title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Francije za leto 2016

text:
               18.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/114

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2016
   v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Francije za leto 2016
   (2016/C 299/27)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Francijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016 (3). Francija bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da to priporočilo v celoti in pravočasno izvede.

               (2)

               Poročilo o državi za Francijo za leto 2016 je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Francije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 14. julija 2015, in doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Komisija je 8. marca 2016 predstavila rezultate poglobljenega pregleda. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Franciji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja. Ker je rast zmerna in inflacija nizka, je javni dolg Francije visok in raste, skupaj z vse slabšo konkurenčnostjo. Posebej pomembni so ukrepi za zmanjšanje tveganja škodljivih učinkov na francosko gospodarstvo in zaradi njegove velikosti tudi širitve negativnih učinkov na ekonomsko in monetarno unijo.

               (3)

               Francija je 29. aprila 2016 predložila nacionalni program reform za leto 2016 in program stabilnosti za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Za Francijo trenutno velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v programu stabilnosti za leto 2016 načrtuje odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2017, kar je v skladu s priporočilom Sveta z dne 10. marca 2015. Nominalni primanjkljaj naj bi se še dodatno znižal na 1,2 % BDP v letu 2019. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,4 % BDP, naj bi bil dosežen do leta 2018. V skladu s programom stabilnosti naj bi delež javnega dolga v BDP dosegel najvišjo vrednost leta 2017, in sicer 96,5 % BDP, nato pa bo padel na 93,3 % BDP v letu 2019. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije, je večinoma verjeten. Vendar ukrepi, potrebni za podporo doseganju načrtovanih ciljnih primanjkljajev od leta 2017 dalje, niso dovolj natančno opredeljeni. V skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2016 naj bi nominalni primanjkljaj v letu 2016 dosegel 3,4 % BDP, kar je v skladu s primanjkljajem, ki ga je leta 2015 priporočil Svet. V letu 2017 naj bi primanjkljaj ob nespremenjenih politikah dosegel 3,2 % BDP, kar ogroža odpravo čezmernega primanjkljaja do določenega roka. Francija po napovedih v letih 2016 in 2017 ne bo dosegla priporočenega fiskalnega napora, saj se njena konsolidacijska strategija zanaša predvsem na izboljšanje cikličnih pogojev in nadaljevanje nizkih obrestnih mer, nad čemer organi nimajo nadzora in torej prinaša tveganje neizpolnjevanja. Čeprav je trenutno napovedano, da bo Francija v letu 2016 dosegla nominalni cilj, Svet na podlagi ocene programa stabilnosti in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 meni, da obstaja tveganje, da ne bo izpolnila določb Pakta za stabilnost in rast. Zato bodo potrebni dodatni ukrepi za zagotovitev trajne odprave čezmernega primanjkljaja do leta 2017.

               (6)

               Delež javnih izdatkov v BDP v Franciji je eden najvišjih v Uniji in kljub rahlemu zmanjšanju v letu 2015 ostaja precej nad povprečjem euroobmočja. Francija izvaja načrt za zmanjšanje javne porabe v primerjavi s trendom rasti med letoma 2015 in 2017 za 50 milijard EUR na vseh ravneh sektorja država, vendar s tem morda ne bo doseženo znatno zmanjšanje javne porabe. Natančna opredelitev ukrepov, ki podpirajo zmanjšanje porabe, ob hkratni zagotovitvi, da varčevalni ukrepi upoštevajo skoraj ničelno inflacijo, bi pomagala povečati učinkovitost tega načrta.

               (7)

               Nadaljnje zmanjšanje deleža odhodkov po načrtih ostaja še naprej izziv, saj postopek za določitev večjih področij za morebitne prihranke ni prinesel zadostnih rezultatov, rezultati pregledov porabe pa so bili prav tako skromni. V stanovanjskem sektorju Francija porabi skoraj dvakrat več kot primerljive evropske države, pri čemer ni opaziti, da bi dosegala boljše rezultate. Skupni učinek izvajanja načrtovanega zmanjšanja nepovratnih sredstev, ki jih centralna država odobri lokalnim organom, in strožjega nadzora nad odhodki lokalnih uprav, zlasti z zajezitvijo rasti upravnih stroškov lokalnih organov, bi lahko ohranil njihovo zmogljivost za naložbe. Pregledi porabe bi lahko bili ustrezno orodje za določitev takšnih prihrankov. Poleg tega ima nedavna reforma lokalne uprave potencial, da srednjeročno do dolgoročno izboljša učinkovitost sistema.

               (8)

               Večjih kratkoročnih prihrankov ni mogoče ustvariti brez znatne omejitve porabe za socialno varnost, ki predstavlja več kot polovico javnofinančnih odhodkov. Vzdržnost pokojninskega sistema se je v letu 2015 izboljšala s sporazumom o dopolnilnih pokojninskih shemah, vendar bi se lahko sistem še naprej soočal s primanjkljajem v kratko- do srednjeročnem obdobju, zlasti ob neugodnih makroekonomskih pogojih. Poleg tega bodo pretekle pokojninske reforme zgolj omejile trenutno visoko raven deleža odhodkov za pokojnine po letu 2025. Francija si je za leti 2016 in 2017 zastavila ambiciozen cilj omejiti rast odhodkov za zdravstvo. Te cilje je mogoče dopolniti z dodatnimi prizadevanji za opredelitev srednjeročnega do dolgoročnega povečanja učinkovitosti.

               (9)

               Država je sprejela ukrepe politike za zmanjšanje stroškov dela in izboljšanje stopenj dobička podjetij z davčno olajšavo v višini 20 milijard EUR za konkurenčnost in zaposlovanje ter z 10 milijardami EUR dodatnih znižanj socialnih prispevkov delodajalcev v okviru pakta za odgovornost in solidarnost. Zasnova teh ukrepov, ki predstavljajo 1,5 % BDP in prispevajo k zmanjšanju razlike med Francijo in povprečjem euroobmočja v smislu stroškov dela, lahko ovira njihovo učinkovitost. Rezultati načrtovanih vrednotenj teh ukrepov za zmanjšanje stroškov bodo pomagali pri sprejemanju odločitev o prihodnji zasnovi teh shem za zagotovitev, da ti ukrepi učinkovito izpolnjujejo svoje cilje. Pri teh vrednotenjih je zlasti zanimiv učinek na oblikovanje plač in zaposlovanje.

               (10)

               V trenutnih razmerah visoke brezposelnosti obstajajo tveganja, da stroški dela pri minimalni plači ovirajo zaposlovanje nizkokvalificiranih oseb. Medtem ko je minimalna plača visoka v primerjavi s srednjo plačo, je država z oprostitvijo plačila socialnih prispevkov znižala stroške dela pri minimalni plači. Povišanje minimalne plače sproža povišanje plač za večino kategorij delavcev in bi lahko ustvarilo kompresijo plač navzgor. Zaradi mehanizmov za usklajevanje minimalnih plač z inflacijo obstajajo povratne zanke med povišanji povprečnih plač in spremembami minimalne plače, zaradi katerih prihaja do odlogov potrebne prilagoditve plač kot odgovor na šibko gospodarsko stanje.

               (11)

               Nedavne reforme so ustvarile le omejen manevrski prostor za delodajalce, da lahko odstopajo od panožnih sporazumov. To zadeva vse vidike pogojev za zaposlitev, vključno s plačami, delovnim časom, zaposlovanjem in delovnimi razmerami, ter omejuje možnosti, ki jih imajo podjetja za prilagoditev delovne sile svojim potrebam. Trenutno lahko panoge podjetjem preprečijo, da bi za posamezen primer in po pogajanjih s socialnimi partnerji določila pogoje, pod katerimi lahko delovni čas odstopa od panožnega sporazuma. Olajšali bi lahko pogostejšo uporabo odstopanj od panožnih sporazumov in splošnih pravnih določb o pogojih za zaposlitev prek sporazumov na ravni podjetja, in sicer v posvetovanju s socialnimi partnerji.

