               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 21.11.2018
            COM(2018) 759 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            o ekonomski politiki euroobmočja
            {SWD(2018) 467 final}

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               o ekonomski politiki euroobmočja

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 136 v povezavi s členom 121(2) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Euroobmočje vstopa v šesto leto neprekinjene gospodarske rasti in negativna proizvodna vrzel se zmanjšuje, vendar se tveganja za obete povečujejo in rast naj bi se po pričakovanjih nekoliko umirila. Potencialna rast je še vedno občutno pod ravnmi pred krizo in razlike med državami članicami so še naprej prisotne, kar je posledica opaznih razlik med odpornostjo njihovih gospodarstev. Realna rast plač je še vedno zmerna in zaostaja za razvojem produktivnosti. Nominalna rast plač in osnovna inflacija se povečujeta z nadaljnjo rastjo zaposlovanja, vendar v nekaterih državah članicah še vedno obstajajo skupine ali območja s premajhno izkoriščenostjo delovne sile ali visoko brezposelnostjo. Euroobmočje v zadnjih petih letih beleži velik presežek na tekočem računu, ki je povezan z dinamiko izvoza euroobmočja in boljšim konkurenčnim položajem, medtem ko so razlike med državami v zunanji trgovini še naprej precejšnje. Države članice, ki so dolgo beležile velike zunanje primanjkljaje, imajo še vedno visoka negativna neto stanja mednarodnih naložb, ki predstavljajo ranljivosti, saj se na splošno odražajo v visokih ravneh zasebnega ali javnega dolga. Za uspešno uravnoteženje v euroobmočju so odločilni primeren tempo razdolževanja, okolje, ki podpira rast in inflacijo, ter nadaljevanje reform za povečanje produktivnosti
                  3
               . Ugodna dinamika povpraševanja je prav tako pomembna in države z velikimi presežki bi s krepitvijo pogojev, ki podpirajo rast plač, ter javnih in zasebnih naložb prav tako prispevale k uravnoteženju.

               (2)Za povečanje dolgoročnega potenciala rasti ter zmanjševanje nacionalnih in regionalnih razlik so potrebni nadaljnje povečanje stopenj delovne aktivnosti, strukturne reforme, ki povečujejo rast, ter naložbe v opredmetena in neopredmetena sredstva, da bi se okrepile produktivnost in inovacije, zlasti v državah članicah, kjer so občutno nižje od povprečja euroobmočja. To je pomembno za krepitev ekonomske, socialne in teritorialne kohezije v euroobmočju.

               (3)Skladnost in ravnotežje v kombinaciji makroekonomskih politik euroobmočja, vključno z denarno, fiskalno in strukturno politiko, sta bistvena za zagotovitev stabilne in vzdržne gospodarske rasti. Evropska centralna banka se je v zadnjih letih zatekla k uporabi nekonvencionalnih orodij denarne politike, da bi inflacijo spet približala srednjeročnemu inflacijskemu cilju, ob tem pa podprla rast in ustvarjanje novih delovnih mest. Ob postopni normalizaciji denarne politike so za nadaljnje podpiranje kratko- in dolgoročne rasti potrebne ustrezno diferencirane fiskalne politike in osredotočenost na strukturne reforme.

               (4)Krepitev vzdržnosti javnih financ v euroobmočju in njegovih državah članicah zahteva diferencirane nacionalne politike, ki v celoti spoštujejo Pakt za stabilnost in rast, in bi morala upoštevati fiskalni manevrski prostor. Usklajevanje nacionalnih fiskalnih politik na podlagi skupnih fiskalnih pravil je bistvenega pomena za pravilno delovanje evropske in monetarne unije (EMU). Skupna fiskalna pravila so namenjena doseganju vzdržnosti dolga na nacionalni ravni, obenem pa puščajo prostor za makroekonomsko stabilizacijo. Fiskalna naravnanost euroobmočja je v obdobju 2015–2018 ostala večinoma nevtralna in naj bi glede na napovedi Komisije v letu 2019 postala rahlo ekspanzivna, kljub temu, da proizvodnja presega potencial. Obnovitev fiskalnih blažilnikov je zlasti pomembna v državah članicah, ki imajo še vedno visoke ravni javnega dolga. S tem bi se tudi zmanjšala njihova ranljivost za pretrese ter omogočilo polno delovanje avtomatskih stabilizatorjev pri naslednjem upadu gospodarske aktivnosti. Povečevanje javnih naložb, zlasti v državah članicah s fiskalnim manevrskim prostorom, bi podpiralo rast in uravnoteženje.

               (5)Strukturne reforme z vplivom na javne finance so še naprej odločilne za izboljšanje vzdržnosti javnih financ in krepitev potenciala za gospodarsko rast. Z bolje delujočimi nacionalnimi fiskalnimi okviri, dobro upravljanimi pregledi porabe ter učinkovitim in preglednim javnim naročanjem se lahko okrepijo učinkovitost in uspešnost javnofinančnih odhodkov ter verodostojnost fiskalnih politik. Na podlagi izboljšanja strukture nacionalnih proračunov, tako na strani prihodkov kot na strani odhodkov, tudi s preusmeritvijo virov v naložbe, bi se povečala učinek javnih proračunov na rast in tudi dolgoročnejša produktivnost. Za razvoj učinkovitejših in pravičnejših davčnih sistemov so bistvenega pomena poenostavitev in posodobitev davčnih sistemov ter odpravljanje davčnih goljufij, utaj in izogibanja davkom, zlasti z ukrepi proti agresivnemu davčnemu načrtovanju. Za izboljšanje poslovnega okolja v euroobmočju in državah članicah ter za krepitev odpornosti njihovih gospodarstev je ključno zagotoviti, da davčni sistemi ugodno vplivajo na poglabljanje enotnega trga in spodbujajo konkurenco med podjetji. K temu bi pomembno pripomogla skupna konsolidirana osnova za davek od dohodkov pravnih oseb.

               (6)Za odpornost držav članic euroobmočja so pomembne strukturne in institucionalne značilnosti trga dela in proizvodnega trga ter dobro delujoče javne uprave. Z odpornimi gospodarskimi strukturami se preprečuje, da bi imeli pretresi znatne in dolgotrajne učinke na dohodke in na ponudbo delovne sile. S tem se lahko olajša delovanje denarne politike in zajezijo razlike, posledično pa se ustvarjajo pogoji za trajnostno in vključujočo rast. Na podlagi boljšega koordiniranja in izvajanja strukturnih reform, zlasti tistih, ki so predpisane v priporočilih za posamezne države, lahko pride do pozitivnega prelivanja med državami članicami in krepitve pozitivnih učinkov po vsem euroobmočju. Z reformami, ki krepijo konkurenco na proizvodnih trgih, spodbujajo učinkovito rabo virov ter izboljšujejo poslovno okolje in kakovost institucij, vključno z učinkovitim pravosodnim sistemom, se spodbuja odpornost gospodarstev v euroobmočju in državah članicah. Enotni trg ima še vedno precej neizkoriščenega potenciala in treba je napredovati pri njegovi poglobitvi, še posebej na področju finančnih storitev, digitalnih storitev, energije in prevoza, pri tem zagotavljati pravočasno izvajanje ter boljše uveljavljanje zakonodaje.

               (7)Evropski steber socialnih pravic določa dvajset načel za spodbujanje enakih možnosti in dostopa do trga dela, poštenih delovnih pogojev ter socialne zaščite in vključenosti. Reforme, s katerimi se spodbuja udeležba na trgu dela, podpira prehajanje na njem in zmanjšuje njegova segmentacija, lahko pripomorejo k spodbujanju rasti, povečanju odpornosti gospodarstev in samodejni stabilizaciji, pa tudi k zmanjševanju neenakosti ter soočanju z izzivi v spreminjajočem se gospodarstvu. Posamezniku prilagojene pomoči pri iskanju dela, usposabljanju in prekvalifikaciji lahko privedejo do učinkovite in pravočasne aktivacije brezposelnih. Dostop do visokokakovostnega izobraževanja in usposabljanja je ključen, zanj pa so potrebne ustrezne naložbe v človeški kapital ter znanja in spretnosti, še zlasti za nizko usposobljene delavce. Tovrstne reforme in naložbe na srednji in dolgi rok izboljšujejo zaposljivost, inovacije, produktivnost in plače, s čimer se povečuje odpornost euroobmočja ter spodbujata socialna vključenost in mobilnost tako znotraj držav članic kot tudi po vsem euroobmočju. Davčna obremenitev v euroobmočju je razmeroma visoka in usmerjena na delo; z razbremenitvijo dela in preusmeritvijo na davčne osnove, ki manj ovirajo rast, kot so davki na nepremičnine, davki na porabo in okoljski davki, bi se lahko okrepila ponudba delovne sile in povpraševanje po njej. Delovnopravna zakonodaja mora zagotavljati poštene in dostojne pogoje dela za vse delavce, še zlasti glede na pojavljanje novih oblik zaposlitev in novih vrst pogodb, ki prinašajo nove priložnosti, obenem pa tudi izzive z vidika varnosti zaposlitve in socialne zaščite. Učinkoviti in vzdržni sistemi socialne zaščite so prav tako bistveni za zagotavljanje ustreznega dohodka in dostopa do kakovostnih storitev. Za spodbujanje udeležbe na trgu dela so ključne tudi pokojninske reforme ter politike za usklajevanje poklicnega in zasebnega življenja. Nepotrebne omejitve delovne, sektorske ali geografske mobilnosti delavcev lahko ovirajo prerazporejanje znotraj držav članic in po vsem euroobmočju. Vključevanje socialnih partnerjev v zaposlitvene, socialne in sorodne ekonomske reforme je bistveno.

               (8)Trdnost finančnega sektorja euroobmočja se je po krizi izboljšala, vendar še vedno ostajajo ranljivosti, ki jih je potrebno obravnavati. Dolg v zasebnem sektorju je še naprej visok, davčni sistemi pa še vedno vsebujejo spodbude za zadolževanje. Precejšnja povečanja donosnosti državnih obveznic bi lahko zmanjšala kapital bank, kar bi lahko povzročilo negativne učinke prelivanja po vsem euroobmočju. Potreba po prilagajanju poslovnih modelov bank, nizke obrestne mere in vse večja konkurenca s strani drugih oblik financiranja še naprej pritiskajo na dobičkonosnost bank. Deleži slabih posojil v celotnih posojilih se zmanjšujejo, in sicer hitreje v državah članicah z največjimi obsegi tovrstnih posojil. Vendar pa nacionalni deleži slabih posojil, ki so še vedno precej nad povprečjem euroobmočja, terjajo nadaljnja stalna prizadevanja. Komisija je marca 2018 predstavila sveženj za zmanjšanje tveganj, s katerim bi se obravnavala slaba posojila iz preteklosti ter preprečilo njihovo kopičenje v prihodnosti, Parlament in Svet pa bi morala ta sveženj v celoti sprejeti. Za dokončanje bančne unije je še vedno odločilnega pomena, da se do konca leta 2018 sprejme bančni sveženj iz novembra 2016, ki bi omogočil, da bi se z izvajanjem mednarodno dogovorjenih standardov glede kapitalskih blažilnikov in likvidnosti bank tveganja dodatno zmanjšala. Komisija je zaradi hudih kršitev predpisov o preprečevanju pranja denarja predlagala okrepitev Evropskega bančnega organa in nadzorniškega sodelovanja, da bi se izboljšalo izvrševanje regulativnega okvira na tem področju. Pri oblikovanju bančne unije je bil dosežen znaten napredek, vendar proces še ni zaključen. Odsotnost skupnega sistema zajamčenih vlog in skupnega varovalnega mehanizma za enotni sklad za reševanje ovira sposobnost bančne unije, da bi prekinila povezavo med bankami in državami.

