih živalskih beljakovin, ki so predmet odstopanja

                           —

                           Obrati za proizvodnjo krme, za katera so bile ugotovljene kršitve ali zanje obstaja sum

                           —

                           Obrati za proizvodnjo krme, ki v velikih količinah uvažajo krmo z visoko vsebnostjo beljakovin, na primer ribjo moko, sojino moko, koruzno moko z glutenom in beljakovinske koncentrate

                           —

                           Obrati za proizvodnjo krme z veliko proizvodnjo krmne mešanice

                           —

                           Tveganje navzkrižne kontaminacije zaradi proizvodnih postopkov v obratu (uporaba silosov, nadzor učinkovitosti ločitve proizvodnih linij, nadzor sestavin, notranjega laboratorija, postopkov vzorčenja)

               Mejne kontrolne točke in druge vstopne točke v Skupnost

                           —

                           Velika/majhna količina uvožene krme

                           —

                           Krma z visoko vsebnostjo beljakovin

               Kmetije

                           —

                           Domače mešalne naprave za uporabo predelanih živalskih beljakovin, ki so predmet odstopanja

                           —

                           Kmetije s prežvekovalci in drugimi vrstami (tveganje navzkrižnega krmljenja)

                           —

                           Kmetije, ki kupujejo krmo v razsutem stanju

               Trgovci

                           —

                           Skladišča in vmesno skladiščenje krme z visoko vsebnostjo beljakovin

                           —

                           Velik obseg trgovine s krmo v razsutem stanju

                           —

                           Trgovci s krmno mešanico, proizvedeno v tujini

               Premične mešalne naprave

                           —

                           Mešalne naprave za proizvodnjo krme hkrati za prežvekovalce in neprežvekovalce

                           —

                           Mešalne naprave, za katera so bile ugotovljene kršitve ali zanje obstaja sum

                           —

                           Mešalne naprave, ki vključujejo krmo z visoko vsebnostjo beljakovin

                           —

                           Mešalne naprave z veliko proizvodnjo krme

                           —

                           Mešalne naprave uporablja večje število kmetij, vključno s kmetijami, ki imajo prežvekovalce

               Prevozna sredstva

                           —

                           Vozila, ki se uporabljajo za prevoz predelanih živalskih beljakovin in krme

                           —

                           Vozila, za katera so bile ugotovljene kršitve ali zanje obstaja sum

         Namesto navedenih prostorov in meril lahko države članice do 31. marca 2006 pošljejo Komisiji svojo oceno tveganja.
   Vzorčenje mora biti usmerjeno na serije ali primere, pri katerih je najbolj verjetna navzkrižna kontaminacija s prepovedanimi predelanimi beljakovinami (prva serija po prevozu krme, ki vsebuje živalske beljakovine, prepovedane za to serijo, tehnične težave ali spremembe proizvodnih linij, spremembe skladiščnih prostorov ali silosov za snovi v razsutem stanju).
   Nadzor je mogoče razširiti na analizo prahu v vozilih, opremi za proizvodnjo in skladiščih.
   Najmanjše število inšpekcijskih nadzorov na leto v državi članici mora biti 10 na 100 000 ton proizvedene krmne mešanice. Najmanjše število uradnih vzorcev na leto v državi članici mora biti 20 na 100 000 ton proizvedene krmne mešanice. Do odobritve drugih metod je treba za analizo vzorcev uporabljati mikroskopsko identifikacijo in oceno, kakor je opredeljeno v Direktivi Komisije 2003/126/ES (3). Ugotovljena prisotnost živalskih beljakovin se razlaga v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 999/2001.
   Rezultate programov nadzora je treba sporočiti Komisiji in pri tem uporabiti naslednje vzorce.
   Zbirni seznam pregledov v zvezi z omejitvami krmljenja s krmo živalskega izvora (krmljenje s prepovedanimi predelanimi živalskimi beljakovinami)
   A.   Dokumentirani inšpekcijski nadzor

               Stopnja

               Število inšpekcijskih nadzorov, vključno s preverjanjem prisotnosti predelanih živalskih beljakovin

               Število kršitev na podlagi pregleda dokumentov itd., in ne na podlagi laboratorijskega testiranja

               Uvoz posamičnih krmil

               Skladiščenje posamičnih krmil

               Obrati za proizvodnjo krme

               Domače mešalne naprave/premične mešalne naprave

               Posredniki za krmo

               Prevozna sredstva

               Kmetije z neprežvekovalci

               Kmetije s prežvekovalci

               Drugo:…

         B.   Vzorčenje in testiranje posamičnih krmil ter krmnih mešanic na predelane živalske beljakovine

               Prostori

               Število uradnih vzorcev, testiranih na predelane živalske beljakovine

               Število vzorcev, ki niso v skladu z zahtevami

               Prisotnost predelanih živalskih beljakovin kopenskih živali

               Prisotnost predelanih živalskih beljakovin rib

               Posamična krmila

               Krmne mešanice

               Posamična krmila

               Krmne mešanice

               Posamična krmila

               Krmne mešanice

               za prežvekovalce

               za neprežvekovalce

               za prežvekovalce

               za neprežvekovalce

               za prežvekovalce

               za neprežvekovalce

               Ob uvozu

               Obrati za proizvodnjo krme

               Posredniki/skladiščenje

               Prevozna sredstva

               Domače mešalne naprave/premične mešalne naprave

               Na kmetiji

               Drugo:…

         C.   Zbirni seznam prepovedanih predelanih živalskih beljakovin v vzorcih krme, namenjene za prežvekovalce

               Mesec odvzema vzorca

               Vrsta, stopnja in izvor kontaminacije

               Uporabljene sankcije (ali drugi ukrepi)

               1

               2

               3

               4

               5

               …

      (1)  UL L 165, 30.4.2004, str. 1.

      (2)  UL L 147, 31.5.2001, str. 1.

      (3)  UL L 339, 24.12.2003, str. 78.
   PRILOGA IV
   Posamezni rezultati vseh vzorcev (vzorcev, ki so v skladu z zahtevami in vzorcev, ki niso) v zvezi z vsebnostjo bakra in cinka v krmni mešanici za prašiče

               Vrsta krmne mešanice
               (živalska kategorija)

               Element v sledovih
               (baker ali cink)

               Ugotovljena vsebnost
               (mg/kg popolne krmne mešanice)

               Razlog za prekoračitev največje vsebnosti (1)

               Izvedeni ukrep

      (1)  Kakor je bilo ugotovljeno po preiskavi, ki jo je opravil pristojni organ.


title: Priporočilo Sveta z dne 10. julija 2012 o imenovanju člana Izvršilnega odbora Evropske centralne banke

text:
               21.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 215/4

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 10. julija 2012
   o imenovanju člana Izvršilnega odbora Evropske centralne banke
   2012/C 215/05
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 283(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju Protokola o statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 11.2 Protokola –
   PRIPOROČA EVROPSKEMU SVETU:
   da se g. Yves MERSCH imenuje za člana Izvršilnega odbora Evropske centralne banke za mandat osmih let.