               (12)

               V letu 2015 je stopnja brezposelnosti narasla na 10,4 %. Brezposelnost je višja med mladimi, državljani tretjih držav in nizko kvalificiranimi delavci. Struktura trga dela je vse bolj polarizirana, visoko izobraženi delavci se zaposlujejo po pogodbah za nedoločen čas, določen delež nizko kvalificiranih delovnih mest pa postaja vse bolj prekaren. Delež pogodb za določen čas, ki trajajo manj kot en mesec, je znotraj vseh zaposlitev v letu 2015 narasel na 70 %. Pravni okvir, ki ureja delovne pogodbe, zlasti zakonodajo o odpuščanju pri pogodbah za nedoločen čas, lahko prispeva k visoki razslojenosti trga dela. Dolgotrajno poslabšanje razmer na trgu dela bremeni vzdržnost sistema nadomestil za brezposelnost. Februarja 2016 naj bi po napovedih primanjkljaj znašal 4,5 milijarde EUR za leto 2015, 4,2 milijarde EUR za leto 2016 in 3,6 milijarde EUR za leto 2017. To bi dodatno povišalo dolg sistema s 25,8 milijarde EUR v letu 2015 na 30,0 milijarde EUR v letu 2016 in 33,6 milijarde EUR v letu 2017. Izračun nadomestil kaže, da je bolje imeti več zaporednih krajših zaposlitev za polni delovni čas kot pa dolgotrajno zaposlitev za krajši delovni čas, ter spodbuja delodajalce k zaposlovanju za krajši čas, ki se dopolni z dajatvami socialne varnosti za zaposlene. Poleg tega lahko zasnova sistema nadomestil za brezposelnost, zlasti v zvezi s pogoji upravičenosti in degresivnostjo nadomestil, zmanjša spodbude za vrnitev na delo.

               (13)

               Prehod iz izobraževanja v delovno razmerje ostaja izziv, najbolj pa so prizadeti najmanj kvalificirani mladi. Vse manj nizko kvalificiranih mladih se odloča za vajeništvo zaradi različnih regionalnih strategij in omejene sposobnosti sistema, da se prilagodi novim gospodarskim potrebam. Ponudba usposabljanj za brezposelne, nizko kvalificirane delavce in delavce, zaposlene v MSP, ostaja nezadostna. Tekoče reforme poklicnega usposabljanja, vključno z upravljanjem, spodbudami in svetovanjem, ter nov ciljno usmerjen načrt usposabljanja za brezposelne je treba v celoti uveljaviti in jih okrepiti. Nezadovoljivo sodelovanje med različnimi akterji, ki sodelujejo pri stalnem poklicnem usposabljanju, preprečuje učinkovito dodeljevanje sredstev. Kmalu bo uveden račun osebne dejavnosti, ki bo morda pomagal uravnotežiti dostop.

               (14)

               Francosko poslovno okolje se še naprej uvršča na sredino lestvice, zlasti glede obremenilnosti državnih predpisov, kjer se Francija v mednarodnih primerjavah uvršča zelo nizko. Francija izvaja program poenostavitve po načrtu, vendar napredek pri izvajanju ni enoten, zlasti pri ukrepih, namenjenih podjetjem, poleg tega ostajajo številni izzivi na več področjih.

               (15)

               Francosko gospodarstvo ima nesorazmerno visok delež malih podjetij v primerjavi z drugimi državami članicami, kar omejuje njihovo raven produktivnosti. Ni pričakovati, da bi nedavne pobude za ublažitev učinka zahtev, vezanih na velikost, bistveno vplivale na rast podjetij, zlasti ker so omejene po obsegu, in ker so nekateri ukrepi časovno omejeni. Posledično bodo učinki pragu še naprej omejevali rast francoskih podjetij.

               (16)

               Konkurenca na področju storitev se je v nekaterih sektorjih izboljšala, v drugih pa ovire ostajajo, zlasti pri poslovnih storitvah, saj nedavne reforme na precejšen delež teh storitev niso vplivale, ter v mrežnih panogah. Številne ovire za vstop in številni predpisi ter tarife zavirajo gospodarsko dejavnost v reguliranih poklicih ter bremenijo produktivnost v drugih sektorjih, ki uporabljajo te storitve. Sprejetje zakona Macron leta 2015 je zmanjšalo nekatere omejitve, vendar so potrebna nadaljnja prizadevanja. Nadaljnje težave izhajajo iz omejevalnega izvajanja zahtev glede dovoljenj.

               (17)

               Francija še naprej zaostaja za vodilnimi državami v EU na področju inovativnosti, kljub radodarni državni podpori na tem področju. V zadnjih petnajstih letih je prišlo do inflacije in nestabilnosti državnih shem za podporo inovacijam, kar vzbuja zaskrbljenost glede splošnega usklajevanja, doslednosti in učinkovitosti teh shem. To zlasti vpliva na MSP.

               (18)

               Delež davka v BDP je med najvišjimi v Uniji. Njegova sestava ne spodbuja gospodarske rasti, saj davki precej obremenjujejo proizvodne dejavnike, porabo pa razmeroma malo. Davki od dohodkov pravnih oseb so se začeli v letu 2014 blago zniževati, Francija pa je začela zmanjševati razliko do povprečja EU na področju okoljskega davka, vendar prihodki iz DDV ostajajo nizki, tako kot delež BDP kot odstotek skupne obdavčitve, in sicer zaradi nizkih stopenj, razširjene uporabe znižanih stopenj in visokega števila oprostitev v primerjavi s povprečjem EU. Država razen tekočega odpravljanja solidarnostnega dodatka za podjetja in odprave izjemnega davka od dohodkov pravnih oseb še ni podrobneje določila konkretnih ukrepov za dosego napovedanega cilja zmanjšanja zakonsko določene stopnje od dohodkov pravnih oseb na 28 % v letu 2020.

               (19)

               Davčni sistem je zelo kompleksen. Francija ima še vedno veliko število neučinkovitih davkov, ki prinašajo nizke prihodke ali pa jih sploh ne, poleg tega je obdavčitev dohodkov fizičnih oseb zelo zapletena, kar pomeni znatne upravne stroške. Čeprav je bila v zakonu o načrtovanju javnih financ za obdobje 2014–2019 uvedena zahteva za redno ocenjevanje in spremljanje davčnih odhodkov, je napovedano znižanje davčnih odhodkov za leto 2016 po večletni rasti skromno.

               (20)

               Na splošno so ovire za zasebne naložbe zmerne, pri čemer so glavne ovire visoka regulativna obremenitev in visoke davčne stopnje za pravne osebe. Naložbeno okolje bi se izboljšalo z izboljšanjem poslovnega okolja, zmanjšanjem davkov na proizvodnjo in dohodke pravnih oseb ter poenostavitvijo davčnega sistema. Vsi ukrepi, sprejeti za izboljšanje stroškovne in nestroškovne konkurenčnosti francoskih podjetij, lahko povečajo ravni naložb in spodbudijo podjetja k vlaganju v fizični in človeški kapital, da bi se izboljšala produktivnost. Potencial za dolgoročno rast omejujejo tudi nizke naložbe v inovativne dejavnosti.

               (21)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Francije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila program stabilnosti in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Francija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Franciji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih od 1 do 5.

               (22)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1.

               (23)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih od 1 do 5 –

         PRIPOROČA, da Francija v obdobju 2016–2017 ukrepa, tako da:

               1.

               Zagotovi trajno odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2017, in sicer s sprejetjem zahtevanih strukturnih ukrepov ter z uporabo izrednih prihodkov za zmanjševanje primanjkljaja in dolga. Do konca leta 2016 opredeli znižanja odhodkov, načrtovana za prihodnja leta, in pospeši prizadevanja za povišanje zneska prihrankov na podlagi pregledov porabe, vključno s pregledi porabe lokalnih organov. Okrepi neodvisna vrednotenja javnih politik, da bi opredelila povečanje učinkovitosti po vseh podsektorjih sektorja države.