               (9)Za krepitev arhitekture EMU je treba prednostno obravnavati dokončanje bančne unije in unije kapitalskih trgov, obenem pa ukrepati v zvezi z vsemi elementi časovnega načrta Komisije za EMU za obdobje do leta 2024. Zaradi skupne denarne politike in decentralizirane fiskalne politike je glede na doseženi napredek pri zmanjševanju tveganj potrebna večja porazdelitev tveganj. Komisija je decembra 2017 in maja 2018 objavila sklop predlogov, ki določajo nadaljnje korake za dokončanje EMU, vključno z evropsko stabilizacijsko funkcijo za naložbe in programom za podporo reformam (v okviru predlogov za večletni finančni okvir). Navedeni predlogi temeljijo na razmisleku o poglobitvi EMU iz maja 2017 in poročilu petih predsednikov iz junija 2015. V skladu z dogovorom finančnih ministrov euroobmočja iz junija 2018 je treba sprejeti politične odločitve in konkretne ukrepe glede bančne unije, med katere spadajo začetek političnih pogajanj o evropskem sistemu jamstva za vloge in nadaljnja krepitev evropskega mehanizma za stabilnost, za katerega so se voditelji strinjali, da bi moral biti ponudnik varovalnega mehanizma za enotni sklad za reševanje. Vse te reforme bodo okrepile mednarodno vlogo evra, da bo ta bolj sorazmerna s svetovnim gospodarskim in finančnim pomenom euroobmočja. Pomembno je, da se o njih razpravlja na način, ki je odprt in pregleden za države članice, ki niso del euroobmočja.

               (10)O zaposlitvenih in socialnih vidikih tega priporočila je bilo opravljeno posvetovanje z Odborom za zaposlovanje in Odborom za socialno zaščito –

               PRIPOROČA, da države članice euroobmočja v obdobju 2019–2020 vsaka posebej in skupaj v okviru Euroskupine ukrepajo, tako da:

               1. poglabljajo enotni trg, izboljšujejo poslovno okolje ter nadaljujejo reforme za povečanje odpornosti proizvodnega in storitvenega trga. V državah članicah euroobmočja s primanjkljaji na tekočem računu zmanjšajo zunanji dolg in nadaljujejo reforme za povečanje produktivnosti, v državah članicah euroobmočja z velikimi presežki na tekočem računu pa krepijo pogoje, ki podpirajo rast plač, in pri tem spoštujejo vlogo socialnih partnerjev, ter izvajajo ukrepe, ki spodbujajo naložbe;

               2. v državah euroobmočja z visokimi stopnjami javnega dolga obnovijo fiskalne blažilnike, v vseh državah pa podpirajo javne in zasebne naložbe ter izboljšajo kakovost in strukturo javnih financ;

               3. zagotovijo davčno razbremenitev dela in okrepijo izobraževalne sisteme ter naložbe v znanja in spretnosti, pa tudi povečajo učinkovitost aktivnih politik zaposlovanja, ki podpirajo prehajanje na trgu dela. Ukrepajo proti segmentaciji trga dela in zagotovijo ustrezne sisteme socialne zaščite po vsem euroobmočju;

               4. poskrbijo za delovanje varovalnega mehanizma za enotni sklad za reševanje, vzpostavijo evropski sistem jamstva za vloge ter okrepijo evropski regulativni in nadzorni okvir. Spodbujajo urejeno razdolževanje visokih ravni zasebnega dolga. Hitro zmanjšajo ravni slabih posojil v euroobmočju ter preprečijo kopičenje tovrstnih posojil, tudi z odpravo davčnih spodbud za zadolževanje;

               5. hitro dosežejo napredek pri dokončanju ekonomske in monetarne unije, tudi s ciljem krepitve mednarodne vloge eura, pri tem pa upoštevajo predloge Komisije, vključno s tistimi, ki se navezujejo na finančni sektor, pa tudi na program za podporo strukturnim reformam in evropsko stabilizacijsko funkcijo za naložbe na podlagi predloga za večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        Evropska komisija (2018), Poročilo o mehanizmu opozarjanja 2019.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,8.1.2018
            COM(2018) 1 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastitvi Komisije za začetek pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev protokola o izvajanju Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko
            {SWD(2018) 1 final}{SWD(2018) 2 final}

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

               Komisija predlaga pogajanja za sklenitev novega protokola o izvajanju Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju (v nadaljnjem besedilu: FPA) s Kraljevino Maroko, ki ustreza potrebam flot Unije ter je v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               •Usklajenost z obstoječimi določbami na področju politike

               Trenutni FPA med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko je začel veljati 28. Februarja 2007
                  1
               . Ta sporazum se je izvajal z dvema naknadnima protokoloma, ki sta dovoljevala plovilom Unije, katerih ciljni ribolov so pelagične in pridnene vrste, da so lovili na ribolovnem območju Maroka do 14. decembra 2011, ki je datum prekinitve drugega izvedbenega protokola, ker Parlament ni odobril njegove sklenitve. Evropski parlament je izrazil pomisleke glede vzdržnosti, stroškovne učinkovitosti in mednarodne zakonitosti predlaganega instrumenta. Tretji protokol, pri katerem so bili upoštevani pomisleki Evropskega parlamenta, je bil sklenjen leta 2014
                  2
                in se bo iztekel 14. julija 2018.

               Ribolovna območja Maroka, ki so v bližini EU in so bogate z ribolovni viri, so bistveno ribolovno območje za tradicionalni obrtni ribolov iz Španije in Portugalske, kot tudi za industrijske flote iz bolj oddaljenih držav članic. Tako ta ribolovna območja vključujejo vode pod suverenostjo in jurisdikcijo Maroka, tj. tudi vode ob Zahodni Sahari, ki so de facto pod upravo Maroka (posebni mehanizmi za poročanje so bili uvedeni v sedanjem protokolu, da se dokažejo socialno-ekonomske koristi za lokalno prebivalstvo).

               Na splošno FPA z Marokom omogoča plovilom iz 11 držav članic ribolov v šestih različnih kategorijah, ki zajemajo male pelagične vrste, pridnene vrste in izrazito selivske vrste. Maroško ribolovno območje predstavlja skrajno severna območja razširjenosti malih pelagičnih staležev „C“, ki vključujejo vode Mavretanije, Senegala in Gvineje Bissau in so vključene v mrežo dvostranskih sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu (v nadaljnjem besedilu:  SFPA).

               SFPA prispevajo k spodbujanju ciljev skupne ribiške politike na mednarodni ravni in zagotavljajo, da ribolovne dejavnosti Unije zunaj njenih voda temeljijo na istih načelih in standardih, kot se uporabljajo v pravu Unije. Poleg tega SFPA krepijo položaj Evropske unije v mednarodnih in regionalnih ribiških organizacijah, zlasti v Mednarodni komisiji za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT). SFPA tudi temeljijo na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju ter prispevajo k izboljšanju izpolnjevanja mednarodnih ukrepov, vključno z bojem proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu.

               Posebna pozornost bo namenjena izvajanju in izvrševanju finančnega nadomestila Maroku za podporo trajnostnemu upravljanju ribištva, zlasti v skladu s priporočili Evropskega računskega sodišča iz Posebnega poročila št. 11 o SFPA iz leta 2015.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

               Pogajanja o protokolu o ribolovu s Kraljevino Maroko so v skladu z zunanjim delovanjem EU v sosednjih državah in ciljem Unije glede spoštovanja demokratičnih načel in človekovih pravic.

               Pogajanja bodo v celotnem procesu potekala v posvetovanju z vsemi zainteresiranimi službami Komisije, ESZD ter ob podpori pristojnih delegacij EU.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

               Pravna podlaga za ta sklep je navedena v členu 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in sicer v naslovu V (Mednarodni sporazumi) petega dela (Zunanje delovanje Unije), ki določa postopek za pogajanja in sklepanje sporazumov med EU in tretjimi državami.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

               Ni relevantno, izključna pristojnost.

               •Sorazmernost

               Sklep je sorazmeren z zastavljenim ciljem.

               •Izbira instrumenta

               Instrument je določen v členu 218(3) in členu 218(4) PDEU.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

               Komisija je leta 2017 izvedla predhodno/naknadno oceno priložnosti za obnovitev Protokola o ribolovu s Kraljevino Maroko. Zaključki ocene so navedeni v ločenem delovnem dokumentu služb Komisije
                  3
               .

               V poročilu o oceni je bilo ugotovljeno, da so flote EU zelo zainteresirane za nadaljevanje ribolova v Maroku. Obnovitev protokola bo tudi pripomogla k okrepitvi spremljanja, kontrole in nadzora ter bi prispevala k boljšemu upravljanju ribištva v regiji. Ocena kaže, da bi obnovitev Protokola koristila tudi Maroku ob upoštevanju pomembnosti finančnega prispevka, plačanega v okviru Protokola kot prispevek k maroški strategiji „Halieutis“ za razvoj ribiškega sektorja. Maroko je izrazil interes za začetek pogajanj z EU o novem protokolu.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

               Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi, vključno s predstavniki industrije in organizacijami civilne družbe, so bila opravljena kot del ocene, zlasti pa v okviru Svetovalnega sveta za ribolov v oddaljenih vodah.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

               Ni relevantno.

               •Ocena učinka

               Ni relevantno.

               •Ustreznost in poenostavitev ureditve

               Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

               V pogajalskih smernicah, predlaganih kot priloga k sklepu, se priporoča odobritev začetka pogajanj, vključno s klavzulo, ki omogoča začasno prekinitev protokola v primeru kršitve človekovih pravic in demokratičnih načel.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

               Proračunske posledice, povezane z novim protokolom, vključujejo plačilo finančnega prispevka Kraljevini Maroko. S tem povezana proračunska sredstva, kar zadeva odobritve za prevzem obveznosti in odobritve plačil, je treba vsako leto vključiti v proračunsko vrstico za sporazume o partnerstvu o trajnostnem ribištvu (11 03 01) ter morajo biti skladna s finančnimi programi večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020. Letni zneski za obveznosti in plačila so določeni v letnem proračunskem postopku, vključno z vrstico za rezervo za protokole, ki ne začnejo veljati v začetku leta
                  4
               .