      V Bruslju, 10. julija 2012

            Za Svet

            Predsednik

         V. SHIARLY


Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0108

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Belgije, 2005-2009  /* SEK/2006/0108 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 1.2.2006SEK(2006) 108 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Belgije, 2005–2009(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMOzadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Belgije je bil predložen decembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 15. marca 1999 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženi program stabilnosti Belgije in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.Ocena(1) Belgija je dopolnitev svojega programa stabilnosti za leto 2005 predložila 5. decembra 2005, teden po roku. Posodobitev obravnava obdobje 2005–2009. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[3].(2) V Belgiji je povprečna letna realna rast BDP v zadnjem desetletju znašala blizu 2 %, kar je nekoliko nad povprečjem euroobmočja. Vendar je stopnja zaposlenosti nizka (okoli 60 %) in brezposelnost zaznamujejo občutne regionalne razlike ter visoka raven dolgoročne brezposelnosti. Belgija je od leta 2000 ohranila proračunski položaj blizu ravnovesja.(3) Makroekomomski scenarij, predložen v programu, v obdobju 2006–2009 po razmeroma slabih rezultatih v letu 2005 (1,4 %) predvideva zmerno izboljševanje realne rasti BDP na povprečno 2,2 %, ki jo spremlja majhna, vendar enakomerna rast zaposlovanja (0,7 % letno). Scenarij se lahko šteje za uresničljivega in se samo malo razlikuje od tistega iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005. Program proti koncu programskega obdobja predvideva zmanjševanje negativne proizvodne vrzeli. Čeprav so projekcije glede inflacije v programu nekoliko višje kot v napovedi služb Komisije iz jeseni, se glede na nekoliko manj ugodne predpostavke mednarodnega ekonomskega okolja zdijo realistične.(4) Svet je 17. februarja 2005 v svojem mnenju potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v dopolnitvi programa stabilnosti Belgije iz leta 2004. Kar zadeva izvrševanje proračuna iz leta 2005, napoved služb Komisije iz jeseni 2005 za leto 2005 predvideva uravnoteženi javnofinančni proračun, ki je kljub občutno nižji rasti BDP v skladu s ciljem iz prejšnje dopolnitve programa stabilnosti. Vendar je treba statistično prikazovanje nekaterih enkratnih transakcij v povezavi z Eurostatom še razjasniti in to lahko vodi do velikega enkratnega povečanja v rezultatu primanjkljaja za leto 2005[4].(5) Proračunska strategija, opisana v dopolnitvi, namerava do leta 2006 ohraniti javnofinančni položaj v ravnovesju in kasneje oblikovati presežke (do 0,7 % BDP do leta 2009), da bi se delež dolga še naprej zmanjševal. Primarni presežek bi se moral po postopnem upadu z 7,2 % BDP v letu 2001 na 4,3 % v letu 2005 stabilizirati tik nad 4 % BDP od leta 2006 naprej. Program predvideva zmanjšanje deleža javnofinančnih prihodkov (v glavnem kot posledico zmanjšanja bremena dolga za delo), vendar to več kot odtehta zmanjšanje deleža odhodkov (v glavnem odhodkov za obresti). Enkratni in drugi začasni ukrepi so v letu 2006 še vedno pomembni (0,6 % BDP), čeprav belgijski organi predvidevajo, da bi moralo biti zatekanje k takšnim ukrepom od leta 2006 naprej manj pogosto. Nova dopolnitev na podlagi zelo podobnega predvidevanja o rasti v veliki meri potrjuje proračunsko strategijo, opisano v prejšnjem programu.(6) Ocenjuje se, da se bo na podlagi izračunov služb Komisije, ki temeljijo na programu in so pripravljeni v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) v programskem obdobju izboljšal za skoraj 1 % BDP. S položaja primanjkljaja v višini 0 % BDP v letu 2005 se bo v letu 2006 poslabšal na primanjkljaj v višini 0,25 % BDP, temu pa bo sledilo izboljšanje, ki bo vodilo do presežka v višini 0,5 % BDP v letu 2007. Nato bo gibanje strukturnega položaja k presežku v višini skoraj 1 % BDP v letu 2009 potekalo bolj postopoma. Belgijski organi so kot srednjeročni cilj, opredeljen v Paktu stabilnosti in rasti, navedli strukturni presežek v višini 0,5 % BDP, za katerega se pričakuje, da bo dosežen do leta 2007. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj je mogoče v okviru sedanje ocene obravnavati kot ustreznega, ker se nahaja v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega najnižje merilo glede deleža dolga in povprečne dolgoročne rasti potencialnega proizvoda.(7) Na splošno bi bili lahko proračunski rezultati slabši od predvidenih v programu, zlasti v letih 2006–2007. Medtem ko se lahko makroekonomski scenarij šteje za uresničljivega in je vlada nedavno uvedla nove ukrepe za boljši nadzor odhodkov za zdravstveni sistem, se zdi, da so davčni prihodki iz leta 2006, predvideni v programu, bolj optimistični, in da projekcije odhodkov ne zagotavljajo ustreznega varovala za neugodna gibanja. Program ne pojasnjuje, kako bo v letu 2007 nadomestil pomemben paket enkratnih in drugih začasnih ukrepov. Vendar je treba priznati, da so belgijski organi nedavno pokazali močno zavezo doseganju njihovih uravnoteženih proračunskih ciljev.(8) Ob upoštevanju zgornje ocene tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se bo do leta 2007 dosegel srednjeročni cilj programa, kot ga predvidevajo belgijski organi. Vendar, kot je navedeno zgoraj, srednjeročni cilj programa presega merilo, ki je navedeno v Paktu stabilnosti in rasti, ter proračunska strategija programa se zdi zadostna za doseganje proračunskega položaja v strukturnem smislu, ki se lahko v okviru Pakta v celotnem programskem obdobju šteje za ustreznega. Prav tako proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih. Čeprav je povprečno letno izboljšanje strukturnega salda majhno, se lahko potek prilagoditve k srednjeročnemu cilju na splošno šteje za ustreznega. Vendar v letu 2006 prilagoditev ni v skladu s Paktom, ker se načrtuje, da se bo strukturni saldo v položaju, ko se proizvodna vrzel (čeprav še vedno negativna) zmanjšuje, poslabšal za 0,25 % BDP.(9) Delež dolga v Belgiji (94 % BDP ob koncu leta 2005) ostaja precej nad referenčno vrednostjo, ki znaša 60 % BDP, vendar je od leta 1993 (137 % BDP) na izraziti poti navzdol. Predvideva se, da se bo delež dolga po začasni upočasnitvi leta 2005 zaradi prevzema dolga nacionalne železniške družbe SNCB (2,5 % BDP) še naprej zmanjševal na pod 80 % BDP do leta 2009. Glavni dejavnik, ki spodbuja zmanjševanje dolga, je še naprej visoki primarni presežek (ki pa se je znižal s 7 % BDP v letu 2001 na več kot 4 % BDP v letu 2005). Glede na zgoraj navedeno možnost, da bi lahko bili proračunski rezultati slabši od predvidenih, bi bil lahko razvoj dolga manj ugoden, kot je predviden v programu. Vendar se zdi, da se delež dolga zmanjšuje v zadostni meri in se hitro približuje referenčni vrednosti.10) Videti je, da je Belgija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Trenutna stopnja bruto javnega dolga kljub zmanjševanju ostaja precej nad referenčno vrednostjo in enakomerno zmanjševanje deleža dolga je odvisno od ohranjanja visokih primarnih presežkov v daljšem časovnem obdobju. Belgijska strategija, ki postavlja dolgoročna vprašanja, vključno z zmanjševanjem dolga, v ospredje proračunske politike, bo nedvomno ublažila tveganja za vzdržnost in „zakon o starostnih skladih“ z določanjem zakonsko zavezujočih proračunskih ciljev krepi politično zavezo. Poleg tega bi morali nedavni ukrepi, ki so namenjeni povišanju dejanske upokojitvene starosti, in stopnja zaposlovanja pozitivno prispevati k vzdržnosti. Vendar je mogoče, da trenuten proračunski položaj ne bo zadostoval, da bi popolnoma pokril precejšnje povečanje odhodkov zaradi staranja prebivalstva, kar poudarja pomen ohranjanja visokih primarnih presežkov v prihodnjih letih.(11) Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Zlasti se dovolj hitro zmanjšuje delež dolga in sprejete so bile določene reforme za izboljšanje vzdržnosti sistema socialne varnosti. Vendar poslabšanje strukturnega salda v letu 2006 ni povsem v skladu z integrirano smernico, ki poziva k sprejetju vseh potrebnih korektivnih ukrepov za doseganje srednjeročnega cilja.(12) V nacionalnem programu reform Belgije, predloženem 26. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) podpiranje zaposlovanja na podlagi zmanjševanja bremena dolga za delo in (ii) ohranjanje javnofinančnega proračuna blizu ravnovesja ter od leta 2007 oblikovanje presežkov, da bi se delež dolga še naprej zmanjševal. Vendar proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform, niso v zadostni meri vključene v proračunskih projekcijah programa stabilnosti. Zdi se, da so ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, na splošno skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform.Glede na zgoraj navedeno oceno se lahko proračunski položaj obravnava kot zdrav in ohranjanje zmanjševanja dolga, predvideno v programu, daje primer proračunskih politik, ki se izvajajo v skladu s Paktom. Vendar bi bilo primerno, da bi Belgija v letu 2006 pospešila strukturno prilagoditev ter, v naslednjih letih, opredelila in izvedla dodatne strukturne ukrepe za doseganje proračunskih ciljev, kar bi omejilo zatekanje k enkratnim ukrepom.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Belgije, 2005–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:1.  V Belgiji je povprečna letna realna rast BDP v zadnjem desetletju znašala blizu 2 %, kar je nekoliko nad povprečjem euroobmočja. Vendar je stopnja zaposlenosti nizka (okoli 60 %) in brezposelnost zaznamujejo občutne regionalne razlike ter visoka raven dolgoročne brezposelnosti. Belgija je od leta 2000 ohranila proračunski položaj blizu ravnovesja.2.  Svet je 17. februarja 2005 v svojem mnenju potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v dopolnitvi programa stabilnosti Belgije iz leta 2004.3.  