               2.

               Zagotovi trajno znižanje stroškov dela ter skladnost gibanj minimalne plače z ustvarjanjem novih delovnih mest in konkurenčnostjo. Reformira delovno pravo, da se delodajalcem zagotovi več spodbud za zaposlovanje po pogodbi za nedoločen čas.

               3.

               Izboljša povezave med izobraževalnim sektorjem in trgom dela, zlasti z reformo vajeništva in poklicnega usposabljanja, s poudarkom na nizkokvalificiranih osebah. Do konca leta 2016 sprejme ukrepe za reformo sistema nadomestil za brezposelnost, da sistem ponovno postane proračunsko vzdržen in zagotavlja več spodbud za vrnitev na delo.

               4.

               Odpravi ovire za dejavnosti v storitvenem sektorju, zlasti za poslovne storitve in regulirane poklice. Sprejme ukrepe za poenostavitev in izboljšanje učinkovitosti shem politike na področju inovacij. Do konca leta 2016 v predpisih dodatno reformira merila glede velikosti, ki ovirajo rast podjetij, in z izvajanjem programa poenostavitve še naprej poenostavlja upravna, fiskalna in računovodska pravila za podjetja.

               5.

               Sprejme ukrepe za zmanjšanje davkov na proizvodnjo in zakonsko določene stopnje od dohodkov pravnih oseb ter hkrati razširi davčno osnovo na potrošnjo, zlasti v zvezi z DDV. Odpravi neučinkovite davčne odhodke, ukine davke, ki prinašajo nizke prihodke ali jih ne prinašajo, ter do konca leta 2016 sprejme reformo dohodninskih davčnih odtegljajev.

      V Bruslju, 12. julija 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  UL C 96, 11.3.2016, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije z dne 21. decembra 2009 o varnem izvajanju uporabe goriva z nizko vsebnostjo žvepla na ladjah, zasidranih v pristaniščih Skupnosti (Besedilo velja za EGP)

text:
               29.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 348/73

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 21. decembra 2009
   o varnem izvajanju uporabe goriva z nizko vsebnostjo žvepla na ladjah, zasidranih v pristaniščih Skupnosti
   (Besedilo velja za EGP)
   (2009/1020/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 4b Direktive Sveta 1999/32/ES z dne 26. aprila 1999 o zmanjšanju deleža žvepla v nekaterih vrstah tekočega goriva (1), kakor je bila spremenjena, določa največjo vsebnost žvepla v gorivu za pomorstvo, ki ga uporabljajo ladje, zasidrane v pristaniščih Skupnosti, vključno z obveznostjo za države članice, da od 1. januarja 2010 zagotovijo, da plovila ne uporabljajo goriva za pomorstvo, če vsebnost žvepla presega 0,1 % mase, in da se plinska olja za plovila ne dajejo v promet na njihovem ozemlju, če vsebnost žvepla v teh gorivih presega 0,1 % mase.

               (2)

               Člen 6 direktive določa tudi, da države članice z vzorčenjem preverijo, če je vsebnost žvepla v uporabljenem gorivu za pomorstvo skladna z ustrezno določbo člena 4b, in da se vzorčenje začne z datumom začetka veljavnosti zahteve.

               (3)

               Kot je navedeno v Sporočilu Komisije glede uradnih obvestil o odlogih rokov za dosego skladnosti in oprostitev obveznosti uporabe nekaterih mejnih vrednosti v skladu s členom 22 Direktive 2008/50/ES o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za Evropo (2), koncentracije v več kot 40 % območjih in aglomeracijah Skupnosti trenutno presegajo dnevne mejne vrednosti za PM10. V Sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o strategiji EU za zmanjšanje emisij v zraku z morskih ladij (3) in tematski strategiji o onesnaževanju zraka, sprejeti leta 2005 (4), je poudarjeno, da je izvajanje mejne vrednosti za nizko vsebnost žvepla v gorivu na ladjah, ko so zasidrane v pristaniščih Skupnosti, ključnega pomena za izboljšanje kakovosti zunanjega zraka.

               (4)

               Mednarodna pomorska organizacija (MPO) je oktobra 2008 sprejela zahteve v okviru revizije Mednarodne konvencije o preprečevanju onesnaženja morja z ladij (Konvencija MARPOL), ki se bodo izvajale od 1. januarja 2015 za ladje, ki plujejo v nadzornih območjih emisij, kot so opredeljena v členu 2(3e) Direktive 1999/32/ES.

               (5)

               Komisiji se ob upoštevanju zadevnih tveganj varnosti zdi potrebno, da izda primerna navodila za države članice in s tem pri izvrševanju določb navedene direktive v Skupnosti zagotovi visoko raven varnosti in učinkovito preprečevanje onesnaževanja z ladij.

               (6)

               Od 1. januarja 2010 morajo ladje, ki uporabljajo težko kurilno olje, ko so na morju, preiti na lažja goriva za pomorstvo, npr. dizelsko gorivo za plovila ali plin, kadar so zasidrane v pristaniščih Skupnosti, saj težko kurilno olje z dovolj nizko vsebnostjo žvepla ni splošno dostopno.

               (7)

               Pri tem se lahko pojavijo operativni problemi in tveganja varnosti, povezana z uporabo dizelskega goriva za pomorstvo in plinskega olja na ladjah, ki niso bile izdelane za uporabo takih goriv ali pa pri njih ni bila izvedena potrebna tehnična prilagoditev. Komisija je preučila tveganja v povezavi s spremembo goriv in zaključila, da je glavno tveganje varnosti povezano z uporabo v ogrevalnih kotlih na ladjah, ki še niso bili ocenjeni in potrjeni za uporabo z zahtevano vrsto goriva. V ogrevalnih kotlih se lahko uporablja težko kurilno olje ali destilirana goriva, tveganje pa nastane, ker sta dizelsko gorivo za pomorstvo in plinsko olje manj viskozna in bolj hlapna, ogrevanje sistema za gorivo, ki je potrebno za težko kurilno olje, pa za destilirana goriva ni potrebno. Število prizadetih ladij in možnost takih dogodkov je težko natančno oceniti.

               (8)

               Direktiva 1999/32/ES omogoča pomorski industriji dovolj časa, da izvede tehnično prilagoditev na najvišjo mejno vrednost žvepla 0,1 % mase pri gorivu za pomorstvo, ki ga uporabljajo ladje, zasidrane v pristaniščih Skupnosti. Tehnične rešitve za omejitev tveganja so na voljo. Vendar trenutno še obstajajo ladje, ki niso bile ustrezno prilagojene, samo pri zelo majhnem številu ladij pa je bilo opravljeno potrebno preverjanje in certificiranje.

               (9)

               Na voljo so tehnične rešitve za ublažitev možnih posledic pri prehodu na drugo gorivo, ko so ladje zasidrane. Omejeno povpraševanje pomorske industrije je upočasnilo razvoj potrebnih tehničnih rešitev, kar ima za posledico zamude pri preverjanju in certificiranju.

               (10)

               V informacijah, ki jih ima na voljo Komisija, je poudarjeno, da za ladje, ki niso izvedle tehničnih sprememb, izvedba celotnega postopka ne sme trajati več kot osem mesecev.