               Pričakuje se, da bodo pogajanja zaključena pred iztekom sedanjega protokola, tj. do 14. julija 2018.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Izvedbeni načrti ter ureditve spremljanja, ocenjevanja in poročanja

               Pogajanja naj bi se začela v začetku leta 2018.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

               Komisija priporoča, da:

               – Svet pooblasti Komisijo, da začne in vodi pogajanja za sklenitev novega protokola k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko;

               – bi bilo treba Komisijo imenovati za pogajalca EU o tem vprašanju;

               – Komisija vodi ta pogajanja v posvetovanju s posebnim odborom v skladu z  Pogodbo o delovanju Evropske unije;

               – bi moral Svet odobriti pogajalske smernice, priložene temu priporočilu.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastitvi Komisije za začetek pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev protokola o izvajanju Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 218, odstavkov 3 in 4,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ker bi bilo treba začeti pogajanja z namenom sklenitve novega protokola o izvajanju Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija se pooblasti za pogajanja v imenu Evropske unije z namenom obnovitve Protokola o izvajanju Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko.

                Člen 2

               Ta pogajanja potekajo ob posvetovanju s posebnim odborom, ki ga imenuje Svet, in v skladu s pogajalskimi smernicami, določenimi v Prilogi.

               Člen 3

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 78, 17.3.2007, str. 31

                     (2)

                        UL L 349, 21.12.2013, str. 1

                     (3)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc. Končno poročilo, september 2017 (F&S Poseidon in Megapesca).

                     (4)

                        Poglavje 40 (vrstica za rezervo 40 02 41) v skladu z medinstitucionalnim sporazumom večletnega finančnega okvira ((2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,8.1.2018
            COM(2018) 1 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu za
            SKLEP SVETAo pooblastitvi Komisije za začetek pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev protokola o izvajanju Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko
            {SWD(2018) 1 final}{SWD(2018) 2 final}

               PRILOGA

               Pogajalske smernice

               –Cilj pogajanj je sklenitev Protokola k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije z dne 13. julija 2011 o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               –Z namenom spodbujanja trajnostnega in odgovornega ribolova in tudi prispevanja k doslednem spoštovanju mednarodnega prava, pri čemer so z novim protokolom zagotovljene obojestranske koristi EU in Maroka, pogajalski cilji Komisije temeljijo na:

               ·zagotavljanju dostopa do voda pod suverenostjo in jurisdikcijo Kraljevine Maroko, kar zadeva ribištvo – tj. vključno z vodami južno od 27°40' S – in potrebnih dovoljenj za plovila flote EU, katerih ciljni ribolov so pelagične, pridnene in izrazito selivske vrste rib v navedenih vodah, kar med drugim vzdržuje mrežo sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu, ki so na voljo operaterjem EU;

               ·upoštevanju najboljših razpoložljivih znanstvenih mnenj in ustreznih načrtov upravljanja, ki so jih sprejele zadevne regionalne organizacije za upravljanje ribištva, da se zagotovi okoljska trajnost ribolovnih dejavnosti in spodbuja upravljanje oceanov na mednarodni ravni. Ribolovne dejavnosti bi morale biti usmerjene izključno v razpoložljive vire, pri čemer se upošteva ribolovna zmogljivost lokalne flote, hkrati pa se posebna pozornost nameni čezconski ali izrazito selivski naravi zadevnih staležev;

               ·iskanju primernega deleža ribolovnih virov, ki v celoti ustreza interesom flote EU, kadar se za te vire zanimajo tudi druge tuje flote, kot tudi uporabe enakih tehničnih pogojev za vse tuje flote;

               ·zagotavljanju, da dostop do ribolova temelji na dejavnostih flote EU v regiji, pri tem pa se upoštevajo najnovejše in najboljše razpoložljive znanstvene ocene;

               ·vzpostavitvi dialoga za okrepitev sektorske politike z namenom spodbujanja izvajanja odgovorne ribiške politike v povezavi z razvojnimi cilji države, zlasti v zvezi z upravljanjem ribištva, bojem proti nezakonitemu, neprijavljenemu in zakonsko neurejenemu ribolovu, kontrolo, spremljanjem in nadzorom ribolovnih dejavnosti ter zagotavljanjem znanstvenih nasvetov;

               ·vključitvi klavzule o posledicah kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel;

               ·vključitvi ustreznih mehanizmov, da se zagotovi zadostno obveščanje Komisije in njeno sodelovanje pri geografski porazdelitvi uporabe sektorske podpore, prejete na podlagi protokola, da bi Komisija lahko v razumnih mejah zagotovila uporabo protokola v korist prebivalcev nesamoupravnega ozemlja Zahodne Sahare;

               ·v protokolu bi bilo treba določiti zlasti:

               ·ribolovne možnosti za posamezno kategorijo, ki se dodelijo plovilom Evropske unije;

               ·finančno nadomestilo in pogoje za njegovo izplačilo ter

               ·mehanizme za učinkovito izvajanje sektorske podpore in njeno redno spremljanje.

               –Da bi se izognili prekinitvi ribolovnih dejavnosti, bi moral novi protokol vsebovati klavzulo o začasni uporabi.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.11.2017
            COM(2017) 670 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastitvi Komisije za začetek pogajanj s Švicarsko konfederacijo o sporazumu, s katerim se določijo pogoji za sodelovanje Švicarske konfederacije v Agenciji za evropski GNSS

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PRIPOROČILA

               •Razlogi za priporočilo in njegovi cilji

               Agencija za evropski GNSS (v nadaljnjem besedilu: Agencija) je bila ustanovljena z Uredbo (EU) št. 912/2010
                  1
               . Ima pomembne varnostne in trženjske naloge, povezane z evropskima programoma GNSS (Galileo in EGNOS), Evropska komisija pa ji je prav tako zaupala naloge upravljanja programov, povezane z njihovim obratovanjem.

               Agencija je odprta za sodelovanje tretjih držav na podlagi mednarodnega sporazuma med Unijo in zadevno državo. Norveška je prva država nečlanica EU, ki sodeluje v Agenciji.

               Švica je dolgoletna partnerica, ki že od leta 1990 v okviru svojega članstva v Evropski vesoljski agenciji (ESA) prispeva k evropskima programoma GNSS EGNOS in Galileo. Švicarska industrija ima posebno, včasih edinstveno tehnično znanje v nekaterih sektorjih satelitske navigacijske tehnologije. V Švici se nahaja zemeljska postaja EGNOS.

               Po preoblikovanju evropskih programov GNSS leta 2008 sodelovanje med EU in Švico na področju satelitske navigacije temelji na Sporazumu o sodelovanju v evropskih satelitskih navigacijskih programih med Evropsko unijo, njenimi državami članicami in Švico (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o sodelovanju GNSS), podpisanim leta 2013, ki se začasno uporablja od 1. januarja 2014
                  2
               .

               Člen 16 Sporazuma o sodelovanju GNSS določa: „Švica ima pravico, da v skladu s pogoji iz Sporazuma med Evropsko unijo in Švico sodeluje v Agenciji za evropski GNSS. Ta pogajanja se začnejo, takoj ko Švica v zvezi s tem predloži zahtevek in se končajo potrebni postopki na strani Evropske unije.“

               Švica je zahtevek za sodelovanje v Agenciji predložila z dopisom z dne 20. maja 2014.

               Zato ta dokument vsebuje priporočilo, da se začnejo pogajanja s Švico o sklenitvi sporazuma o določitvi pogojev za sodelovanje Švice v Agenciji.

               Takšno sodelovanje bo predvidoma še okrepilo dolgoletno partnerstvo med EU in Švico na področju satelitske navigacije.

               V obdobju 2014–2017 je Švica k evropskima programoma GNSS prispevala približno 240 milijonov EUR.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

               Člen 23 Uredbe (EU) št. 912/2010 Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Agencije
                  3
                določa: „Agencija je odprta za udeležbo tretjih držav in mednarodnih organizacij. Takšna udeležba in pogoji zanjo se opredelijo v sporazumu med Unijo in zadevno tretjo državo ali mednarodno organizacijo v skladu s postopkom iz člena 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije.“

               Člen 16 Sporazuma o sodelovanju GNSS določa: „Švica ima pravico, da v skladu s pogoji iz Sporazuma med Evropsko unijo in Švico sodeluje v Agenciji za evropski GNSS.“

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

               Evropski globalni satelitski sistemi (v nadaljnjem besedilu: GNSS) so pomembni elementi politike Evropske unije pri zagotavljanju popolne povezanosti infrastrukture za kopenski, morski in zračni promet za varno, nemoteno, gospodarno in okolju prijazno navigacijo. Del mednarodne strategije evropskih GNSS je spodbujanje sporazumov o sodelovanju na področju satelitske navigacije z več državami, tudi Švico.

               Cilj priporočenih pogajalskih smernic je, da se Švici, ključni partnerici evropskih programov GNSS, omogoči sodelovanje v Agenciji. Pri tem je treba Švici dodeliti niz pravic in obveznosti, ki se nanašajo na sodelovanje v Agenciji.

               To priporočilo ne predvideva prenosa lastniških pravic ali pravic odločanja na Švico.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

               Člen 218(3) in (4) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

               Države članice same ne morejo zadovoljivo doseči ciljev tega predloga. Agencija je organ Unije, ustanovljen na podlagi prava Unije, zato sodelovanja tretjih držav v Agenciji ne more odobriti katera koli posamezna država članica. Tako sodelovanje je treba urediti prek mednarodnega sporazuma z Unijo. Sporazum je omejen na področja, potrebna za to, da se Švici omogoči sodelovanje v Agenciji.

               •Sorazmernost

               Ni relevantno.

               •Izbira instrumenta

               Mednarodni sporazum je edini instrument, ki zagotavlja skladnost na ravni celotne EU in pravno varnost pri odnosih s Švico v zvezi z njenim sodelovanjem v Agenciji. Pogodba ne omogoča drugih izvedljivih možnosti urejanja odnosov s tretjo državo.

               Poleg tega se mednarodni sporazum zahteva tudi na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 912/2010.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

               Ni relevantno.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

               Komisija se je o tej pobudi posvetovala z državami članicami EU. Potrjeno je bilo, da bi bila taka pobuda koristna za Unijo, zlasti za nadaljnje izvajanje evropskih programov GNSS in delovanje Agencije.

               Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

               Ni relevantno.

               •Ocena učinka

               Ni relevantno.

               •Ustreznost in poenostavitev ureditve

               Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

               Ni relevantno.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

               Švica bi morala finančno prispevati k proračunu Agencije, da bi pokrila vse stroške, povezane s svojim sodelovanjem pri delu Agencije.

               Pobuda tako ne bo imela finančnih posledic za proračun Unije.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

               Ni relevantno.

               •Obrazložitveni dokumenti (za direktive)

               Ni relevantno.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

               Evropska komisija in Švica sta v zadnjih letih večkrat razpravljali o načinih za formalizacijo sodelovanja Švice v Agenciji.

               Na podlagi sklenjenega Sporazuma o sodelovanju GNSS lahko Švica sodeluje v odboru evropskih programov GNSS kot opazovalka brez glasovalne pravice.