Kar zadeva izvrševanje proračuna iz leta 2005, napoved služb Komisije iz jeseni 2005 za leto 2005 predvideva uravnoteženi javnofinančni proračun, ki je kljub občutno nižji rasti BDP v skladu s ciljem iz prejšnje dopolnitve programa stabilnosti. Vendar je treba statistično prikazovanje nekaterih enkratnih transakcij v povezavi z Eurostatom še razjasniti in to lahko vodi do velikega enkratnega povečanja v rezultatu primanjkljaja za leto 2005[6].4.  Dne [14. februarja 2006] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Belgije, ki obravnava obdobje od 2005 do 2009. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[7].5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP z 1,4 % v letu 2005 popravila na povprečno 2,2 % v ostalem programskem obdobju. Ta scenarij je bil ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov in videti je, da temelji na izvedljivih predpostavkah o rasti. V programu so videti realistične tudi projekcije glede inflacije.6.  Proračunska strategija, opisana v programu, namerava do leta 2006 ohraniti javnofinančni položaj v ravnovesju in kasneje oblikovati presežke (do 0,7 % BDP do leta 2009), da bi se delež dolga še naprej zmanjševal. Primarni presežek bi se moral po postopnem upadu s 7,2 % BDP v letu 2001 stabilizirati tik nad 4 % BDP od leta 2007 naprej. Program predvideva zmanjšanje javnofinančnih prihodkov (v glavnem kot posledico zmanjšanja bremena dolga za delo), vendar to več kot odtehta zmanjšanje deleža odhodkov (v glavnem odhodkov za obresti). Nova dopolnitev na podlagi zelo podobnega predvidevanja o rasti v veliki meri potrjuje proračunsko strategijo, opisano v prejšnjem programu.7.  Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, izboljšal za skoraj 1 % BDP. Organi kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določajo strukturni presežek v višini 0,5 % BDP in nameravajo doseči ta položaj do leta 2007. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj je mogoče v okviru sedanje ocene obravnavati kot ustreznega, ker se nahaja v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega najnižje merilo glede deleža dolga in povprečne dolgoročne rasti potencialnega proizvoda.8.  Proračunski rezultati bi bili lahko slabši od predvidenih v programu, zlasti v letih 2006 in 2007. Medtem ko se lahko zlasti makroekonomski scenarij šteje za uresničljivega in je vlada nedavno uvedla nove ukrepe za boljši nadzor odhodkov za zdravstveni sistem, se zdi, da so davčni prihodki iz leta 2006, predvideni v programu, bolj optimistični, in da projekcije odhodkov ne zagotavljajo ustreznega varovala za neugodna gibanja. Program ne razlaga, kako bo v letu 2007 nadomestil pomemben paket enkratnih in drugih začasnih ukrepov. Vendar je treba priznati, da so belgijski organi nedavno pokazali močno zavezo doseganju njihovih uravnoteženih proračunskih ciljev.9.  Glede na to oceno tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se bo do leta 2007 dosegel srednjeročni cilj, kot je predviden v programu. Vendar, kot je navedeno zgoraj, srednjeročni cilj programa presega merilo, ki je navedeno v Paktu stabilnosti in rasti. Proračunska strategija se zdi zadostna za doseganje proračunskega položaja v strukturnem smislu, ki se lahko v okviru Pakta v celotnem programu šteje za ustreznega. Prav tako se zdi, da proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se v celotnem programu ob običajnih makroekonomskih nihanjih prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP. Kar zadeva potek prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja je treba navesti, da se lahko kljub povprečnemu majhnemu letnemu izboljšanju strukturnega salda potek prilagoditve k srednjeročnemu cilju na splošno šteje za ustreznega. Vendar v letu 2006 prilagoditev ni v skladu s Paktom, ker se načrtuje, da se bo strukturni saldo v položaju, ko se proizvodna vrzel (čeprav še vedno negativna) zmanjšuje, poslabšal za 0,25 % BDP.10.  Ocenjuje se, da je delež dolga konec leta 2005 dosegel 94 % BDP, kar je precej nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 16 odstotnih točk BDP in pristal na manj kot 80 % BDP. Razvoj deleža dolga je lahko glede na tveganja za zgoraj navedene proračunske cilje manj ugoden, kot je predviden v programu. Vendar se zdi, da se delež dolga zmanjšuje v zadostni meri in se hitro približuje referenčni vrednosti.11.  Videti je, da je Belgija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Trenutna stopnja bruto javnega dolga kljub zmanjševanju ostaja precej nad referenčno vrednostjo in enakomerno zmanjševanje deleža dolga je odvisno od ohranjanja visokih primarnih presežkov v daljšem časovnem obdobju. Belgijska strategija, ki postavlja dolgoročna vprašanja, vključno z zmanjševanjem dolga, v ospredje proračunske politike, bo nedvomno ublažila tveganja za vzdržnost in „zakon o starostnih skladih“ z določanjem zakonsko zavezujočih proračunskih ciljev krepi politično zavezo. Poleg tega bi morali nedavni ukrepi, ki so namenjeni povišanju dejanske upokojitvene starosti, in stopnja zaposlovanja pozitivno prispevati k vzdržnosti. Vendar je mogoče, da trenuten proračunski položaj ne bo zadostoval, da bi popolnoma pokril precejšnje povečanje odhodkov zaradi staranja prebivalstva, kar poudarja pomen ohranjanja visokih primarnih presežkov v prihodnjih letih.12.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Zlasti se dovolj hitro zmanjšuje delež dolga in sprejete so bile določene reforme za izboljšanje vzdržnosti sistema socialne varnosti. Vendar poslabšanje strukturnega salda v letu 2006 ni povsem v skladu z integrirano smernico, ki poziva k sprejetju vseh potrebnih korektivnih ukrepov za doseganje srednjeročnega cilja.13.  V nacionalnem programu reform Belgije, predloženem 26. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) podpiranje zaposlovanja na podlagi zmanjševanja bremena davka za delo in (ii) ohranjanje javnofinančnega proračuna blizu ravnovesja ter od leta 2007 oblikovanje presežkov, da bi se delež dolga še naprej zmanjševal. Vendar proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform, niso v zadostni meri vključene v proračunskih projekcijah programa stabilnosti. Zdi se, da so ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, na splošno skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform.Glede na zgoraj navedeno oceno Svet meni, da je na splošno proračunski položaj zdrav in da ohranjanje zmanjševanja dolga, predvideno v programu, daje primer proračunskih politik, ki se izvajajo v skladu s Paktom. Vendar bi bilo primerno, da bi Belgija v letu 2006 pospešila strukturno prilagoditev ter, v naslednjih letih, opredelila in izvedla dodatne strukturne ukrepe za doseganje proračunskih ciljev, kar bi omejilo zatekanje k enkratnim ukrepom.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2005 | 2,6 | 1,4 | 2,2 | 2,1 | 2,3 | 2,2 |COM nov. 2005 | 2,6 | 1,4 | 2,1 | 2,0 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2.0 | ni podatkov |Inflacija po HICP (v %) | PS dec. 2005 | 1,9 | 2,9 | 2,8 | 2,0 | 1,9 | 1,7 |COM nov. 2005 | 1,9 | 2,7 | 2,6 | 1,9 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20051 | -0,2 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 |COM nov. 20052 | -0,1 | -0,8 | -0,8 | -1,0 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 20041 | -0,8 | -0,5 | -0,2 | -0,4 | -0,5 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 |COM nov. 2005 | 0,0 | 0,0 | -0,3 | -0,5 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | 4,8 | 4,3 | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 |COM nov. 2005 | 4,8 | 4,4 | 3,8 | 3,4 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS dec. 20051 | 0,1 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,8 | 0,9 |COM nov. 2005 | 0,1 | 0,4 | 0,1 | 0,0 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 20041 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 | ni podatkov |Strukturni saldo3 (v % BDP) | PS dec. 20054 | ni podatkov | 0,0 | -0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,9 |COM nov. 20055 | -0,6 | 0,0 | -0,4 | 0,0 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2005 | 94,7 | 94,3 | 90,7 | 87,0 | 83,0 | 79,1 |COM nov. 2005 | 96,2 | 94,9 | 91,1 | 88,1 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2004 | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Na podlagi potencialne rasti v višini 2,0 %, 2,1 %, 2,1 % oziroma 2,3 % za leta v obdobju 2004–2007. 3 Ciklično prilagojeni saldo (kakor v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,4 % BDP v letu 2005 ter 0,6 % v letu 2006; vsi ukrepi so povzročili zmanjšanje primanjkljaja). Številke za enkratne ukrepe od leta 2007 naprej (0,2 % v letu 2007, 0,1 % v letu 2008 in 0,0 % v letu 2009) so predložili belgijski organi po predložitvi programa in tam hkrati tudi opozorili, da jih je „treba obravnavati kot predpostavke in ne določajo vnaprej kakršne koli odločitve belgijskih organov“. 5 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (0,4 % BDP v letu 2005 ter 0,5 % v letu 2006; vsi ukrepi so povzročili zmanjšanje primanjkljaja). Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, se nahajajo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.[3] Program nima ločenega oddelka, ki bi obravnaval institucionalne okvire javnih financ. Prav tako vsebuje vrzeli glede obveznih podatkov in ne navaja vseh neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja.[4] Predpostavka vlade o dolgu železniške družbe (2,5 % BDP) iz leta 2005 je trenutno obravnavana brez neposrednega vpliva na javnofinančni primanjkljaj, pri čemer je listinjenje davčnih dolgov v letu 2005 (0,2 % BDP) zabeleženo na način, ki kaže zmanjševanje primanjkljaja.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Predpostavka vlade o dolgu železniške družbe (2,5 % BDP) iz leta 2005 je trenutno obravnavana brez neposrednega vpliva na javnofinančni primanjkljaj, pri čemer je listinjenje davčnih dolgov v letu 2005 (0,2 % BDP) zabeleženo na način, ki kaže zmanjševanje primanjkljaja.[7] Program nima ločenega oddelka, ki bi obravnaval institucionalne okvire javnih financ, vendar je nekaj podatkov o teh vprašanjih navedenih v drugih oddelkih. Prav tako vsebuje vrzeli glede obveznih podatkov in ne navaja vseh neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja.