               (11)

               Proizvajalci ogrevalnih kotlov in motorjev morajo razviti posebna priporočila in postopke za dodatno izboljšanje teh rešitev, lastniki ladij pa morajo razviti in izvajati posebne operativne postopke ter zagotoviti primerno usposabljanje za posadko –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Kot del izvršilnih ukrepov držav članic proti ladjam, ki ne izpolnjujejo zahteve o uporabi goriv z največjo dovoljeno vsebnostjo žvepla 0,1 %, ko so zasidrane, morajo države članice od teh ladij zahtevati, da predložijo natančne dokaze o ukrepih, ki so jih sprejele, da bi dosegle skladnost. To mora vključevati pogodbo s proizvajalcem in odobren načrt prilagoditve, ki ga mora odobriti ladijski klasifikacijski zavod, za ladje, ki plujejo pod zastavo države članice, pa organizacija, ki je priznana v skladu z Uredbo (ES) št. 391/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (5). Načrt prilagoditve mora jasno navajati datum zaključka prilagoditve in certificiranja.

               2.

               Pri določanju višine kazni za ladje, ki ne bodo ravnale v skladu z določbami, lahko države članice pretehtajo obstoj odobrenega načrta prilagoditve.

               3.

               Države članice morajo sprejeti primerne ukrepe, da bi pri lastnikih, izvajalcih in mornarjih povečale ozaveščenost o tveganju varnosti, povezano s spremembo goriva, če se pri ladijskem sistemu za gorivo ne izvede potrebnih tehničnih prilagoditev, in o nujnosti, da se zagotovi usposabljanje.

      V Bruslju, 21. decembra 2009

            Za Komisijo

         Antonio TAJANI

            Podpredsednik

      (1)  UL L 121, 11.5.1999, str. 13.

      (2)  UL L 152, 11.6.2008, str. 1.

      (3)  COM(2002) 595.

      (4)  COM(2005) 446.

      (5)  UL L 131, 28.5.2009, str. 11.


title: Priporočilo Komisije z dne 31. marca 2008 o okrepljenem upravnem sodelovanju na področju napotitve delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (Besedilo velja za EGP)

text:
               4.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 85/1

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 31. marca 2008
   o okrepljenem upravnem sodelovanju na področju napotitve delavcev na delo v okviru opravljanja storitev
   (Besedilo velja za EGP)
   (2008/C 85/01)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Direktiva 96/71/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 1996 o napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev (1) določa jasne obveznosti glede sodelovanja med nacionalnimi upravami, odgovornost držav članic pa je, da ustvarijo pogoje, potrebne za takšno sodelovanje. Ta obveznost vključuje imenovanje v skladu z nacionalno zakonodajo in/ali prakso enega ali več nadzornih organov, ki so organizirani in opremljeni tako, da lahko delujejo učinkovito in so sposobni za hitro obravnavanje zahtev po informacijah glede določb in pogojev zaposlovanja iz Direktive 96/71/ES.

               (2)

               Direktiva 96/71/ES tudi jasno določa, da morajo države članice sprejeti ustrezne ukrepe za vsesplošno dostopnost informacij o določbah in pogojih za delo in zaposlitev, ne le tujim ponudnikom storitev, ampak tudi zadevnim napotenim delavcem.

               (3)

               Ne glede na izboljšave dostopa do informacij so upravičeni pomisleki glede načina izvajanja držav članic in/ali praktične uporabe predpisov o upravnem sodelovanju, kakor določa Direktiva 96/71/ES (2). Zadovoljivo izvajanje, pravilna uporaba in učinkovita uskladitev ter uveljavljanje Direktive 96/71/ES niso mogoči, razen če se položaj popravi (3).

               (4)

               Spremljanje projekta, ki ga je začela Komisija na podlagi svojega Sporočila „Smernice za napotitev delavcev na delo v okviru opravljanja storitev“ (4) je še bolj pokazalo, da se mnoge države članice v glavnem zanašajo samo na svoje nacionalne ukrepe in instrumente za spremljanje skladnosti z določbami in pogoji za zaposlitev, ki jih ponudniki storitev uporabljajo za napotene delavce. To je lahko povezano z dejstvom, če že ni posledica dejstva, da upravnega sodelovanja dejansko ni, dostopom do informacij, ki je še vedno nezadovoljiv, in problematičnim čezmejnim izvajanjem predpisov (5).

               (5)

               Za zagotovitev skladnosti z njihovimi določbami in pogoji za zaposlitev (6), organi držav članic, v katerih se storitve opravljajo, uporabijo nekatere nadzorne ukrepe za podjetja, ki delavce napotijo. Nujnost preventivnih ukrepov in ustreznih kazni za varstvo napotenih delavcev je nesporna. Vendar analiza nadzornih ukrepov, ki jih uporabljajo države članice, kaže, da se med seboj zelo razlikujejo, in navaja, da nekateri od njih morebiti niso sorazmerni, in zato morebiti niso v skladu bodisi s členom 49 Pogodbe, kakor ga razlaga Sodišče Evropskih skupnosti, bodisi z Direktivo 96/71/ES.

               (6)

               Zakonite potrebe spremljanja je mogoče izpolniti popolnoma v skladu z zakonodajo Skupnosti, samo če države članice izboljšajo in po potrebi okrepijo učinkovito medsebojno sodelovanje, in/ali če se izboljša dostop do informacij, kakor je določeno Direktivi 96/71/ES (7).

               (7)

               Ustrezno in učinkovito izvajanje in uveljavljanje je ključno za varstvo pravic napotenih delavcev, nezadostno uveljavljanje pa zmanjšuje učinkovitost predpisov Skupnosti na tem področju. Tesno sodelovanje med Komisijo in državami članicami je zato bistveno, ne smemo pa zanemariti pomembne vloge inšpektoratov za delo in s tem v zvezi socialnih partnerjev.

               (8)

               Pri napotitvi delavcev na delo v okviru opravljanja storitev pomenijo različne upravne kulture, strukture in jeziki, kakor tudi pomanjkanje jasno določenih postopkov in jasno opredeljenih udeležencev, znatne ovire za učinkovito delovno sodelovanje med državami članicami na tem področju. Uporaba ustreznega in dobro delujočega elektronskega informacijskega sistema, zasnovanega za lažje izvajanje medsebojne pomoči in izmenjave informacij med državami članicami, je zelo učinkovito sredstvo za odpravo mnogih ovir in zato bistvena za države članice, da so sposobne tesnega sodelovanja. Tak sistem mora omogočiti pristojnim organom in drugim vključenim udeležencem, kot so socialni partnerji, da zlahka opredelijo svoje ustrezne sogovornike v drugih državah članicah in z njimi učinkovito komunicirajo. Poleg tega bi to prispevalo k ustvarjanju ozračja medsebojnega zaupanja, temeljnega elementa, ki je potreben za učinkovito delovanje upravnega sodelovanja.

               (9)

               Zagotavljanje lahko dostopnih, točnih in posodobljenih informacij podjetjem in delavcem o določbah in pogojih za delo in zaposlitev, ki bodo veljali za napotene delavce v državi članici gostiteljici, je temeljni pogoj, ki prispeva k preprečevanju nastajanja sporov, problematičnih situacij in zlorab. Zato je treba sprejeti ukrepe, potrebne za zagotovitev učinkovitega dostopa do informacij za napotene delavce in njihove delodajalce (8).

               (10)

               Zahteva se nujno ukrepanje za odpravo pomanjkljivosti v izvajanju, uporabi in uveljavljanju zakonodaje, ki se nanaša na napotene delavce, z okrepitvijo upravnega sodelovanja med državami članicami, in sicer z uporabo učinkovitejših sistemov izmenjave informacij, z izboljšanjem dostopa do informacij in spodbujanjem izmenjave informacij in najboljših praks –

         PRIPOROČA:
   1.   Sistem izmenjave informacij

      Države članice morajo sprejeti nujne ukrepe in si v skladu z zahtevami prizadevati za vzpostavitev elektronskega sistema za izmenjavo informacij, kot so informacijski sistem za notranji trg (IMI)
       (9)
      , ter si zlasti v tesnem sodelovanju s službami Komisije prizadevati predvsem za oblikovanje posebne aplikacije za podporo upravnemu sodelovanju, potrebnemu za izboljšanje praktičnega izvajanja Direktive 96/71/ES.