               Predvideni sporazum Švici ne bi smel dovoliti, da sodeluje v forumih, delovnih skupinah ali razpravah, ki zadevajo regulirano javno storitev.

               Poleg tega bi moral sporazum vključevati mehanizem, ki bi omogočil prožno prilagajanje novim okoliščinam, kot je morebitna prihodnja zakonodaja EU v zvezi z Agencijo.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastitvi Komisije za začetek pogajanj s Švicarsko konfederacijo o sporazumu, s katerim se določijo pogoji za sodelovanje Švicarske konfederacije v Agenciji za evropski GNSS

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju, da bi bilo treba začeti pogajanja o sklenitvi sporazuma s Švicarsko konfederacijo o določitvi pogojev za sodelovanje Švicarske konfederacije v Agenciji za evropski GNSS –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o mednarodnem sporazumu s Švicarsko konfederacijo, s katerim se določijo pogoji za sodelovanje Švicarske konfederacije v Agenciji za evropski GNSS.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja potekajo ob posvetovanju z [vnese Svet: ime odbora, ki sestoji iz predstavnikov držav članic].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        Uredba (EU) št. 912/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2010 o ustanovitvi Agencije za evropski GNSS, razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1321/2004 o vzpostavitvi upravljavskih struktur Evropskega satelitskega radio-navigacijskega sistema in spremembah Uredbe (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta, UL L 276, 20.10.2010, str. 11.

                     (2)

                        UL L 15, 20.1.2014, str. 1.

                     (3)

                        Uredba (EU) št. 912/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2010 o ustanovitvi Agencije za evropski GNSS, razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1321/2004 o vzpostavitvi upravljavskih struktur Evropskega satelitskega radio-navigacijskega sistema in spremembah Uredbe (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta, UL L 276, 20.10.2010, str. 11.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,20.11.2017
            COM(2017) 670 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu za SKLEP SVETA
            o pooblastitvi Komisije za začetek pogajanj s Švicarsko konfederacijo o sporazumu, s katerim se določijo pogoji za sodelovanje Švicarske konfederacije v Agenciji za evropski GNSS

               PRILOGA

               I.NAMEN POGAJANJ

               Namen pogajanj je določiti pogoje, pod katerimi bi Švica lahko sodelovala v Agenciji za evropski GNSS (v nadaljnjem besedilu: Agencija).

               II.PODROČJE UPORABE SPORAZUMA

               V sporazum bi morali biti v čim večji meri vključeni naslednji elementi v zvezi s sodelovanjem v Agenciji:

               (1)pogoji za sodelovanje Švice v Agenciji;

               (2)finančni prispevek Švice k Agenciji;

               (3)pogoji za sodelovanje predstavnikov Švice v upravnem odboru Agencije kot opazovalcev brez pravic glasovanja;

               (4)pogoji, pod katerimi bi bilo mogoče švicarske državljane zaposliti kot osebje Agencije (pogodbeno);

               (5)uporaba določb v zvezi s finančnim nadzorom EU;

               (6)trajanje sodelovanja Švice v Agenciji;

               (7)sporazum bi moral biti v skladu z zadevno zakonodajo EU, vključno z Uredbo (EU) št. 1285/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o vzpostavitvi in obratovanju evropskih satelitskih navigacijskih sistemov ter razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 876/2002 in Uredbe (ES) št. 683/2008 Evropskega parlamenta in Sveta ter z Uredbo (EU) št. 912/2010
                  1
                Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Agencije za evropski GNSS;

               (8)uporaba Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije v Švici.

               III.RAZVOJ

               V sporazum bi moral biti vključen poenostavljen postopek, ki dovoljuje tehnično prilagajanje sporazuma spreminjajočim se razmeram. To bi lahko vključevalo ustanovitev odbora, ki bi nadzoroval izvajanje sporazuma in presojal potrebo po spremembi sporazuma ter o njej odločil.

               IV.REŠEVANJE SPOROV IN ODPOVED SPORAZUMA

               Sporazum bi moral določiti tudi mehanizme reševanja sporov. Vključevati bi moral tudi določbe, ki bi po potrebi dovoljevale pogodbenicama, da odpovesta sporazum.

                     (1)

                        UL L 276, 20.10.2010, str. 11.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,17.7.2018
            COM(2018) 541 final
            Priporočilo za
            SKLEP SVETA
            o pooblastitvi Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Gambijo

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

               Komisija predlaga pogajanja za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu z Republiko Gambijo, ki bi ustrezal potrebam flote Unije ter bi bil v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

               Evropska unija in Republika Gambija sta leta 1987 sklenili sporazum o ribištvu, ki je bil potrjen z Uredbo Sveta (EGS) št. 1580/87 z dne 2. junija 1987 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Vlado Republike Gambije o ribolovu v obalnih vodah Gambije in sprejemu določb za njegovo uporabo. Ta sporazum je bil izveden s tremi zaporednimi protokoli, ki so plovilom Unije omogočali dostop do ribolovnega območja Gambije do junija 1996, ko je prenehal veljati zadnji izvedbeni protokol. Od navedenega datuma se šteje, da sporazum miruje.

               Evropska unija že ima dobro razvito mrežo dvostranskih sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu v zahodni in osrednji Afriki, in sicer z Marokom, Mavretanijo, Senegalom, Zelenortskimi otoki, Liberijo, Slonokoščeno obalo ter São Toméjem in Príncipom.

               Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu prispevajo k spodbujanju cilja skupne ribiške politike na mednarodni ravni in zagotavljajo, da ribolovne dejavnosti Unije zunaj njenih voda temeljijo na istih načelih in standardih, kot se uporabljajo v pravu Unije. Poleg tega navedeni sporazumi pospešujejo znanstveno sodelovanje med EU in njenimi partnericami, podpirajo preglednost in trajnostnost za boljše upravljanje ribolovnih virov ter spodbujajo upravljanje s podpiranjem spremljanja, kontrol in nadzora dejavnosti nacionalnih in tujih flot ob zagotavljanju financiranja za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, da se prispeva k trajnostnemu razvoju lokalne ribiške industrije.

               S sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu se krepi položaj Evropske unije kot članice Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT), organa, ustanovljenega v skladu z mednarodnim pravom za ohranjanje in upravljanje izrazito selivskih vrst v regiji.

               •Skladnost z drugimi politikami EU

               Pogajanja o sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokolu z Republiko Gambijo so v skladu z zunanjim delovanjem EU v zvezi z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami (AKP).

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

               Pravna podlaga za ta sklep je navedena v členu 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in sicer v naslovu V (Mednarodni sporazumi) petega dela (Zunanje delovanje Unije), ki določa postopek za pogajanja in sklepanje sporazumov med EU in tretjimi državami.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

               Ni relevantno, izključna pristojnost.

               •Sorazmernost

               Sklep je sorazmeren z zastavljenim ciljem.

               •Izbira instrumenta

               Instrument je določen v odstavkih 3 in 4 člena 218 PDEU.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadna ocena/preverjanje ustreznosti obstoječe zakonodaje

               Komisija je leta 2017 izvedla predhodno oceno morebitnega sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu z Republiko Gambijo. Poročilo o oceni navaja, da so ribiški sektorji EU v okviru svoje regionalne strategije močno zainteresirani za ribolov v Gambiji ter da bi sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu z Gambijo pripomogel k okrepitvi spremljanja, kontrol in nadzora ter boljšemu upravljanju ribištva v regiji. Gambija je izrazila interes za začetek pogajanj z EU o morebitnem sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

               Posvetovanja bodo potekala v okviru Svetovalnega sveta za ribolov v oddaljenih vodah (LDAC). Predvidena so tudi ad hoc srečanja z državami članicami, predstavniki industrije in morda nevladnimi organizacijami.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

               Ni relevantno.

               •Ocena učinka

               Ni relevantno.

               •Ustreznost in poenostavitev ureditve

               Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

               V pogajalskih smernicah, predlaganih kot priloga k sklepu, se priporoča odobritev začetka pogajanj, vključno s klavzulo, ki omogoča začasno prekinitev sporazuma in protokola v primeru kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

               Proračunske posledice, povezane z novim sporazumom o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokolom, bodo zajemale plačilo finančnega prispevka Republiki Gambiji, ki je združljiv z večletnim finančnim okvirom za obdobje 2014–2020 in zlasti z dodelitvami za proračunsko vrstico za sporazume o partnerstvu o trajnostnem ribištvu. Letni zneski za obveznosti in plačila so določeni v letnem proračunskem postopku, vključno z vrstico za rezervo za protokole, ki ne začnejo veljati v začetku leta
                  1
               .

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

               Pogajanja naj bi se začela v 3. ali 4. četrtletju leta 2018.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

               Komisija priporoča, da:

               – Svet Komisijo pooblasti, da začne in vodi pogajanja za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Gambijo;

               – se Komisija imenuje za pogajalko EU o tem vprašanju;

               – Komisija vodi pogajanja ob posvetovanju s posebnim odborom v skladu z določbami Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               – Svet odobri pogajalske smernice, priložene temu priporočilu.

               Priporočilo za

               SKLEP SVETA

               o pooblastitvi Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Gambijo

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti odstavkov 3 in 4 člena 218 Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Komisije,

               ker bi bilo treba začeti pogajanja za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Gambijo –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Evropske unije pogaja za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Gambijo.

               Člen 2

               Ta pogajanja potekajo ob posvetovanju s posebnim odborom, ki ga imenuje Svet, in v skladu s pogajalskimi smernicami, določenimi v Prilogi.

               Člen 3

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        Poglavje 40 (vrstica za rezervo 40 02 41) v skladu z medinstitucionalnim sporazumom večletnega finančnega okvira ((2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,17.7.2018
            COM(2018) 541 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu
            za Sklep Sveta o pooblastitvi Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola z Republiko Gambijo

               PRILOGA

               Pogajalske smernice

               –Cilj pogajanj je sklenitev sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in protokola med Evropsko unijo in Republiko Gambijo v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije z dne 13. julija 2011 o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               –V sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu bi zato morali biti opredeljeni splošni okvir, splošna načela in cilji, ki bodo podlaga partnerstva z Gambijo. Vsebovati bi moral klavzulo o razveljavitvi sedanjega sporazuma med Vlado Republike Gambije in Evropsko gospodarsko skupnostjo o ribolovu v obalnih vodah Gambije
                  1
               .