title: Priporočilo Komisije z dne 27. oktobra 2011 o pobudi za skupno načrtovanje programov za raziskave, imenovani Vodni izzivi za spreminjajoči se svet

text:
               29.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 317/1

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 27. oktobra 2011
   o pobudi za skupno načrtovanje programov za raziskave, imenovani „Vodni izzivi za spreminjajoči se svet“
   2011/C 317/01
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, in zlasti člena 181 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Razpoložljivost vode v zadostnih količinah in zadostne kakovosti je zelo prednostno vprašanje in hkrati vseevropski in celo svetovni družbeni izziv.

               (2)

               Vodilna pobuda, ki je del strategije Evropa 2020 in je opisana v sporočilu Komisije z dne 26. januarja 2011„Evropa, gospodarna z viri – vodilna pobuda iz strategije Evropa 2020“ (1), opozarja na pomen vode kot ključnega naravnega vira, ki podpira delovanje evropskega in svetovnega gospodarstva ter našo kakovost življenja. Poleg tega vodilna pobuda, opisana v sporočilu Komisije z dne 6. oktobra 2010„Vodilna pobuda iz strategije Evropa 2020 Unija inovacij“ (2), priznava vodo kot vse večji družbeni izziv in prednostno področje za inovativni proces, z namenom omogočiti Uniji doseči cilje svoje vodne politike ob hkratnem zagotavljanju dobrega ekološkega, kemijskega in količinskega stanja voda, trajnostne rabe vode ter zmanjšanju svoje porabe vode, izboljšanju varnosti vode in spodbujanju vodilne vloge evropske vodne panoge v svetovnem merilu.