   Oblikovanje takšnega elektronskega sistema za izmenjavo informacij pri upravnem sodelovanju v okviru Direktive 96/71/ES bi pomenilo, da morajo države članice:

               1.

               opredeliti glavne teme in vprašanja, o katerih je treba izmenjati informacije, in katere je zato treba vključiti v sistem za izmenjavo;

               2.

               opredeliti pristojne organe in po potrebi druge udeležence, vključene v spremljanje in nadzor pogojev za zaposlitev napotenih delavcev, ki bodo udeleženi v sistemu izmenjave;

               3.

               razjasniti vlogo uradov za zvezo;

               4.

               proučiti vprašanje ustreznih zaščitnih ukrepov za varstvo osebnih podatkov, izmenjanih med organi držav članic in po potrebi drugimi udeleženci (10).

      Države članice morajo na podlagi rezultatov teh predhodnih proučevanj nadalje oceniti in se v tesnem sodelovanju s službami Komisije odločiti, ali IMI zagotavlja najustreznejšo podporo za izmenjavo informacij, kakor je določeno v členu 4 Direktive 96/71/ES.

   Komisija bo s tem v zvezi zagotovila podporo in pomoč državam članicam in se obvezala, da bo z njimi tesno sodelovala, da bi pravočasno dosegli potreben napredek. Zlasti bo to olajšalo in uskladilo delo projektne skupine, ki bo ustanovljena na prostovoljni podlagi, in bo po potrebi zagotavljala zunanjo tehnično pomoč v vsem času razvoja posebne aplikacije.
   2.   Dostop do informacij

      Države članice morajo okrepiti svoja prizadevanja za izboljšanje dostopa do informacij o določbah in pogojih za zaposlitev, ki jih morajo uporabljati ponudniki storitev, ter zagotoviti, da so uradi za zveze sposobni učinkovito opravljati svoje naloge.

   Da bi dosegle nadaljnja izboljšanja v zvezi z dostopom do informacij, morajo države članice:

               1.

               izogibati se samo sklicevanju na delovno pravo ali dajanju splošnih informacij o njem, namesto tega morajo jasno navesti, kateri določbe in pogoji za delo in zaposlitev in/ali kateri del njihove (nacionalne in/ali regionalne) zakonodaje je treba uporabiti za delavce, napotene na njihovo ozemlje;

               2.

               sprejeti nujne ukrepe, da bodo splošno dostopne informacije, za katere veljajo kolektivni sporazumi (in za koga), ter katere določbe in pogoje za zaposlitev morajo uporabljati tuji ponudniki storitev; kadar je mogoče, je treba zagotoviti spletne povezave do obstoječih spletnih strani in druge točke za stike, zlasti ustrezne socialne partnerje;

               3.

               zagotoviti, da bodo te informacije dostopne delavcem in ponudnikom storitev tudi v drugih jezikih, ne samo v nacionalnih jezikih države, v kateri se storitve opravljajo; če je mogoče, v obliki povzetih navodil z navedbo glavnih veljavnih pogojev za delo;

               4.

               bolje izrabiti možnosti interneta ter izboljšati dostopnost in jasnost informacij na nacionalnih spletnih straneh (11).

         Poleg tega morajo države članice:

               5.

               omogočiti uradom za zveze, da imajo na voljo učinkovito organizirano strukturo, ustrezno usposobljeno osebje in druga sredstva za izpolnjevanje njihovih nalog zagotavljanja informacij;

               6.

               navesti, če je mogoče, osebo za stike v uradu za zveze, odgovorno za zahteve po informacijah.

         Komisija bo države članice na tem področju še naprej podpirala, zlasti prek obstoječega portala na spletni strani EUROPA s povezavami do nacionalnih spletnih strani o napotitvi delavcev.
   3.   Izmenjava dobre prakse

      Države članice morajo dejavno sodelovati v sistematičnem in formalnem procesu opredelitve in izmenjave dobre prakse na področju napotitve delavcev prek kakršnih koli forumov sodelovanja, ki jih v ta namen ustanovi Komisija, kot je predvideni odbor na visoki ravni (za nadaljnje podrobnosti glej Prilogo).

      V Bruslju, 31. marca 2008

            Za Komisijo

         Vladimír ŠPIDLA

            Član Komisije

      (1)  UL L 18, 21.1.1997, str. 1.

      (2)  Delovna dokumenta osebja Komisije SEC(2006) 439 in SEC(2007) 747 in tudi Sporočilo „Napotitev delavcev na delo v okviru opravljanja storitev: čim boljši izkoristek prednosti in možnosti ob hkratnem zagotavljanju zaščite delavcev“, zlasti del 6 Sklepi, COM(2007) 304 konč. z dne 13. junija 2007, str. 9.

      (3)  V tem okviru glej tudi Resolucijo Evropskega parlamenta z dne 11. julija 2007, B6-0266/2007.

      (4)  COM(2006) 159 konč. z dne 4. aprila 2006.

      (5)  Sporočilo „Napotitev delavcev na delo v okviru opravljanja storitev: čim boljši izkoristek prednosti in možnosti ob hkratnem zagotavljanju zaščite delavcev“, zlasti del 6 Sklepi, COM(2007) 304 konč. z dne 13. junija 2007, kakor tudi spremni delovni dokument osebja SEC(2007) 747.

      (6)  Resolucija Evropskega parlamenta o poročilu Schroedter z dne 26. oktobra 2006.

      (7)  Isto vprašanje je poudarjeno v Resoluciji Evropskega parlamenta, glej zlasti točki 21 in 32 in naslednje. Iz odgovorov, prejetih v okviru javnega posvetovanja o posodabljanju delovnega prava, COM(2006) 708 z dne 22. novembra 2006, je razvidno tudi, da potrebo po boljšem in izboljšanem sodelovanju podpira večina držav članic (glej COM(2007) 627 konč. z dne 24. oktobra 2007) in spremni delovni dokument osebja SEC(2007) 1373.

      (8)  Isto vprašanje in poziv k ukrepanju je poudaril Evropski parlament v svoji Resoluciji z dne 11. julija 2007, glej točko 18.

      (9)  IMI je informacijski sistem, zasnovan za lažjo medsebojno pomoč in izmenjavo informacij med državami članicami. Zagotavlja orodje za varno in hitro izmenjavo podatkov med evropskimi organi in jim omogoča učinkovitejše sodelovanje kljub oviram, ki jih povzročajo različni jeziki, upravni postopki in strukture. Prve razvite aplikacije bodo podprle spremenjeno Direktivo o poklicnih kvalifikacijah (2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta) in Direktivo o storitvah (2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta).

      (10)  S tem v zvezi glej tudi Odločbo Komisije 2008/49/ES z dne 12. decembra 2007 o izvajanju informacijskega sistema za notranji trg (IMI) v zvezi z varstvom osebnih podatkov (UL L 13, 16.1.2008, str. 18).