               –Z namenom spodbujanja trajnostnega in odgovornega ribolova, pri čemer so s tem novim sporazumom in protokolom zagotovljene obojestranske koristi EU in Gambije, bodo pogajalski cilji Komisije temeljili na:

               ·zagotavljanju dostopa do izključne ekonomske cone Republike Gambije in potrebnih dovoljenj za ribolov znotraj navedene izključne ekonomske cone za plovila flote EU, pri čemer se bo med drugim razvijala mreža sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu, dostopna izvajalcem EU;

               ·upoštevanju najboljših razpoložljivih znanstvenih mnenj in ustreznih načrtov upravljanja, ki so jih sprejele regionalne organizacije za upravljanje ribištva, da se zagotovi okoljska trajnostnost ribolovnih dejavnosti in spodbuja upravljanje oceanov na mednarodni ravni. Ribolovne dejavnosti bi morale biti usmerjene izključno v razpoložljive vire, pri čemer se upošteva ribolovna zmogljivost lokalne flote, hkrati pa se posebna pozornost nameni izrazito selivski naravi zadevnih staležev;

               ·iskanju primernega deleža ribolovnih virov, ki v celoti ustreza interesom flote EU, kadar so za te vire zainteresirane tudi druge tuje flote;

               ·zagotavljanju, da dostop do izvajanja ribolova temelji na dejavnostih flote EU v regiji, ob upoštevanju najnovejših in najboljših razpoložljivih znanstvenih ocen;

               ·vzpostavitvi dialoga za okrepitev sektorske politike z namenom spodbujanja izvajanja odgovorne ribiške politike v povezavi z razvojnimi cilji države, zlasti v zvezi z upravljanjem ribištva, bojem proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, kontrolami, spremljanjem in nadzorom ribolovnih dejavnosti ter zagotavljanjem znanstvenih mnenj; ter spodbujanju gospodarske dejavnosti, ki med drugim prispeva k odpravljanju vzrokov izseljevanja iz Gambije;

               ·vključitvi klavzule o posledicah kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel.

               –V protokolu bi bilo treba določiti zlasti:

               ·ribolovne možnosti po kategorijah, ki se dodelijo plovilom Evropske unije;

               ·finančno nadomestilo in pogoje za njegovo izplačilo ter

               ·mehanizme za izvajanje sektorske podpore.

                     (1)

                        Uredba Sveta (EGS) št. 1580/87 z dne 2. junija 1987 (UL L 146, 6.6.1987).


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 27.11.2018
            COM(2018) 765 final
            Priporočilo za
            SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj za sporazum o spremembi obstoječe tarifne kvote za perutnino in perutninske proizvode ter spremembi obstoječega tarifnega režima za druge kose perutnine, določenega v Prilogi I-A k poglavju 1 Sporazuma o pridružitvi med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ukrajino na drugi strani

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

               Sporazum o pridružitvi
                  1
                (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), vključno s poglobljenim in celovitim prostotrgovinskim območjem, med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ukrajino na drugi strani se začasno uporablja od 1. januarja 2016, v celoti pa je začel veljati 1. septembra 2017. Sporazum med drugim določa preferencialne pogoje za dvostransko blagovno menjavo.

                  Od sredine leta 2016 se z uporabo preferencialov v skladu s Sporazumom iz Ukrajine v EU v vse večjih količinah uvažajo drugače razrezani kosi perutnine
                     2
                  . Ta nova vrsta kosov obsega tradicionalne kose prsi s pritrjenim zgornjim delom peruti, pri čemer slednji tvori zelo majhen del skupne teže kosa. Po minimalni obdelavi se lahko ti kosi tržijo kot perutninske prsi. Kosi se uvažajo predvsem pod tarifno postavko KN 0207 13 70 (drugi kosi, sveži), manjša količina pa je vstopila v EU pod tarifno postavko KN 0207 14 70 (drugi kosi, zamrznjeni). V skladu s Sporazumom lahko uvoz pod tema tarifnima postavkama vstopi na trg EU po stopnji dajatve nič in brez kakršnih koli količinskih omejitev.

                  Poudariti je treba, da za tradicionalno razrezane kose perutninskih prsi (KN 0207 13 50 ali KN 0207 14 50) velja količinsko omejena tarifna kvota z dajatvijo nič (trenutno 17 600 ton, do leta 2021 naj bi se povečala na 20 000 ton)
                     3
                  , za presežek pa veljajo dajatve za države z največjimi ugodnostmi.

                  Hitro povečanje dajatev prostega uvoza takih kosov perutnine, ki med pogajanji o Sporazumu ni niti obstajal niti ni bil predviden, spodkopava zaščito, ki jo Sporazum zagotavlja za perutninske prsi, in bi lahko porušilo občutljivo ravnovesje na trgu perutnine v EU.

                  Cilj predloga je odobriti začetek pogajanj za spremembo Sporazuma, da bi bolje uredili uvoz perutnine iz Ukrajine v EU in hkrati proizvajalcem iz EU zagotovili predvideno zaščito.

                  V ta namen bi predvidena sprememba obsegala vključitev tarifnih postavk KN 0207 13 70 in 0207 14 70 v obstoječo tarifno kvoto, ki trenutno znaša 17 600 ton, do leta 2021 pa naj bi se povečala na 20 000 ton (zaporedna številka 09.4273), medtem ko se bo velikost kvote pregledala. Za uvoz v okviru tarifnih postavk KN 0207 13 70 in 0207 14 70, ki presega kvoto, bi se nato uporabljale stopnje dajatve za države z največjimi ugodnostmi.

                  Za določitev nove velikosti kvote je treba upoštevati obseg uvoza perutninskih proizvodov iz tarifnih postavk KN 0207 13 70 in 0207 14 70 med julijem 2017 in junijem 2018 iz Ukrajine v EU ter verjetno povečanje obsega trgovine.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Cilj je vzpostaviti stabilno in predvidljivo trgovinsko okolje za perutnino v skladu s Sporazumom ter zagotoviti razumno in omejeno povečanje trgovine z Ukrajino. To je v skladu s ciljem proste in pravične trgovine iz člena 3(5) Pogodbe o Evropski uniji ter ciljem usklajenega razvoja svetovne trgovine iz člena 206 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Navedeni cilji so skladni s skupno kmetijsko politiko, zlasti z njenimi cilji iz člena 39 PDEU, med katerimi je tudi stabilizacija trgov.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

                  Člen 207 v povezavi s členom 218(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

                  V skladu s členom 5(3) PEU se načelo subsidiarnosti ne uporablja na področjih, ki so v izključni pristojnosti EU. Skupna trgovinska politika je med področji, na katerih ima Unija v skladu s členom 3 PDEU izključno pristojnost. Ta politika vključuje pogajanja o trgovinskih sporazumih, med drugim v skladu s členom 207 PDEU.

               •Sorazmernost

                  Ta predlog je v skladu z načelom sorazmernosti. Sprememba tarifnih stopenj in tarifnih kvot za perutnino in perutninske proizvode v Sporazumu je dejansko edini način za odpravo opisane težave in s tem za dosego cilja tega predloga.

               •Izbira instrumenta

                  Sklep Sveta Evropske unije.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

                  Ni relevantno.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

                  Komisijo so različne zainteresirane strani, na primer evropski perutninski sektor, obvestile, da so zaskrbljene zaradi uvoza te nove vrste kosov perutnine v Unijo, ki zajema predvsem perutninske prsi iz Ukrajine. Komisija pozorno spremlja uvoz perutnine iz Ukrajine in je v zvezi s tem vprašanjem temeljito analizirala trditve zainteresiranih strani.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Komisija je bila v stiku z različnimi zainteresiranimi stranmi, ki so posredovale svoje mnenje o specifičnih pomislekih glede dostopa do trga v zvezi z dajatev prostim uvozom perutnine iz Ukrajine.

               •Ocena učinka

               Ta predlog ni podprt z oceno učinka.

               Kot je pojasnjeno v oddelku „Razlogi za predlog in njegovi cilji“, se dajatev prost uvoz nove vrste kosov hitro povečuje. Ker za ta uvoz ne veljajo količinske omejitve, bi lahko brez spremembe trgovinske ureditve spodkopaval zaščito, ki je v skladu s Sporazumom zagotovljena za perutninske prsi v obliki tarifnih kvot, in tako porušil občutljivo ravnovesje na trgu perutnine v EU. Zato je treba nujno poiskati rešitev za te razmere. Komisija je prejela številna pisna vprašanja poslancev Evropskega parlamenta in evropskega perutninskega sektorja, ki so zahtevala ukrepe za iskanje rešitve.

               Vrednost uvoza v EU v okviru tarifnih postavk KN 0207 13 70 in 0207 14 70 je v celih koledarskih letih 2016 in 2017 dosegla skupno uvozno vrednost 43,9 milijona EUR. To je 23,9 % celotnega uvoza perutnine iz Ukrajine v EU v letih 2016 in 2017 ter predstavlja 1,1 % celotnega uvoza perutnine v EU iz vseh tretjih držav v zadevnih koledarskih letih.

                  Predlagani ukrep bo trenutni dajatev prost uvoz v okviru tarifnih postavk KN 0207 13 70 in 0207 14 70 (drugi kosi, sveži ali zamrznjeni) vključil v obstoječo tarifno kvoto za uvoz perutnine iz Ukrajine. To pomeni, da bi predlagani ukrep stabiliziral obstoječi uvoz perutnine iz Ukrajine v EU in v zvezi s tem ukrepom ni pričakovati nadaljnjih posledic v dvostranski trgovini.

                  V istem obdobju, kot se je povečal zadevni uvoz iz Ukrajine, se je zmanjšal uvoz iz Brazilije, ki je ena od glavnih dobaviteljic perutnine med tretjimi državami, in sicer predvsem iz razlogov, povezanih z varnostjo hrane. Ob taki zelo specifični konjunkturi bi se ravnovesje na trgu EU lahko ohranilo.

                  Vendar pa bi se zaradi že tako obsežnih zmogljivosti za proizvodnjo perutnine v Ukrajini, ki se še povečujejo, uvoz v EU verjetno še precej povečal, če bi se ohranil dajatev prost uvoz v okviru tarifnih postavk za sveže ali zamrznjene druge kose na podlagi Sporazuma. Brez ponovne uvedbe dajatve za ti tarifni postavki bi imel ukrajinski perutninski sektor še naprej neomejen dostop do trga perutninskih prsi v EU. To bi lahko destabiliziralo cene in porušilo ravnovesje med proizvodnjo in uvozom na trgu perutnine v EU.

                  •
                        Ustreznost in poenostavitev ureditve

               Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

                  Predlog ne bo imel posledic za varstvo temeljnih pravic.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Predlagani ukrep ne bi smel imeti učinka na proračun EU v obliki izpada carin zaradi povečanja tarifne kvote za perutnino. Povečanje kvote bi moralo v veliki meri ustrezati trenutnemu letnemu dajatev prostemu uvozu perutnine v EU.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

                  Komisija pozorno spremlja uvoz perutnine iz tretjih držav. Tako je sčasoma odkrila dajatev prost uvoz te nove vrste kosov perutnine. Komisija bo še naprej pozorno spremljala uvoz perutnine.

               •Obrazložitveni dokumenti (za direktive)

                  Ni relevantno.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

                  Predlog se nanaša na pooblastilo, ki ga bo Svet dal Komisiji, da se za EU pogaja o spremembi Sporazuma.

                  V skladu s členom 207 PDEU se predlaga, da Svet Evropske unije določi Odbor za trgovinsko politiko kot odbor, v posvetovanju s katerim se vodijo pogajanja.

                  Evropski parlament se v skladu s členom 218(10) PDEU obvešča v vseh fazah postopka.

                  Komisija priporoča, da se pogajalske smernice objavijo takoj po njihovem sprejetju.