               (3)

               Pričakuje se, da se bo svetovni razkorak med povpraševanjem po vodi in razpoložljivostjo vode v naslednjih dvajsetih letih bistveno povečal. Ohranjanje tega težavnega ravnotežja med oskrbo z vodo in povpraševanjem po njej, določanje prednostnih nalog za obvladovanje težav z vodo oziroma pomanjkanja vode in dolgoročno ohranjanje naših vodnih ekosistemov zahtevajo usklajeno delovanje ter močno znanstveno in tehnično podlago, povezano s celovitim upoštevanjem lokalnih geografskih, političnih, družbenoekonomskih in kulturnih pogojev. Zato Evropska komisija pripravlja načrt za varstvo evropskih voda za leto 2012, v katerem bodo določeni ukrepi za zagotovitev kakovostne vode v zadostnih količinah za vse upravičene uporabe v EU.

               (4)

               Obstaja tveganje, da znaten delež sladkih voda Evrope do leta 2015 ne bi dosegel dobrega ekološkega stanja, ki je cilj, določen v Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (3). Vzrok za to tveganje so številni različni dejavniki in pritiski, kot jih je izpostavila Evropska agencija za okolje v svojem poročilu o stanju okolja za leto 2010. Onesnaženje vode še naprej vzbuja zaskrbljenost glede javnega zdravja, zlasti glede izpostavljenosti novim onesnaževalom, učinkov kemijskih zmesi, najdenih v nekaterih evropskih vodah, in možnih tveganj za mikrobiološko onesnaženje.

               (5)

               Pričakuje se, da bodo podnebne spremembe še naprej vplivale na evropske vodne ekosisteme, zato bodo pogostejša pomanjkanja vode, pogostejše in hujše suše, zlasti v sredozemskih državah, in večja nevarnost poplav po velikem delu Evrope.

               (6)

               Intenzivno kmetijstvo, ki naj bi proizvedlo več hrane in več biomase, bo morda potrebovalo več sladke vode za namakanje in zato zahtevalo večje vodne rezerve. Hitro bi bilo treba razviti rešitve za varčevanje z vodo, tako da bi postalo namakanje učinkovitejše in da bi se zmanjšala potrošnja vode ter da bi se trajnostno upravljale in ohranjale zaloge podtalnice.

               (7)

               Povečana urbanizacija in širjenje pozidanega okolja, vključno z infrastrukturo, namenjeno plovbi, in energetsko infrastrukturo, povzročata hidromorfološke spremembe, ki vplivajo na vodna telesa na površini in pod njo, na habitate in na druge vidike biotske raznovrstnosti. Bolj celoviti načrtovalski pristopi bi bili zelo koristni. Temeljiti bi morali na zanesljivih sistemih spremljanja in bolj celostni oceni vzročnoposledičnih razmerij med spremembami rabe tal in vodnimi ekosistemi.

               (8)

               Vodne infrastrukture v Evropi postajajo vse boj ranljive za okvare zaradi staranja, škode zaradi izkopavanj, nezadostnega vzdrževanja ali preobremenjevanja. Poročila navajajo, da je puščanje vode iz oskrbovalnih sistemov v nekaterih delih Evrope znatno, pri čemer se izgubi med 5 % in 40 % prenašane vode.

               (9)

               Evropski vodni sektor je gospodarsko zelo pomemben, njegova stopnja rasti znaša 5 %, prihodki pa približno 80 milijard EUR na leto, tako da predstavlja približno tretjino svetovnega trga vode. Več strateškega sodelovanja pri raziskavah in inovacijah, povezanih z vodo, v Evropi lahko pripelje do znanstvenih in tehnoloških prebojev, ki bi lahko okrepili evropsko konkurenčnost na mednarodnih trgih, prispevali k premiku proti bolj vodno učinkovitemu gospodarstvu v Evropi in s tem k doseganju nanovo opredeljenih ciljev strategije EU2020, kot so pametnejše, bolj trajnostno in bolj vključujoče gospodarstvo.

               (10)

               Okrepitev znanstvenega in tehnološkega znanja v Evropi je bistvenega pomena za obravnavanje družbenih, okoljskih in gospodarskih dimenzij vodnih izzivov.

               (11)

               Čeprav se po vsej Evropi izvajajo odlične raziskave, se sedanja evropska slika na področju vodnih raziskav zdi razmeroma zapletena in preveč razdrobljena. Številna raziskovalna omrežja in organizacije na evropski, nacionalni in regionalni ravni opredeljujejo svoje strateške programe za raziskavo voda ob razmeroma majhnem upoštevanju drugih takih programov, kar povzroča prekrivanja ali konkurenčne raziskovalne dejavnosti, ki so pogosto brez kritične mase.

               (12)

               Ker se na večini evropskega ozemlja vode pretakajo prek meja, je potrebno čezmejno sodelovanje, da se doseže kritična masa, potrebna z vidika strokovnega znanja in izkušenj, dejavnosti in institucionalne zmogljivosti za spodbujanje učinkovitejše uporabe evropskega raziskovalnega potenciala in za krepitev združljivih čezmejnih rešitev.

               (13)

               Skupno načrtovanje programov za raziskave „Vodnih izzivov za spreminjajoči se svet“ bi prispevalo k usklajevanju raziskav na tem področju in k popolnoma operativnemu evropskemu raziskovalnemu prostoru na področju sladkih voda, kar bi okrepilo vodilno vlogo Evrope in konkurenčnost raziskav na tem področju, ob hkratnem podpiranju doseganja ciljev vodne politike Unije.

               (14)

               Svet za konkurenčnost je na zasedanju 26. maja 2010 (4) priznal „Vodne izzive za spreminjajoči se svet“ kot področje, na katerem bi skupno načrtovanje programov zagotovilo pomembno dodano vrednost in zmanjšalo razdrobljenost dejavnosti držav članic na področju raziskav. Zato je sprejel sklepe, v katerih priznava potrebo po pobudi za skupno načrtovanje programov na področju sladkih voda ter poziva Komisijo, naj prispeva k pripravi te pobude. Svet je prav tako potrdil, da je skupno načrtovanje programov postopek, ki ga vodijo države članice, Komisija pa ta postopek koordinira.

               (15)

               Raziskave na področju voda so ključno področje v okvirnem raziskovalnem programu Unije, ki ima pomembno strateško vlogo pri podpiranju evropskega političnega procesa, ob upoštevanju globalne dimenzije vodnih izzivov. Dejavnosti znotraj te pobude za skupno načrtovanje programov je treba tesno uskladiti s Sedmim okvirnim programom Unije in prihodnjimi programi Unije na tem področju, zlasti okvirnim programom za raziskave in inovacije (2014–2020) „Obzorje 2020“.