      (11)  Nacionalne spletne strani imajo povezave v okviru spletne strani Komisije o napotitvi delavcev:
   http://europa.eu.int/comm/employment_social/social_inclusion/index_en.htm

      PRILOGA
      Odbor na visoki ravni na področju napotitve delavcev (treba ga je ustanoviti): predvidena vloga, naloge in odgovornosti
      Izmenjava informacij, ki je do sedaj potekala na prostovoljni podlagi v okviru neformalne skupine vladnih strokovnjakov na področju napotitve delavcev, je pokazala, da je skupina učinkovito izboljšala razpoložljiva sredstva izmenjave informacij o določbah in pogojih za zaposlitev napotenih delavcev. Poleg tega je Komisiji zagotovila koristne informacije glede izvajanja in uporabe Direktive 96/71/ES.
      Okrepljeno upravno sodelovanje zahteva tudi oblikovanje učinkovitih sredstev za opredelitev in izmenjavo dobre prakse, ki se nanašajo na vsa vprašanja, pomembna za pravilno uporabo Direktive 96/71/ES in njeno uveljavljanje v praksi. Zato bi bilo mogoče precej izboljšati upravno sodelovanje in preprečiti nastajanje sporov ter pogosto sodno reševanje teh sporov.
      Zato Komisija, kakor je že objavila v svojem Sporočilu z dne 13. junija 2007, predvideva ustanovitev odbora na visoki ravni z nalogami in cilji:

                  1.

                  opredeliti in spodbujati izmenjavo izkušenj in najboljših praks;

                  2.

                  spodbujati izmenjavo ustreznih informacij, vključno z informacijami o obstoječih oblikah (dvostranskega) upravnega sodelovanja med državami članicami in/ali socialnimi partnerji;

                  3.

                  proučiti (upravna) vprašanja, težave in posebne teme v zvezi z izvajanjem, uporabo in tudi učinkovitim upoštevanjem in uveljavljanjem Direktive 96/71/ES ali nacionalnih izvedbenih ukrepov, pomembnih za napotitev delavcev;

                  4.

                  proučiti kakršne koli težave, ki bi lahko nastale pri uporabi člena 3(10) Direktive 96/71/ES;

                  5.

                  spremljati napredek, dosežen pri izboljšanju upravnega sodelovanja, zlasti oblikovanju posebne aplikacije za podporo upravnemu sodelovanju ter prilagajanju in izvajanju sistema IMI, kakor tudi izboljšanju dostopa do informacij, in po potrebi predlagati korake ali ukrepe, ki jih je treba sprejeti;

                  6.

                  proučiti možnosti za povečanje učinkovitega upoštevanja in uveljavljanja pravic delavcev ter po potrebi varstva njihovega položaja;

                  7.

                  začeti poglobljeno proučevanje praktičnih problemov čezmejnega izvajanja.

            Za dosego teh ciljev mora odbor na visoki ravni bolj vključiti javne organe, pristojne za nadzor zakonodaje v državah članicah, ki se nanaša na napotene delavce, kot so inšpektorati za delo. V skladu z nacionalnim pravom in/ali prakso mora tudi formalno redno vključevati socialne partnerje, zlasti predstavnike sektorskih socialnih partnerjev v sektorjih z visoko stopnjo napotenih delavcev.
      Komisija je v kratkem pripravljena sprejeti odločbo Komisije o ustanovitvi takega odbora na visoki ravni, katerega sestava, cilji in delovne metode bodo opredeljene. Zato bo upoštevala rezultate razprave v Svetu, ki bo sledila temu priporočilu.


title: Priporočilo Sveta z dne 21. marca 2013 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deseti ERS) za proračunsko leto 2011

text:
               26.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/3

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 21. marca 2013
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deseti ERS) za proračunsko leto 2011
   2013/C 88/03
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju (1), kot je bil spremenjen s Sporazumom, podpisanim v Luxembourgu 25. junija 2005 (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju pomoči Skupnosti v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2008–2013 v skladu s Sporazumom o partnerstvu AKP–ES in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe ES (3) (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum), s katerim je bil med drugim ustanovljen deseti Evropski razvojni sklad (deseti ERS), in zlasti člena 11(8) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 215/2008 z dne 18. februarja 2008 o finančni uredbi, ki se uporablja za 10. Evropski razvojni sklad (4), in zlasti členov 142 do 144 Uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi desetega ERS na dan 31. decembra 2011 ter Letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada (ERS) (5), za proračunsko leto 2011 skupaj z odgovori Komisije, vsebovanimi v navedenem poročilu,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 11(8) Notranjega sporazuma Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje desetega ERS.

               (2)

               Komisija je dejavnosti desetega ERS v proračunskem letu 2011 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti desetega ERS za proračunsko leto 2011.

      V Bruslju, 21. marca 2013

            Za Svet

            Predsednik

         P. HOGAN

      (1)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (2)  UL L 287, 28.10. 2005, str. 4.

      (3)  UL L 247, 9.9.2006, str. 32.

      (4)  UL L 78, 19.3.2008, str. 1.

      (5)  UL C 344, 12.11. 2012, str. 243.


title: Priporočilo Evropskega parlamenta In Sveta z dne 12. februarja 2001 o evropskem sodelovanju pri evalvaciji kakovosti v šolskem izobraževanju