               Priporočilo za

               SKLEP SVETA

               o odobritvi začetka pogajanj za sporazum o spremembi obstoječe tarifne kvote za perutnino in perutninske proizvode ter spremembi obstoječega tarifnega režima za druge kose perutnine, določenega v Prilogi I-A k poglavju 1 Sporazuma o pridružitvi med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ukrajino na drugi strani

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 218(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Sporazum o pridružitvi
                  4
                med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in njunimi državami članicami na eni strani ter Ukrajino na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) se začasno uporablja od 1. januarja 2016, veljati pa je začel 1. septembra 2017.

               (2)Od sredine leta 2016 EU iz Ukrajine uvaža drugače razrezane kose perutnine iz tarifnih postavk KN 0207 13 70 (drugi kosi, sveži) in KN 0207 14 70 (drugi kosi, zamrznjeni). Ta uvoz se je v prvih šestih mesecih leta 2018 močno povečal in dosegel 25 000 ton. V skladu s Sporazumom lahko ta uvoz vstopi na trg EU po stopnji dajatve nič in brez kakršnih koli količinskih omejitev.

               (3)Ta nova vrsta kosov perutnine obsega tradicionalno razrezane prsi s pritrjenim zgornjim delom peruti in se po minimalni obdelavi v Uniji lahko trži kot perutninske prsi. Zaradi neomejenega uvoza takih kosov zato obstaja tveganje, da se bodo spodkopavali pogoji, pod katerimi se lahko v Unijo v skladu s Sporazumom uvažajo tradicionalno razrezani kosi perutninskih prsi, zlasti količinske omejitve v obliki tarifne kvote.

               (4)Zato bi bilo treba začeti pogajanja za sklenitev sporazuma o spremembi sporazuma o pridružitvi Ukrajine glede tarifnega režima in tarifne kvote za perutnino in perutninske proizvode –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o spremembi tarifnega seznama EU za tarifni postavki KN 0207 13 70 in KN 0207 14 70 (drugi kosi, sveži ali zamrznjeni) iz Priloge I-A k poglavju 1 ter tarifne kvote za perutnino in perutninske proizvode iz dodatka k Prilogi I-A k Sporazumu o pridružitvi.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so opredeljene v prilogi.

               Člen 3

               Med pogajanji se Komisija posvetuje z [….].

               Člen 4

               Ta sklep in njegova priloga se objavita takoj po njunem sprejetju.

               Člen 5

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 161, 29.5.2014, str. 3.

                     (2)

                        V prvih šestih mesecih leta 2018 je uvoz takih kosov dosegel 25 000 ton.

                     (3)

                        Glej Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2015/2078 z dne 18. novembra 2015 (UL L 302, 19.11.2015, str. 63).

                     (4)

                        UL L 161, 29.5.2014, str. 3.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 27.11.2018
            COM(2018) 765 final
            PRILOGA
            k
            priporočilu za sklep Sveta
            o odobritvi začetka pogajanj za sporazum o spremembi obstoječe tarifne kvote za perutnino in perutninske proizvode ter spremembi obstoječega tarifnega režima za druge kose perutnine, določenega v Prilogi I-A k poglavju 1 Sporazuma o pridružitvi med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ukrajino na drugi strani

               PRILOGA

               (1)Komisija bi morala z Ukrajino začeti pogajanja za spremembo sporazuma o pridružitvi, da bi zagotovila uvoz perutnine iz Ukrajine v Unijo pod pogoji, ki proizvajalcem v EU zagotavljajo ustrezno zaščito.

               (2)Da bi to dosegli, bi morala Komisija s pogajanji doseči naslednje spremembe sporazuma o pridružitvi:

               –vključitev tarifnih postavk KN 0207 13 70 in 0207 14 70 (drugi kosi, sveži ali zamrznjeni) v trenutno tarifno kvoto (zaporedna številka 09.4273) za perutnino, ki jo je Unija odprla za Ukrajino;

               –posledično povečanje tarifne kvote (zaporedna številka 09.4273) za perutnino, ki jo je Unija odprla za Ukrajino, ter

               –ponovno uvedbo dajatve za države z največjimi ugodnostmi v višini 100,8 EUR/100 kg/net za tarifni postavki 0207 1370 in 0207 14 70 za uvoz iz Ukrajine, ki presega tarifno kvoto za perutnino (zaporedna številka 09.4273).

               (3)Komisija Svetu poroča o izidu pogajanj in po potrebi o morebitnih težavah, ki bi se pojavile med pogajanji.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 13.9.2013
            COM(2013) 628 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj za sklenitev celovitega sporazuma za znanstveno in tehnološko sodelovanje med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo ter Švicarsko konfederacijo za pridružitev Švicarske konfederacije programu za raziskave in inovacije (2014–2020) Obzorje 2020 in programu za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014–2018), ki dopolnjuje Obzorje 2020, ter urejanje sodelovanja Švice v projektu ITER v letih 2014–2020

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               V dopisu z dne 7. marca 2011 je Švicarska konfederacija (v nadaljnjem besedilu: Švica) izrazila interes za pridružitev.

               Zdi se, da Švica izpolnjuje pogoje za pridružitev, navedene v členu 7 predloga Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o okvirnem programu za raziskave in inovacije (2014–2020) Obzorje 2020
                  1
                in členu 5 predloga Uredbe Sveta o programu za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014–2018), ki dopolnjuje Obzorje 2020 – okvirni program za raziskave in inovacije
                  2
               .

               Švica se je okvirnim programom EU za znanstveni in tehnološki razvoj pridružila leta 2004. Pridružitev Švice okvirnim programom EU je bila za Unijo koristna, saj je povečala sodelovanje na področju raziskav med organi Evropske unije in Švice, zlasti na področjih informacijske in komunikacijske tehnologije, zdravja in nanoznanosti. Švica je dejavna partnerica in finančno prispeva tudi v okviru pobud na podlagi člena 185. Ker ima zelo dobre laboratorije ter institute za fisijo in fuzijo, velja Švica pri raziskavah Euratoma za odlično partnerico v dobrem položaju.

               Pred nedavnim se je Švica pridružila Sedmemu okvirnemu programu Evropske skupnosti za raziskave, tehnološki razvoj in predstavitvene dejavnosti (2007–2013) na podlagi Sporazuma o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju med Evropsko skupnostjo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani
                  3
               .

               Švica je šele tretja država, ki se je pridružila celotnemu raziskovalnemu programu Euratoma. Švica se je že leta 1979 pridružila tematskim področjem okvirnih programov Euratoma za fuzijo, in sicer na podlagi Sporazuma o sodelovanju med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Švicarsko konfederacijo na področju nadzorovane jedrske fuzije in fizike plazme iz leta 1978
                  4
               . Sporazum se v skladu s členom 19(2) na podlagi kasnejše programske odločitve Euratoma samodejno podaljšuje.

               Švicarsko pridružitev fisijskemu področju okvirnega programa Euratoma in jedrskim dejavnostim Skupnega raziskovalnega središča ureja Sporazum o znanstvenem in tehnološkem sodelovanju med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi strani, s katerim se Švicarska konfederacija pridruži okvirnemu programu Evropske skupnosti za atomsko energijo za dejavnosti na področju jedrskih raziskav in usposabljanja (2012–2013), ki je začel veljati 12. decembra 2012 in se bo uporabljal do 31. decembra 2013.

               Novi sporazum med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani ter Švico na drugi strani bi moral na enem mestu združiti in celostno urejati pogoje švicarske pridružitve programu Obzorje 2020 in programu Euratoma za raziskave in usposabljanje, ki dopolnjuje Obzorje 2020, ter njeno sodelovanje v projektu ITER v letih 2014–2020. Zato bi moral naslediti in nadomestiti sporazum o sodelovanju na področju fuzije iz leta 1978. Za to obstajajo številni razlogi.

               Sedanji sistem, v katerem obstajajo različni sporazumi o pridružitvi Švice okvirnim programom EU in Euratoma, ni transparenten. Švicarska pridružitev okvirnim programom Euratoma, ki ga urejata dva različna sporazuma, bi načeloma lahko ustvarila položaj, v katerem bi bila Švica pridružena le delu okvirnega programa Euratoma.

               Terminologija iz sporazuma o sodelovanju na področju fuzije iz leta 1978 je zastarela in ni več skladna z instrumenti financiranja iz predloga Komisije za Uredbo Sveta o programu za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014–2018), ki dopolnjuje Obzorje 2020
                  5
               .

               Na podlagi sporazuma o sodelovanju na področju fuzije za Švico velja preferencialna finančna formula za prispevke k dejavnostim na področju fuzije v okviru programa Euratoma v primerjavi s tisto za preostali program Euratoma ali okvirni program EU. Takšna preferencialna formula je zagotovljena državam EGP-EFTA za njihovo pridružitev okvirnemu programu EU na podlagi sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru. Švica ni članica Evropskega gospodarskega prostora. Formula, ki se uporablja za prispevke Švice v okviru sporazuma o sodelovanju na področju fuzije, ni bila nikoli pregledana, saj se sporazum za nadaljnje okvirne programe Euratoma samodejno podaljšuje. Potrebna bi bila nova pogajanja o pogojih švicarske pridružitve sporazumu o sodelovanju na področju fuzije.

               Zaradi jasnosti in poenostavitve je zaželeno, da pridružitev Švice okvirnim programom Euratoma in EU ter projektu ITER ureja en sam celovit sporazum.

               Poleg določitve enotne formule/mehanizma za izračun finančnega prispevka Švice v programe in ITER so pogajanja za novi sporazum priložnost za uvedbo novega mehanizma, s katerim bi se po treh letih izvajanja sporazuma omogočil pregled, ki bi vključeval ponovno oceno finančnega prispevka v programe. Cilj je, da se takšna določba o pregledu v prihodnosti vključi za vse tretje države, ki se pridružijo okvirnim programom.

               Novi sporazum ne bo sklenjen pred sprejetjem Obzorja 2020, programa Euratoma za raziskave in usposabljanje, ki dopolnjuje Obzorje 2020, in odločitve o financiranju za projekt ITER (2014–2020). Novi sporazum bi moral omogočati začasno uporabo od 1. januarja 2014.

               Vendar pa bo podpis prihodnjega sporazuma, ki bo posledica teh pogajanj, odvisen od zadovoljivega izida potekajočih razprav o različnih nerešenih vprašanjih v odnosih med EU in Švico, zlasti švicarskega podpisa sporazuma o sodelovanju glede GNSS (globalni satelitski navigacijski sistem). Poleg tega bi moral novi sporazum določati, da samodejno preneha veljati, če preneha veljati sporazum med EU in Švico o prostem pretoku ljudi ali če Švica v šestih mesecih po zaključku notranjih postopkov ne pošlje uradnega obvestila, potrebnega za začetek veljavnosti protokola za razširitev sporazuma s Švico o prostem pretoku ljudi na Hrvaško.

               Čeprav v odnosih med EU in Švico obstajajo še druga vprašanja, je samodejno prenehanje vezano na sporazum o prostem pretoku ljudi in razširitev protokola k sporazumu na Hrvaško, saj ima ta sporazum najbolj neposreden in velik vpliv na življenje državljanov držav članic EU.