               (16)

               Analiza nacionalnih raziskovalnih dejavnosti iz delovnega dokumenta služb Komisije potrjuje, da je potrebno boljše usklajevanje, da se povečata učinkovitost in učinek raziskav ter da se z razvojem skupnega strateškega načrta prepreči podvajanje.

               (17)

               Da bi Komisija lahko poročala Evropskemu parlamentu in Svetu o napredku vseh pobud za skupno načrtovanje programov, morajo države članice redno poročati Komisiji o napredku te pobude za skupno načrtovanje programov –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice se spodbujajo, da razvijejo skupno vizijo o tem, kako lahko sodelovanje in usklajevanje na področju raziskav na ravni Unije prispevata k spoprijemanju z izzivom vzpostavljanja trajnostnih vodnih sistemov za trajnostno gospodarstvo v Evropi in v tujini ter izkoriščanju priložnosti, ki jih ponuja taka skupna vizija.

               2.

               Države članice se spodbujajo k razvoju skupnega operativnega strateškega raziskovalnega programa, v katerem bi ugotovile in določile srednje- do dolgoročne raziskovalne potrebe in cilje na področju sladke vode. Strategija bi morala vključevati izvedbeni načrt, v katerem bi bile določene prednostne naloge in roki ter opredeljeni ukrepi, instrumenti in viri, potrebni za njegovo izvajanje.

               3.

               Države članice se spodbujajo, naj v strateški raziskovalni program in v izvedbeni načrt vključijo naslednje ukrepe:

                           (a)

                           opredelitev in izmenjava informacij o zadevnih nacionalnih programih in raziskovalnih dejavnostih ter usklajenih raziskovalnih programih Unije;

                           (b)

                           krepitev zmogljivosti za skupno napovedovanje in tehnološko ocenjevanje;

                           (c)

                           izmenjava informacij, virov, najboljših praks, metodologij in smernic;

                           (d)

                           določitev področij, raziskovalnih ali pilotnih preizkuševalnih dejavnosti, ki bi imele korist od usklajevanja, skupnih razpisov za zbiranje predlogov ali od združevanja sredstev (vključno s finančnimi viri);

                           (e)

                           opredelitev načinov za skupno izvajanje raziskav na področjih iz točke (d);

                           (f)

                           zagotavljanje usklajevanja in razvijanje sinergij z obstoječimi shemami na področju raziskav in inovacij v Uniji, npr. okvirnim programom, in ostalimi s tem povezanimi pobudami za skupno načrtovanje programov, kot so zlasti skupne pobude za načrtovanje programov „Povezovanje znanja o podnebju za Evropo“, „Urbana Evropa – globalni urbani izzivi, skupne evropske rešitve“ in „Zdrava in produktivna morja in oceani“;

                           (g)

                           souporaba, kjer je primerno, obstoječe raziskovalne infrastrukture ali razvoj novih zmogljivosti, kot so usklajene zbirke podatkov ali razvoj modelov za preučevanje procesov, povezanih z vodo;

                           (h)

                           spodbujanje boljšega sodelovanja med javnim in zasebnim sektorjem in odprt inovacijski proces med različnimi raziskovalnimi dejavnostmi ter poslovnimi sektorji, povezanimi z vodo;

                           (i)

                           izvažanje in objavljanje znanja, inovacij in interdisciplinarnih metodoloških pristopov, zlasti glede rezultatov, pomembnih za politiko;

                           (j)

                           zagotavljanje ustreznih znanstvenih in tehnoloških informacij za proces oblikovanja politike na nacionalni ravni ter na ravni Unije;

                           (k)

                           vzpostavljanje omrežij med središči, namenjenimi raziskavam voda.

               4.

               Države članice se spodbujajo, da ohranjajo učinkovito skupno upravljavsko strukturo na področju raziskav voda, z nalogo ustvariti skupne pogoje, pravila in postopke za sodelovanje in usklajevanje ter spremljanje izvajanja strateškega raziskovalnega programa.

               5.

               Države članice se spodbujajo, da skupaj izvajajo strateški raziskovalni program prek svojih nacionalnih raziskovalnih programov v skladu s smernicami za okvirne pogoje za skupno načrtovanje programov, ki jih je oblikovala skupina Sveta na visoki ravni za skupno načrtovanje.

               6.

               Države članice se spodbujajo, naj sodelujejo s Komisijo z namenom, da bi raziskale možne pobude Komisije za pomoč državam članicam pri pripravi in izvajanju strateškega raziskovalnega programa ter da bi pobudo za skupno načrtovanje programov uskladile z drugimi pobudami Unije na tem področju.

               7.

               Države članice se spodbujajo, naj se tesno povežejo s Strateškim forumom za mednarodno sodelovanje na področju znanosti in tehnologije (SFIC – Strategic Forum for International Science and Technology Cooperation) pri razvijanju in izvajanju možne mednarodne dimenzije v strateškem raziskovalnem programu in naj zagotavljajo skladnost s pobudami SFIC, pripravljenimi skupaj z državami nečlanicami EU ali usmerjenimi k slednjim.

               8.

               Države članice se spodbujajo, naj Komisiji z letnimi poročili o napredku redno poročajo o napredku pri tej pobudi za skupno načrtovanje programov.

      V Bruslju, 27. oktobra 2011

            Za Komisijo

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Članica Komisije

      (1)  COM(2011) 21 konč.

      (2)  COM(2010) 546 konč.

      (3)  UL L 327, 22.12.2000, str. 1.

      (4)  Sklep Sveta 10246/10, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/10/st10/st10246.en10.pdf


title: Priporočilo Sveta z dne 21. februarja 2017 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2015

text:
               23.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 58/2

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 21. februarja 2017
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2015
   (2017/C 58/02)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju (1), kot je bil spremenjen s Sporazumom, podpisanim v Luxembourgu 25. junija 2005 (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru finančnega protokola k Sporazumu o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami, podpisanemu v Cotonouju (Benin) dne 23. junija 2000, in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe ES (3) (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum), s katerim je bil med drugim ustanovljen deveti Evropski razvojni sklad (deveti ERS), in zlasti člena 32(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 27. marca 2003 v zvezi z 9. Evropskim razvojnim skladom (4) in zlasti členov 96 do 103 Uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi devetega ERS na dan 31. decembra 2015 ter Letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz osmega, devetega, desetega in enajstega Evropskega razvojnega sklada (ERS), za proračunsko leto 2015 skupaj z odgovori Komisije (5), vsebovanimi v navedenem letnem poročilu,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 32(3) Notranjega sporazuma, Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje devetega ERS.

               (2)

               Komisija je dejavnosti devetega ERS v proračunskem letu 2015 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti devetega ERS za proračunsko leto 2015.

      V Bruslju, 21. februarja 2017

            Za Svet

            Predsednik

         E. SCICLUNA

      (1)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (2)  UL L 209, 11.8.2005, str. 27.

      (3)  UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

      (4)  UL L 83, 1.4.2003, str. 1.