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32001H0166

Uradni list L 060 , 01/03/2001 str. 0051 - 0053

		Priporočilo Evropskega parlamenta in Svetaz dne 12. februarja 2001o evropskem sodelovanju pri evalvaciji kakovosti v šolskem izobraževanju(2001/166/ES)EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ter zlasti člena 149(4) in člena 150(4) Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije,ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [1],ob upoštevanju mnenja Odbora regij [2],v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe [3],ob upoštevanju naslednjega:(1) V izobraževanju obstaja potreba po spodbujanju evropske razsežnosti, ker je to bistven cilj pri gradnji Evrope državljanov.(2) V smislu učeče se družbe je za vse države članice kakovostno izobraževanje eden temeljnih ciljev osnovnošolskega in srednješolskega izobraževanja, vključno s poklicnim izobraževanjem.(3) Kakovost šolskega izobraževanja je treba zagotoviti na vseh stopnjah in na vseh področjih izobraževanja, ne glede na razlike v izobraževalnih smotrih, metodah in potrebah in ne glede na razvrstitev šole na lestvici odličnosti, če take lestvice obstajajo.(4) Sredstva, namenjena izobraževanju, so se v zadnjih desetih letih povečala v vseh industrializiranih državah. Izobraževanje ne velja le za osebno obogatitev, ampak tudi kot prispevek k socialni koheziji, socialnemu vključevanju in reševanju težav pri zaposlovanju. Vseživljenjsko učenje je pomembno sredstvo obvladovanja svoje prihodnosti na poklicnem in osebnem področju. Kakovostno izobraževanje je bistvenega pomena z vidika politike trga dela, prostega pretoka delavcev znotraj Skupnosti ter priznavanja diplom in pedagoških kvalifikacij.(5) Države članice so odgovorne zagotoviti, kolikor imajo to možnost, da učni načrti šolskih predmetov upoštevajo razvoj v družbi.(6) Države članice morajo izobraževalnim institucijam pomagati, da zadostijo izobrazbenim in družbenim zahtevam novega tisočletja in sledijo razvoju dogodkov, ki izhajajo iz njih. Države članice morajo zato podpirati izobraževalne institucije pri izboljševanju kakovosti njihovih storitev tako, da jim pomagajo oblikovati nove pobude za zagotavljanje kakovosti pedagoškega dela ter da jim pomagajo spodbujati pretok ljudi med državami in prenos znanja.(7) Na področju politike trga dela Svet vsako leto sprejme sveženj smernic za zaposlovanje, ki izhajajo iz kvantificiranih ciljev in kazalcev. Smernica 7 iz smernic za zaposlovanje za leto 2000, ki so določene v Prilogi k Sklepu 2000/228/ES [4], navaja, da bodo države članice izboljšale kakovost svojih šolskih sistemov in tako občutno zmanjšale število mladih, ki predčasno prekinejo šolanje. Posebne pozornosti morajo biti deležni tudi mladi z učnimi težavami.(8) Smernica 8 iz navedenih smernic posebej navaja razvijanje računalniške pismenosti, opremljanje šol z računalniško opremo in omogočanje dostopa učencev do interneta do konca leta 2002, kar naj bi pozitivno vplivalo na kakovost izobraževanja in pripravilo mlade na digitalno dobo.(9) Kakovostno izobraževanje naj bi pripomoglo k pospeševanju mobilnosti, ki je v členih 149 in 150 Pogodbe zapisana kot cilj Skupnosti.(10) Evropsko sodelovanje in transnacionalna izmenjava izkušenj bosta prispevala k prepoznavanju in širjenju učinkovitih in sprejemljivih metod evalvacije kakovosti.(11) Sistemi, ki so namenjeni zagotavljanju kakovosti, morajo ohraniti prožnost in sposobnost prilagoditve novim okoliščinam, ki jih povzročijo spremembe v strukturi in ciljih izobraževalnih zavodov, pri tem pa upoštevati kulturno razsežnost izobraževanja.(12) Sistemi za zagotavljanje kakovosti se razlikujejo od ene države članice in izobraževalne institucije do druge glede na raznolikost v velikosti, strukturi, finančnih razmerah, institucionalnem značaju in načinih izobraževanja.(13) Evalvacija kakovosti in zlasti samoevalvacija šol sta primerni orodji za zmanjševanje števila tistih mladih, ki predčasno prekinejo šolanje, in premagovanje splošne socialne izključenosti.(14) Za uresničitev cilja o kakovostnem izobraževanju je na voljo cela vrsta sredstev. Evalvacija kakovosti je eno od njih ter je dragocen prispevek pri zagotavljanju in razvijanju kakovosti izobraževanja v splošnih in poklicnih šolah. Pri evalvaciji kakovosti izobraževanja je treba med drugim presoditi, ali so šole sposobne uporabiti nove informacijske tehnologije, ki se vse bolj širijo.(15) Omrežno povezovanje institucij, ki se ukvarjajo z evalvacijo kakovosti šolskega izobraževanja, na evropski ravni je temeljnega pomena. Obstoječa omrežja, kakršno je evropsko omrežje oblikovalcev politike evalvacije izobraževalnih sistemov, ki so jo osnovale države članice leta 1995, so lahko v neprecenljivo pomoč pri izvajanju tega priporočila.(16) Komisija je izvedla pilotski projekt evalvacije kakovosti v visokošolskem izobraževanju v letih 1994 in 1995. Priporočilo Sveta 98/561/ES z dne 24. septembra 1998 o evropskem sodelovanju pri zagotavljanju kakovosti v visokošolskem izobraževanju [5] poudarja pomen, ki ga ima pri zagotavljanju kakovosti izmenjava informacij in izkušenj ter sodelovanje med drugimi državami članicami.(17) Program Socrates [6], zlasti akcija 6.1., predvideva, da bo Komisija spodbujala izmenjavo informacij in izkušenj glede vprašanj splošnega interesa. Ena od prednostnih tem navedene akcije je evalvacija kakovosti v šolskem izobraževanju.(18) Komisija je od marca 1996 sprožila več študij in operativnih dejavnosti, ki naj bi preučile vprašanje evalvacije z različnih vidikov ter opisale raznovrstnost in bogastvo pristopov in metodologij evalvacije izobraževanja, ki se uporabljajo na različnih stopnjah.(19) Komisija je v šolskem letu 1997/1998 izvedla pilotski projekt na 101 srednji šoli v državah, ki sodelujejo v programu Socrates, s katerim je dvignila ozaveščenost o pomenu kakovosti in pomagala izboljšati kakovost izobraževanja na teh šolah. Sklepno poročilo iz junija 1999 z naslovom "Evalvacija kakovosti v šolskem izobraževanju, evropski pilotski projekt" poudarja kot pomemben element uspešne samoevalvacije vrsto metodoloških prvin.(20) Svet je v svojih sklepih z dne 16. decembra 1997 [7] navedel, da je evalvacija pomemben element pri zagotavljanju in po potrebi izboljšanju kakovosti.(21) Predsedstvo Sveta je na izrednem srečanju Evropskega sveta v Lizboni 23. in 24. marca 2000 v svojih sklepih razglasilo, da se mora evropski sistem izobraževanja in usposabljanja prilagoditi potrebam informacijske družbe ter potrebi po zvišanju stopnje zaposlenosti in izboljšanju kakovosti zaposlenosti.(22) Zaradi širitve Skupnosti je treba države pristopnice vključiti v evropsko sodelovanje na področju evalvacije kakovosti.(23) Upoštevati je treba načelo subsidiarnosti in izključne odgovornosti držav članic za organizacijo in strukturo njihovih sistemov izobraževanja, tako da lahko pridejo do izraza kulturne posebnosti in izobraževalna tradicija posamezne države članice –I. PRIPOROČATA, DA DRŽAVE ČLANICE:znotraj svojega posebnega ekonomskega, socialnega in kulturnega okvira in ob upoštevanju evropske razsežnosti podpirajo izboljšanje evalvacije kakovosti v šolskem izobraževanju tako, da:1. podpirajo in po potrebi vzpostavijo pregledne sisteme evalvacije kakovosti z naslednjimi cilji:(a) da zagotovijo kakovost izobraževanja, pri čemer pospešujejo socialno vključenost in uveljavljajo enake možnosti za deklice in dečke,(b) da zaščitijo kakovost šolskega izobraževanja kot podlago za vseživljenjsko učenje,(c) da znotraj uravnoteženega okvira samoevalvacije šole in kakršnih koli zunanjih evalvacij spodbudijo samoevalvacijo šole kot metodo za ustvarjanje učečih in izpopolnjujočih se šol,(d) da uporabijo tehnike, ki si prizadevajo za boljšo kakovost kot sredstvo za uspešnejše prilagajanje zahtevam nenehno in hitro spreminjajočega se sveta,(e) da pojasnijo namen in pogoje za samoevalvacijo šol in zagotovijo skladnost pristopa do samoevalvacije z drugimi oblikami regulacije,(f) da z razvijanjem zunanje evalvacije zagotovijo metodološko podporo šolski samoevalvaciji in pogled na šolo od zunaj, ki spodbuja proces nenehnih izboljšav, pri čemer pazijo, da se zunanja evalvacija ne omeji zgolj na upravno preverjanje;2. spodbujajo in po potrebi podpirajo udeležbo interesnih skupin, učiteljev, učencev, vodstva, staršev in strokovnjakov v procesu zunanje evalvacije in samoevalvacije v šolah ter tako spodbujajo delitev odgovornosti za izboljšanje šole;3. spodbujajo usposabljanje vodstva in uporabo instrumentov samoevalvacije z naslednjimi cilji:(a) da samoevalvacija šole deluje učinkovito kot instrument, ki krepi zmožnost šole za izpopolnjevanje,(b) da se znotraj samoevalvacije zagotovi učinkovito širjenje zgledov dobrih praks in novih orodij;4. podpirajo zmožnost šol, da se učijo ena od druge na nacionalni in evropski ravni, z naslednjimi cilji:(a) da na področju evalvacije kakovosti v šolskem izobraževanju prepoznajo in širijo dobro prakso in učinkovita orodja, kot so kazalci in vodila,(b) da na vseh ustreznih ravneh oblikujejo omrežja med šolami, v katerih se bodo šole medsebojno podpirale in dale zunanji zagon procesu evalvacije;5. spodbujajo sodelovanje med vsemi organi, ki so udeleženi v evalvaciji kakovosti v šolskem izobraževanju, in med njimi pospešujejo omrežno povezovanje na evropski ravni.To sodelovanje lahko zajame nekatera od naslednjih področij:(a) izmenjavo informacij in izkušenj, zlasti glede razvoja metodologij in zgledov dobrih praks, posebno z uporabo sodobnih informacijskih in komunikacijskih tehnologij ter po potrebi z organiziranjem evropskih konferenc, seminarjev in delavnic,(b) zbiranje podatkov in razvijanje orodij, kot so kazalci in vodila, ki so zlasti pomembni za evalvacijo kakovosti v šolah,(c) objavljanje rezultatov šolske evalvacije v skladu z ustreznimi politikami posamezne države članice in njenih izobraževalnih zavodov, da so na voljo organom v državah članicah,(d) pospeševanje stikov med strokovnjaki, da se oblikuje evropsko izvedensko znanje na tem področju,(e) uporabljanje rezultatov mednarodnih raziskovanj pri razvijanju evalvacije kakovosti v šolah.II. VABITA KOMISIJO:1. da v tesnem sodelovanju z državami članicami in na podlagi obstoječih programov Skupnosti spodbuja sodelovanje iz točk 4 in 5 poglavja 1 ter pritegne tudi ustrezne organizacije in združenja, ki imajo potrebne izkušnje na tem področju.Pri tem mora Komisija zagotoviti, da se v celoti izkoristijo strokovno znanje in izkušnje iz omrežja Eurydice, navedene v akciji 6.1 programa Socrates;2. da na podlagi obstoječih programov Skupnosti vzpostavi podatkovno zbirko za širjenje učinkovitih orodij in instrumentov evalvacije kakovosti v šolah. Podatkovna zbirka mora vsebovati tudi zglede dobrih praks in biti dostopna na internetu; zagotoviti je treba interaktivno rabo;3. da uporabi vire v obstoječih programih Skupnosti, da vključi že pridobljene izkušnje v te programe in da razvija obstoječe mreže;4. da kot prvi korak izvede popis instrumentov in strategij za evalvacijo kakovosti v osnovnih in srednjih šolah, ki so v rabi v raznih državah članicah. Po končanem popisu se bo Komisija skupaj z državami članicami odločila za ustrezno nadaljnje ukrepanje. O nadaljnjem ukrepanju mora redno in natančno obveščati Evropski parlament, Svet, Ekonomsko-socialni odbor in Odbor regij.5. da na podlagi prispevkov iz držav članic vsake tri leta pripravi podrobno poročilo o izvajanju tega priporočila za Evropski parlament, Svet, Ekonomsko-socialni odbor ter Odbor regij.6. da na podlagi teh poročil oblikuje sklepe in predloge.V Bruslju, 12. februarja 2001Za Evropski parlamentPredsednicaN. FontaineZa SvetPredsednikT. Östros[1] UL C 168, 16.6.2000, str. 30.[2] UL C 317, 6.11.2000, str. 56.[3] Mnenje Evropskega parlamenta z dne 6. julija 2000 (še ni objavljeno v Uradnem listu), Skupno stališče Sveta z dne 9. novembra 2000 (UL C 375, 28.12.2000, str. 38) in Sklep Evropskega parlamenta z dne 16. januarja 2001 (ni še objavljen v Uradnem listu).[4] UL L 72, 21.3.2000, str. 15.[5] UL L 270, 7.10.1998, str. 56.[6] UL L 28, 3.2.2000, str. 1.[7] UL C 1, 3.1.1998, str. 4.--------------------------------------------------