               2.PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA

               Priporočilo za sklep Sveta temelji na členu 218(3) in (4) Pogodbe o delovanju Evropske unije in členu 101 Pogodbe Euratom.

               Ob upoštevanju navedenega Komisija priporoča, da jo Svet v skladu s členom 218(3) in (4) Pogodbe o delovanju Evropske unije in drugim odstavkom člena 101 Pogodbe Euratom pooblasti za pogajanja s Švicarsko konfederacijo za sklenitev celovitega sporazuma za znanstveno in tehnološko sodelovanje med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani za pridružitev Švicarske konfederacije programu za raziskave in inovacije (2014–2020) Obzorje 2020 in programu za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014–2018), ki dopolnjuje Obzorje 2020, ter urejanje sodelovanja Švice v projektu ITER v letih 2014–2020.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj za sklenitev celovitega sporazuma za znanstveno in tehnološko sodelovanje med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo ter Švicarsko konfederacijo za pridružitev Švicarske konfederacije programu za raziskave in inovacije (2014–2020) Obzorje 2020 in programu za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014–2018), ki dopolnjuje Obzorje 2020, ter urejanje sodelovanja Švice v projektu ITER v letih 2014–2020

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, zlasti drugega odstavka člena 101 Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Komisije,

               ob upoštevanju, da bi bilo treba začeti pogajanja za sklenitev celovitega sporazuma za znanstveno in tehnološko sodelovanje med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo ter Švicarsko konfederacijo za pridružitev Švicarske konfederacije programu za raziskave in inovacije (2014–2020) Obzorje 2020 in programu za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014–2018), ki dopolnjuje Obzorje 2020, ter urejanje sodelovanja Švice v projektu ITER v letih 2014–2020 –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija se pooblasti, da se v imenu Unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo pogaja o sklenitvi celovitega sporazuma za znanstveno in tehnološko sodelovanje med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo ter Švicarsko konfederacijo za pridružitev Švicarske konfederacije programu za raziskave in inovacije (2014–2020) Obzorje 2020 in programu za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014–2018), ki dopolnjuje Obzorje 2020, ter urejanje sodelovanja Švice v projektu ITER v letih 2014–2020.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja potekajo v posvetovanju z [ime posebnega odbora vstavi Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

               PRILOGA

               POGAJALSKE SMERNICE ZA SPORAZUM MED Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo ter Švicarsko konfederacijo za pridružitev Švicarske konfederacije programu za raziskave in inovacije (2014–2020) Obzorje 2020 in programu za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014–2018), ki dopolnjuje Obzorje 2020, ter urejanje sodelovanja Švice v projektu ITER v letih 2014–2020

               1.Sporazum bi moral določati pridružitev Švicarske konfederacije celotnemu programu za raziskave in inovacije (2014–2020) Obzorje 2020 in celotnemu programu za raziskave in usposabljanje Evropske skupnosti za atomsko energijo (2014–2018), ki dopolnjuje Obzorje 2020, v skladu z Uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o pravilih za sodelovanje v programu Obzorje 2020 in okvirnem programu Euratoma (2014–2020) ter razširjanje rezultatov. Sporazum bi moral poleg tega urejati sodelovanje Švicarske konfederacije v projektu ITER v obdobju 2014–2020. Novi celoviti sporazum bi moral naslediti in nadomestiti sporazum o sodelovanju na področju fuzije iz leta 1978.

               2.Da se Švicarski konfederaciji kar najhitreje omogoči, da kot pridružena država sodeluje v okvirnih programih EU in celotnih okvirnih programih Euratoma ter pri projektu ITER, bi moral sporazum določati začasno uporabo s 1. januarjem 2014.

               3.Komisija bi si morala prizadevati, da v novi sporazum vključi enotna pravila za izračun finančnega prispevka Švice k programom EU in Euratoma ter projektu ITER. Novi sporazum bi moral vsebovati določbo, ki bi omogočala pregled izvajanja sporazuma, ki bi vključeval ponovno oceno finančnega prispevka Švice v programe.

               4.Sporazum bi moral določati primerno zaščito finančnih interesov EU in Euratoma glede sporočanja finančnih podatkov, revizij in upravnih preiskav na kraju samem proti goljufijam, upravne podpore in izterjave denarja. Po potrebi bi moral sporazum predvidevati tudi odpravo ovir v zvezi z obdavčenjem in socialno varnostjo, ki so posledica čezmejnega sodelovanja raziskovalcev v raziskovalnih projektih iz sporazuma, zlasti osebja Skupnega raziskovalnega središča, za katerega veljajo kadrovski predpisi Evropske unije.

               5.Sporazum bi moral določati, da samodejno preneha veljati v primeru prenehanja veljavnosti sporazuma med EU in Švico o prostem pretoku ljudi.

               6.Sporazum bi se moral prenehati uporabljati, če Švica v šestih mesecih po zaključku notranjih postopkov ne pošlje uradnega obvestila, potrebnega za začetek veljavnosti protokola za razširitev sporazuma s Švico o prostem pretoku ljudi na Hrvaško.

                     (1)

                        COM(2011) 809/3.

                     (2)

                        COM(2011) 812/3.

                     (3)

                        UL L 189, 20.7.2007, str. 26.

                     (4)

                        UL L 242, 4.9.1978, str. 2.

                     (5)

                        COM(2011) 812/3.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 9.11.2017
            COM(2017) 656 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o spremembi Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               Ta predlog zadeva sklep o določitvi stališča, ki se v imenu Unije zavzame v Mednarodnem svetu za sladkor in upravnem odboru Mednarodne organizacije za sladkor ter morebitnih drugih ad hoc organih, ki jih lahko Mednarodna organizacija za sladkor ustanovi za razpravo o morebitnih spremembah Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992, v povezavi s predvideno razpravo o reviziji Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992.

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Sprememba Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992

                  Evropska unija je pogodbenica Mednarodnega sporazuma o sladkorju
                     1
                  .

                  Cilj Mednarodnega sporazuma o sladkorju je zagotoviti okrepljeno mednarodno sodelovanje v zvezi s sladkorjem na svetovnih trgih in povezanimi vprašanji, oblikovati forum za medvladna posvetovanja o sladkorju in načinih za izboljšanje svetovnega sektorja sladkorja, poenostaviti trgovanje z zbiranjem in širjenjem informacij o dogajanju na svetovnem trgu sladkorja in drugih sladil ter spodbujati vse večje povpraševanje po sladkorju, zlasti za netradicionalne rabe. Mednarodni sporazum o sladkorju je začel veljati 1. januarja 1993 za obdobje treh let do 31. decembra 1995. Od takrat se je redno podaljševal za nadaljnja obdobja dveh let. Mednarodni sporazum o sladkorju bo podaljšan s sklepom Mednarodnega sveta za sladkor novembra 2017 in bo veljaven do 31. decembra 2019
                     2
                  .

                  V skladu s členom 8 Mednarodnega sporazuma o sladkorju je Mednarodni svet za sladkor pristojno telo za opravljanje vseh nalog za izvajanje določb Mednarodnega sporazuma o sladkorju. Člen 13 Mednarodnega sporazuma o sladkorju določa, da se vsi sklepi Mednarodnega sveta za sladkor načeloma sprejemajo s soglasjem, razen če Mednarodni sporazum o sladkorju ne določa drugače. Če ni soglasja, se sklepi sprejmejo z navadno večino glasov, razen če Mednarodni sporazum o sladkorju določa posebno glasovanje.

                  V skladu s členom 25 Mednarodnega sporazuma o sladkorju imajo članice Mednarodne organizacije za sladkor skupaj 2 000 glasov. Vsaka članica Mednarodne organizacije za sladkor ima določeno število glasov, ki se vsako leto prilagodi po vnaprej določenih merilih iz Mednarodnega sporazuma o sladkorju.

                  Sporazum, zlasti porazdelitev glasov med članicami, ki določa tudi prispevek članice, ne odraža več dejanskih razmer na svetovnem trgu sladkorja. Unija zdaj zdaleč največ prispeva v proračun Mednarodne organizacije za sladkor. Od leta 2015 je Mednarodna organizacija za sladkor v delovnih skupinah razpravljala o možnosti revizije mehanizma porazdelitve glasov. Unija mora zavzeti stališče o reviziji Mednarodnega sporazuma o sladkorju, če bi Mednarodna organizacija za sladkor aktivno začela takšne razprave in pogajanja.

                  Reforma Mednarodne organizacije za sladkor, s katero bi se njene prakse bolj približale tistim, ki jih Unija spodbuja v drugih mednarodnih odborih za primarne proizvode, ter gibanjem na svetovnem trgu sladkorja od leta 1992, je nedvomno v interesu Unije. Reforma bi morala zagotoviti vsaj preglednost glede obveznosti članic pri glasovanju in njihovih finančnih prispevkov. Dodelitev glasov v Mednarodni organizaciji za sladkor bi morala biti izmerljiva glede na kazalnike, kot so trgovanje, poraba, proizvodnja in plačilna sposobnost. Zadnji kazalnik se uporablja v Združenih narodih in omogoča upoštevanje razvojnega vidika sladkorja. Upoštevanje tega kazalnika omogoča nalaganje večjega dela finančnih obveznosti tistim članicam, ki so bolj sposobne prispevati v proračun Mednarodne organizacije za sladkor.

                  Komisija lahko navedene prakse spodbuja skupaj z ostalimi članicami Mednarodne organizacije za sladkor, ne more pa Unija sama izvesti reforme Mednarodne organizacije za sladkor, saj ta deluje po načelu soglasja. Zato mora članstvo Mednarodne organizacije za sladkor v celoti jasno pokazati, da je reforma mogoča in zaželena. Na zasedanjih Mednarodne organizacije za sladkor in na dvostranskih srečanjih z drugimi članicami Mednarodne organizacije za sladkor bi morala Komisija prevzeti pobudo za začetek pogajanj o spremembi Mednarodnega sporazuma o sladkorju in sodelovati s preostalimi članicami, če bi morda prevzele pobudo za predloge sprememb.

               •Usklajenost z obstoječo prakso v mednarodnih odborih za primarne proizvode

                  V mednarodnih odborih za primarne proizvode, kot sta Mednarodni svet za žito in Mednarodni svet za oljke, je Unija s pogajanji dosegla dodelitev glasovalnih pravic in jasne letne mehanizme posodabljanja, ki odražajo relativno pomembnost Unije na trgu žit ter oljk in oljčnega olja. V Mednarodnem svetu za žito so kazalniki trgovanje, poraba in proizvodnja. V Mednarodni organizaciji za sladkor pa za razliko od tega Sporazum od leta 1992 dalje ne omogoča prilagoditev, ki bi odražale spreminjajoči se položaj članic v svetovnem sektorju sladkorja. Vsa prizadevanja za spremembo Mednarodnega sporazuma o sladkorju bi morala biti usmerjena v uskladitev praks Mednarodne organizacije za sladkor s tistimi, ki obstajajo v ostalih mednarodnih odborih za primarne proizvode. Poleg tega članice dodelitve glasovalnih pravic ne morejo izračunati vnaprej, pač pa se ta izračuna na nepregleden način. To je bila sicer 25 let ustaljena praksa, ki pa je zaradi sprememb v svetovnem sektorju sladkorja ni mogoče nadaljevati.