      (5)  UL C 375, 13.10.2016, str. 287.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Poljske za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Poljske za obdobje 2011–2014

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/5

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Poljske za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Poljske za obdobje 2011–2014
   2011/C 217/02
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 9(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (4)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge fiskalne konsolidacije in strukturnih reform (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostnem obravnavanju ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe za stabilnost oziroma konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (5)

               Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus", naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Poljska je 27. aprila 2011 predložila leta 2011 posodobljeno različico konvergenčnega programa za obdobje 2011–2014, 29. aprila 2011 pa njen nacionalni program reform za leto 2011. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

               (7)

               Splošna finančna kriza je povzročila upočasnitev gospodarske dejavnosti na Poljskem, pri čemer je stopnja realne rasti BDP leta 2009 padla na 1,6 %, vendar ni prišlo do recesije. Leta 2010 se je realna rast BDP spet povečala na 3,8 % zaradi močnega zunanjega povpraševanja, ki je spodbudilo proizvodnjo in omogočilo preobrat v obračanju zalog, ter trdnega trga dela, ki je podpiral zasebno porabo. Stopnja brezposelnosti je kljub večjemu zaposlovanju s 7,1 % leta 2008 narasla na 9,6 % leta 2010. Kriza je močno prizadela tudi javne finance. Splošni javnofinančni primanjkljaj se je s 3,7 % BDP leta 2008 povečal na 7,3 % leta 2009. Leta 2010 je kljub skromnemu konsolidacijskemu svežnju in močni rasti dosegel 7,9 % BDP. Delež dolga v razmerju do BDP se je s 50,9 % leta 2009 zvišal na 55,1 % (3) leta 2010, kar pa je še vedno pod 60 % pragom iz Pogodbe in zgornjo mejo za dolg po poljski ustavi.

               (8)

               Na podlagi ocene posodobljenega konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 je Svet mnenja, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije v programu, realističen, čeprav temelji na rahlo preveč optimističnih predpostavkah o rasti za leto 2012. Po konvergenčnem programu naj bi se primanjkljaj zmanjšal pod referenčno vrednost, ki znaša 3 % BDP, do leta 2012, torej do roka, ki ga je določil Svet. Povprečni letni fiskalni napor v obdobju 2010–2012 na splošno ustreza vrednosti 1,25 % BDP, ki jo je 7. julija 2009 priporočil Svet v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Ni predvideno, da bi bil srednjeročni cilj dosežen v obdobju konvergenčnega programa. S spremembo pokojninske reforme, zaradi katere naj bi se strukturni proračunski primanjkljaj zmanjšal za 0,7 % BDP leta 2011 in za nadaljnjega 0,5 % BDP leta 2012, se proračunski položaj znatno ne izboljša, saj izboljšanje osnovnega proračunskega položaja spremlja povečanje dolgoročnih obveznosti. Tveganja za proračunske cilje so nekoliko premalo upoštevana. Zlasti prihodki od neposrednih davkov bi se lahko izkazali za nižje od predvidenih zaradi optimističnih predpostavk o elastičnosti davčne osnove, programske napovedi socialnih prispevkov se zanašajo na optimistične scenarije o zaposlenosti in rasti plač ter morebitne zamude pri izvajanju in spremembe ukrepov za zmanjševanje primanjkljaja, tudi take, nad katerimi država nima neposrednega nadzora, bi lahko povzročile odstopanja od poti konsolidacije.

               (9)

               Poljska vlada se je zavezala, da bo do leta 2012 zmanjšala splošni javnofinančni primanjkljaj pod 3 % BDP, kot je priporočil Svet, ter zagotovila dolgoročno stabilnost javnih financ. S tem namenom se je leta 2011 lotila načrta obsežne konsolidacije javnih financ z ukrepi, ki zadevajo tako prihodke kot odhodke, vključno z bistvenim znižanjem odhodkov za javne naložbe. Vlada je 5. maja 2011 sprejela predlog proračuna za leto 2012. To naj bi prispevalo k nadaljnjemu znatnemu zmanjšanju primanjkljaja. Morda bodo vseeno potrebni še drugi ukrepi poleg tistih, ki so predstavljeni v predlogu proračuna za leto 2012, da bo mogoče spoštovati rok za odpravo čezmernega primanjkljaja, torej leto 2012. Vendar bi se z nadaljnjim zniževanjem porabe za spodbujanje rasti lahko zmanjšala morebitna rast v prihodnosti.

               (10)

               Poljska je z leti okrepila svoj fiskalni okvir. Vendar se zdi, da obstoječa fiskalna pravila in postopki za srednjeročno načrtovanje ne omogočajo dovolj preglednosti nad proračunskim postopkom, spodbud za usklajevanje med različnimi državnimi ravnmi ter prožnosti za odzivanje na makroekonomske pretrese in neravnovesja, da bi zagotovili srednje- do dolgoročno vzdržnost javnih financ. Fiskalna pravila bi morala poleg tega temeljiti na dovolj obsežnih proračunskih agregatih ter biti v celoti skladna z evropskim sistemom nacionalnih in regionalnih računov (ESR 95). Na podlagi zadnje ocene Komisije je mogoče tveganja v zvezi z dolgoročno vzdržnostjo javnih financ oceniti kot srednje velika.

               (11)

               Čeprav je vlada ukinila možnost posebne predčasne upokojitve za večino upravičencev, še vedno velja ureditev za predčasno upokojevanje za uniformirane službe in rudarje, zakonsko določena upokojitvena starost za ženske pa je nižja kot za moške. Dejanska upokojitvena starost je zato še vedno nizka. Poleg tega močno subvencionirani sklad socialnega zavarovanja za kmete (KRUS) nudi malo spodbud za kmete, da ta sektor zamenjajo z bolj produktivnimi, kar upočasnjuje gospodarsko prestrukturiranje in zavira rast produktivnosti.

               (12)

               Sistem izobraževanja in usposabljanja ni v celoti prilagojen potrebam trga dela. Kljub močnemu naraščanju števila ljudi s terciarno izobrazbo, na zaposljivost vpliva neskladje med znanji in spretnostmi ter delovnimi mesti. Visokošolski sistem ni ustrezno povezan s poslovnim in zaposlitvenim okoljem. Delež odraslih (zlasti starejših in nizkokvalificiranih delavcev), ki se udeležujejo izobraževanj in poklicnih usposabljanj, je še naprej zelo nizek.

               (13)

               Kljub nedavnemu povečanju je javna poraba za raziskave in razvoj na Poljskem nizka, tudi zasebna poraba za raziskave in razvoj je med najnižjimi v EU in se je v zadnjih letih zniževala. To bo verjetno postala velika ovira za srednje- in dolgoročno gospodarsko rast. Sistem raziskav in razvoja ni celovit, saj so univerze, raziskovalni inštituti in industrija slabo povezani.

               (14)

               Nizka udeležba žensk na trgu dela delno izhaja iz dejstva, da ni zagotovljenih dovolj ustanov za varstvo otrok in vzdrževanih oseb. Število otrok, mlajših od treh let, za katere je varstvo uradno urejeno, je na Poljskem daleč pod povprečjem EU. Podobno je nizka tudi stopnja vpisa starejših otrok, čeprav se je v zadnjih nekaj letih zvišala. V veliko primerih je udeležba mladih staršev na trgu dela mogoča samo, če za varstvo otrok poskrbijo njihovi sorodniki. Dejstvo, da ni zagotovljenih dovolj varstvenih storitev, prav tako zmanjšuje potencial zlasti starejših žensk, da bi bile del delovne sile, saj pustijo službo ali se predčasno upokojijo, da lahko skrbijo za vnuke ali druge vzdrževane osebe.