                  Hkrati Unija izvaja tudi reformo svoje politike v zvezi s sladkorjem in ukinja proizvodne kvote za sladkor, kar bo izvoznikom Unije omogočilo boljši dostop do svetovnih trgov sladkorja ter odpravilo ovire za proizvodnjo sladkorja v Uniji.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Sladkor je znotraj skupne trgovinske politike Unije in skupne kmetijske politike občutljiv proizvod. V pogajanjih Unije o mednarodni trgovini je ključnega pomena in Komisija skrbno spremlja tako njegovo proizvodnjo kot trgovanje z njim. Sladkor je tudi pomemben primarni proizvod številnih držav v razvoju in njegov razvojni vidik je bistvenega pomena za skupno trgovinsko politiko. Mednarodna organizacija za sladkor širokemu krogu članic omogoča nevtralen prostor za razpravo o vprašanjih v zvezi s sladkorjem. Hkrati spremljanje gibanj na svetovnem trgu sladkorja omogoča upravljanje trga v okviru skupne kmetijske politike.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               2.1Pravna podlaga

                  Člen 218(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) določa, da se odobri začetek pogajanj in imenuje pogajalca ali vodjo pogajalske skupine Unije glede na predmet predvidenega sporazuma. V skladu s členom 218(4) PDEU da Svet pogajalcu smernice in določi poseben odbor, v posvetovanju s katerim se vodijo pogajanja.

               2.2Uporaba v obravnavanem primeru

                  Mednarodni svet za sladkor je organ, ustanovljen s sporazumom, in sicer Mednarodnim sporazumom o sladkorju. V skladu s členom 44 Mednarodnega sporazuma o sladkorju lahko Mednarodni svet za sladkor s posebnim glasovanjem članicam Mednarodne organizacije za sladkor priporoči spremembo Sporazuma. Če za posebno glasovanje ni dosežena kvalificirana večina, predloga za spremembo Mednarodnega sporazuma o sladkorju ni mogoče sprejeti. Mednarodni sporazum o sladkorju ne določa nobenega drugega načina za predložitev pobude za spremembo. Zato je edina možnost, ki jo imajo članice Mednarodne organizacije za sladkor, ki se ne strinjajo z ohranjanjem nespremenjenega stanja, da ne privolijo v podaljšanje Mednarodnega sporazuma o sladkorju za nadaljnji dve leti, kar je podobno kot izstop iz Mednarodne organizacije za sladkor.

                  Predvideni akt, v zvezi s katerim se sprejme stališče v imenu Unije, lahko povzroči spremembo institucionalnega okvira Sporazuma.

                  Postopkovna pravna podlaga za predlagani sklep je zato člen 218(3) in (4) PDEU.

               2.4Zaključek

                  Pravna podlaga za predlagani sklep bi moral biti člen 218(3) in (4) PDEU.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

                  Unija je pogodbenica Mednarodnega sporazuma o sladkorju, v Svetu Mednarodne organizacije za sladkor jo zastopa Komisija. Države članice niso ločena pogodbenica Mednarodnega sporazuma o sladkorju. Pogajanja Unije o morebitni spremembi Mednarodnega sporazuma o sladkorju so v izključni pristojnosti Unije.

               •Sorazmernost

                  Sprememba Mednarodnega sporazuma o sladkorju za oblikovanje strukture glasovalnih pravic, ki odraža relativno pomembnost članic Mednarodne organizacije za sladkor v svetovnem sektorju sladkorja, je v interesu Unije in ima prednost pred prenehanjem članstva Unije v Mednarodni organizaciji za sladkor. Sodelovanje Unije v Mednarodni organizaciji za sladkor trenutno koristi tako Uniji kot ostalim državam članicam Mednarodne organizacije za sladkor. Ker pa spremembe relativne pomembnosti Unije niso privedle do zmanjšanja števila glasov in s tem manjšega finančnega prispevka, je cena sodelovanja previsoka. Druge članice Mednarodne organizacije za sladkor so okrepile svojo prisotnost na svetovnih trgih sladkorja, vendar se njihov prispevek ni sorazmerno povečal.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

                  Unija je članica Mednarodne organizacije za sladkor in njeno članstvo sektor sladkorja v Uniji in večina držav članic od leta 1992 na splošno podpira. Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi o postopku, katerega edini namen je nadaljevanje članstva Unije v Mednarodni organizaciji za sladkor, se ne zdijo potrebna, čeprav bi bila v skladu s pravili, ki veljajo za druge mednarodne organe za primarne proizvode, katerih članica je Unija. Zaradi zmanjšanja relativnega pomena Unije na svetovnem trgu sladkorja bi se morali nekoliko zmanjšati tudi prispevki v proračun Mednarodne organizacije za sladkor. V skladu z obstoječimi pravili bo morala Unija plačevati več od svojega poštenega deleža, medtem ko druge članice Mednarodne organizacije za sladkor prispevkov ne plačujejo ali jih ne plačujejo pravočasno.

               •Ocena učinka

                  Celovita ocena učinka ni potrebna, ker ni verjetno, da bi ukrep lahko imel znatne gospodarske, okoljske ali socialne učinke. Uspešna sprememba Mednarodnega sporazuma o sladkorju bi smiselno zmanjšala finančni prispevek Unije v proračun Mednarodne organizacije za sladkor. Hkrati bi preglednejša in pravičnejša dodelitev glasov lahko celo pomagala privabiti nove članice v Mednarodno organizacijo za sladkor, s čimer bi se stroški še dodatno zmanjšali.

                  Čeprav je pošten in pravičen prispevek Unije v proračun Mednarodne organizacije za sladkor gotovo v središču potrebe po spremembi Sporazuma, je za poziv k reformi več proračunskih razlogov. Potreba po tem, da prispevki članic Mednarodne organizacije za sladkor v upravni proračun Mednarodne organizacije za sladkor odražajo njihovo pomembnost, je ključno izhodišče za posodobitev Mednarodne organizacije za sladkor in naj bi tudi spodbudilo bolj dejavno sodelovanje njenih članic v Organizaciji.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Začetek pogajanj ne vpliva na proračun.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj o spremembi Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Unija je pogodbenica Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992
                  3
                in članica Mednarodne organizacije za sladkor.

               (2)Unija je od leta 1995 odobrila podaljšanje Mednarodnega sporazuma o sladkorju za dveletna obdobja. Komisija je Svetu predlagala, da jo pooblasti za sprejetje stališča v prid podaljšanju Mednarodnega sporazuma o sladkorju za nadaljnje dveletno obdobje, ki se izteče 31. decembra 2019.

               (3)V skladu s členom 8 Mednarodnega sporazuma o sladkorju je Mednarodni svet za sladkor pristojno telo za opravljanje vseh nalog za izvajanje določb Mednarodnega sporazuma o sladkorju. Člen 13 Mednarodnega sporazuma o sladkorju določa, da se vsi sklepi Mednarodnega sveta za sladkor načeloma sprejemajo s soglasjem, razen če Mednarodni sporazum o sladkorju ne določa drugače. Če ni soglasja, se sklepi sprejmejo z navadno večino glasov, razen če Mednarodni sporazum o sladkorju določa posebno glasovanje.

               (4)V skladu s členom 25 Mednarodnega sporazuma o sladkorju imajo članice Mednarodne organizacije za sladkor skupaj 2 000 glasov. Vsaka članica Mednarodne organizacije za sladkor ima določeno število glasov, ki se vsako leto prilagodi po vnaprej določenih merilih iz Mednarodnega sporazuma o sladkorju.

               (5)Sodelovanje v Mednarodnem sporazumu o sladkorju je ob upoštevanju pomena tega sektorja za številne države članice in za gospodarstvo evropskega sektorja sladkorja v interesu Unije.

               (6)Vendar institucionalni okvir Mednarodnega sporazuma o sladkorju, zlasti porazdelitev glasov med članicami, ki določa tudi finančni prispevek članic v proračun Mednarodne organizacije za sladkor, ne odraža več dejanskih razmer na svetovnem trgu sladkorja.

               (7)V okviru pravil Mednarodnega sporazuma o sladkorju o finančnih prispevkih v proračun Mednarodne organizacije za sladkor je delež Unije od leta 1992 nespremenjen, čeprav se je svetovni trg sladkorja, in zlasti relativni položaj Unije na njem, v tem času bistveno spremenil. Zato je Unija v Mednarodni organizaciji za sladkor prevzemala nesorazmerno velik delež proračunskih stroškov in z njimi povezane odgovornosti.

               (8)Pravila Mednarodnega sporazuma o sladkorju o finančnem prispevku se lahko spremenijo v skladu s postopkom iz člena 44 Mednarodnega sporazuma o sladkorju. Na podlagi navedenega člena lahko Mednarodni svet za sladkor s posebnim glasovanjem članicam Mednarodne organizacije za sladkor priporoči spremembo Mednarodnega sporazuma o sladkorju. Unija, ki je v skladu s členom 7 Mednarodnega sporazuma o sladkorju članica Mednarodnega sveta za sladkor, bi morala imeti možnost dati pobudo za pogajanja za spremembo institucionalnega okvira Mednarodnega sporazuma o sladkorju in sodelovati na teh pogajanjih.

               (9)Zato je primerno Komisijo pooblastiti, da v Mednarodnem svetu za sladkor začne pogajanja za spremembo Mednarodnega sporazuma o sladkorju, oblikovati pogajalske smernice in imenovati posebni odbor, s katerim se bo Komisija med pogajanji posvetovala –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o spremembah Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja se opravijo ob posvetovanju z [ime posebnega odbora vnese Svet].

               Člen 4

               Ta sklep velja do 31. decembra 2019.

               Člen 5

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)
                  Sklep Sveta 92/580/EGS z dne 13. novembra 1992 (UL L 379, 23.12.1992, str. 15).

                     (2)
                  Sklep Sveta xxxx (sklic na predlog Komisije za Sklep Sveta).

                     (3)
                  Sklep Sveta z dne 13. novembra 1992 o podpisu in sklenitvi Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992 (UL L 379, 23.12.1992, str. 15).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 9.11.2017
            COM(2017) 656 final
            PRILOGA
            k
            Sklepu Sveta
            o pooblastilu za začetek pogajanj o spremembi Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992

               PRILOGA

               Pogajalske smernice za spremembo Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992

               Komisija lahko v Mednarodnem svetu za sladkor začne pogajanja z drugimi pogodbenicami Mednarodnega sporazuma o sladkorju iz leta 1992, da se Mednarodni sporazum o sladkorju posodobi ob upoštevanju gibanj na svetovnem trgu sladkorja ter se obravnava sedanje razhajanje med vplivom in finančnimi prispevki članic Mednarodne organizacije za sladkor ter njihovim relativnim položajem na svetovnem trgu sladkorja.