               (15)

               Slabo razvita omrežna infrastruktura je ovira za poslovanje in tuje naložbe, slabo razvita prometna infrastruktura pa povečuje regionalne razlike. Energetska infrastruktura se hitro stara in je dosegla meje svojih zmogljivosti. Poleg tega jo je treba bistveno prilagoditi, da bo izpolnjevala zahteve, povezane s politikami blažitve podnebnih sprememb. Čeprav je poljski železniški sistem tretji največji v Evropi, ne more ustrezno podpirati večanja gospodarske dejavnosti zaradi zastarele infrastrukture in voznega parka.

               (16)

               Kakovost poslovnega okolja in učinkovitost javne uprave na Poljskem sta nizki. V primerjavi z drugimi državami ima Poljska še posebej veliko težav na področjih plačevanja davkov, ustanavljanja in zapiranja podjetij, izvrševanja pogodb ter registracije premoženja. Podjetja ovirajo dolgotrajni postopki za pridobivanje licenc in dovoljenj. Kar zadeva pravna dejanja, kot sta izvrševanje pogodb in pridobivanje gradbenih dovoljenj, je število povezanih postopkov precej visoko in njihovo skupno trajanje predolgo.

               (17)

               Poljska je v okviru pakta „euro plus“ sprejela več zavez. Kar zadeva fiskalno področje, se je Poljska zavezala k spoštovanju obstoječega dolga in začasnega pravila glede porabe, k uvedbi novih predpisov, ki bodo omejili deleže primanjkljajev lokalnih uprav, ter k uveljavitvi stalnega pravila glede porabe. Za krepitev finančne stabilnosti so ukrepi namenjeni za učinkovitejšo ureditev bančnega sektorja in nadzor nad njim. Ukrepi za zaposlovanje se osredotočajo na udeležbo žensk in starejših delavcev na trgu dela ter v reforme za krepitev povezav med podjetji in izobraževanjem. Ukrepi za konkurenčnost se osredotočajo na sektor izobraževanja in znanosti, razvoj prometne in širokopasovne infrastrukture ter ukrepe za izboljšanje poslovnega okolja. Te zaveze zadevajo vsa štiri področja pakta ter na splošno odražajo program, predstavljen v konvergenčnem programu in nacionalnem programu reform. Več pomembnih izzivov za politike ni obravnavanih (npr. nizka stopnja udeležbe starejših delavcev) ali so samo omenjeni (npr. izboljšanje poslovne administracije). Zaveze v okviru pakta „euro plus“ so bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.

               (18)

               Komisija je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform, vključno z zavezami v okviru pakta „euro plus“. Glede na potrebo po okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja EU z zagotavljanjem prispevka na ravni EU za prihodnje nacionalne odločitve Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Poljskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Komisija meni, da programa določata ambiciozen načrt za konsolidacijo javnih financ, ter poziva vlado k izvajanju in po potrebi sprejme dodatne ukrepe za zmanjšanje splošnega javnofinančnega primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2012. Opirajoč se na dosežke zadnjega desetletja bi bilo treba sprejeti ukrepe za nadaljnje povečanje zaposlenosti, zlasti z izvajanjem reform v pokojninskem in izobraževalnem sistemu ter z izboljšanjem storitev varstva otrok in vzdrževanih oseb. Poleg tega bi bilo treba nadalje povečati necenovno konkurenčnost, in sicer z izboljšanjem okvira za raziskave in razvoj ter poslovnega okolja ter s spodbujanjem infrastrukturnih naložb.

               (19)

               Svet je glede na to oceno in ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 7. julija 2009 na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije preučil leta 2011 posodobljeno različico konvergenčnega programa Poljske, njegovo mnenje (4) pa je zlasti odraženo v njegovih priporočilih (1) in (2) v nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet preučil nacionalni program reform Poljske –

         PRIPOROČA, da Poljska v obdobju 2011–2011 ukrepa tako da:

               1.

               Izvede ukrepe, napovedane v osnutku zakona o proračunu za leto 2012, in sprejme dodatne ukrepe trajne narave, če so potrebni za zmanjšanje splošnega javnofinančnega primanjkljaja pod 3 % BDP v letu 2012, v skladu s priporočili Sveta na podlagi postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. V prihodnje čim bolj omeji zniževanje odhodkov, ki pospešujejo rast, hkrati pa zagotovi ustrezen napredek v smeri srednjeročnega cilja.

               2.

               Sprejme zakonodajo z namenom uvedbe stalnega pravila glede porabe do leta 2013. To pravilo bi moralo temeljiti na dovolj obsežnih proračunskih agregatih ter biti skladno z evropskim sistemom računov. Poleg tega sprejme ukrepe za srednjeročno okrepitev mehanizmov usklajevanja med različnimi državnimi ravnmi in letnih proračunskih postopkov.

               3.

               Kot načrtovano dvigne zakonsko določeno upokojitveno starost za uniformirane službe ter nadaljuje ukrepe za zvišanje dejanske upokojitvene starosti, kot je povezava upokojitvene starosti s pričakovano življenjsko dobo. Določi časovni načrt za nadaljnjo izboljšanje pravil o prispevkih kmetov v sklad socialnega zavarovanja (KRUS), da bodo bolj v skladu s prihodki posameznikov.

               4.

               Izvede naj predlagano strategijo vseživljenjskega učenja ter okrepi vajeništva in namenske programe poklicnega usposabljanja in izobraževanja za starejše delavce in nizkokvalificirane delavce. Okrepi naj povezave med znanostjo in industrijo z izvajanjem programa „Gradimo na znanju“ („Budujemy na Wiedzy“). Izvede program reforme visokega izobraževanja, imenovan „Partnerstvo za znanje“ („Partnerstwo dla Wiedzy“), za boljšo uskladitev izobraževalne ponudbe s potrebami trga dela.

               5.

               Poveča udeležbo žensk na trgu dela s sprejetjem ukrepov za zagotovitev stabilnega financiranja ureditve varstva predšolskih otrok, da se poveča stopnja vpisa otrok, mlajših od treh let.

               6.

               Sprejme ukrepe za izboljšanje spodbud za naložbe v zmogljivosti za proizvodnjo energije, z namenom spodbuditi tehnologije z nizkimi emisijami ogljika, in za nadaljnji razvoj čezmejnih povezav električnih omrežij; pripravi večletni načrt za naložbe v železniško infrastrukturo in začne izvajati krovni načrt za železniški prevoz.

               7.

               Sprejme ukrepe za poenostavitev pravnih postopkov v zvezi z izvrševanjem pogodb; spremeni gradbeno in prostorsko zakonodajo z namenom racionalizacije pritožbenih postopkov in pospešitev upravnih postopkov.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Veljajo tudi za leto 2011 v skladu s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).

      (3)  Podatki iz podatkovne baze AMECO služb Komisije. V skladu s sporočilom ministrstva za finance z dne 30. maja 2011 je delež dolga v razmerju do BDP 31. decembra 2010 znašal 54,9 %.

      (4)  Predvideno v členu 9(3) Uredbe (ES) št. 1466/97.