				|

		52011SC0814

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Portugal[and delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Portugal, 2011-2014]

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Portugalske za leto 2011
ter mnenje Sveta
o dopolnitvi programa stabilnosti Portugalske za obdobje 2011–2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik,
zlasti člena 5(3) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije,
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog
Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in
rast, imenovano Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih
politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih
je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in
konkurenčnost.
(2)
Svet je 13. julija 2010 sprejel
priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
zaposlovalne politike držav članic[1], ki skupaj tvorita
„integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane
smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih in zaposlovalnih politikah.
(3)
Komisija je 12. januarja 2011 sprejela
prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega
upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega
usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.
(4)
Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil
prednostne naloge fiskalne konsolidacije in strukturnih reform (v skladu s
sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega
pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je, da je najpomembneje
ponovno vzpostaviti trdne javne finance in fiskalno vzdržnost, zmanjšati
brezposelnost z reformami na trgu dela ter si poglobljeno prizadevati za
povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge
pretvorijo v konkretne ukrepe in jih vključijo v programe stabilnosti
oziroma konvergenčne programe in nacionalne reformne programe.
(5)
Evropski svet je 25. marca 2011 države
članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, tudi pozval, naj
pravočasno predložijo zaveze, da jih bodo lahko vključile v programe
stabilnosti oziroma konvergenčne programe in nacionalne reformne programe.
Posebne zaveze in ukrepi za leto 2011 v portugalskem nacionalnem reformnem
programu niso izrecno določeni, vendar se pričakuje, da bodo
predloženi Evropskemu svetu.
(6)
Portugalska vlada je 23. marca 2011 nacionalnemu
parlamentu predložila program stabilnosti za obdobje 2011–2014, ta pa ga je
zavrnil. 19. aprila 2011 je predložila nacionalni reformni program. Predlagani
makroekonomski in fiskalni scenarij ter priporočila za politiko so bili
prevzeti v memorandumu o soglasju, ki je bil podpisan 17. maja 2011.
(7)
Svet je 17. maja 2011 sprejel sklep 2011/0122, s
katerim je v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o
vzpostavitvi evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo Portugalski
zagotovil srednjeročno finančno pomoč za triletno obdobje, tj. od
leta 2011 do leta 2014. Priloženi memorandum o soglasju, ki je bil podpisan
isti dan, ter poznejša dopolnila določajo ekonomskopolitične pogoje,
na podlagi katerih se izplača finančna pomoč.
(8)
BDP Portugalske je leta 2010 zrasel za 1,3 %.
Vendar gre pozitivno rast pripisati predvsem izjemnim dejavnikom, ki so
spodbudili izvoz in zasebno potrošnjo. Iz gibanja cen in stroškov je jasno
razvidno, da Portugalska konkurenčnosti ni povečevala dovolj hitro,
da bi lahko izravnala trenutni primanjkljaj tekočega računa, ki je
leta 2010 znašal 10 % BDP. Šibkost celotnega gospodarstva in nagla rast
brezposelnosti (11,2 % ob koncu leta 2010), sta povzročila velik
javni primanjkljaj, ki je leta 2008 znašal 3,5 % BDP ter v letih 2009 in 2010
presegel 10 % oziroma 9 % BDP. Vedno večji pritiski na Portugalsko na
finančnih trgih so povzročili zaskrbljenost glede vzdržnosti javnih
financ. Zaradi vedno nižjih ocen bonitetnih agencij portugalskim obveznicam se
država ni mogla več refinancirati z obrestmi, ki bi zagotavljale dolgoročno
fiskalno vzdržnost. Obenem je trg bančnemu sektorju, ki je že tako
močno odvisen od zunanjih sredstev, zlasti v euroobmočju, zagotavljal
vedno manj sredstev.
(9)
Portugalska se je zavezala, da bo izvajala program
gospodarskega in finančnega prilagajanja ter tako ponovno vzpostavila
zaupanje v javni dolg in bančni sektor ter spodbudila rast in
zaposlovanje. Program določa obsežne ukrepe na treh področjih: (i)
strategijo za kredibilno in uravnovešeno fiskalno konsolidacijo, podprto s
strukturnimi fiskalnimi ukrepi in boljšim fiskalnim nadzorom; (ii) temeljite
strukturne reforme s takojšnimi učinki na trgu dela in proizvodnem trgu; ter
(iii) prizadevanje za zaščito finančnega sektorja pred nepravilnim
zadolževanjem prek tržnih mehanizmov, podprtih s kreditnimi linijami.
(10)
Komisija je ocenila nacionalni reformni program[2].
Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske
unije z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija
pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko
politiko na Portugalskem, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Komisija
ob tem poudarja, da je treba za dosego skladnosti s Sklepom Sveta 2011/0122
nujno izvesti načrtovane ukrepe –
PRIPOROČA, naj Portugalska:
izvede ukrepe iz Sklepa Sveta [2011/01222], ki
so nadalje določeni v memorandumu o soglasju z dne 17. maja 2009 in
poznejših dopolnilih.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               Za
leto 2011 ohranjene s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011.
[2]               Glej SEC(2011) 730.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Bolgarije za leto 2016 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2016

text:
               18.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/32

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2016
   v zvezi z nacionalnim programom reform Bolgarije za leto 2016 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2016
   (2016/C 299/08)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Bolgarijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)

               Poročilo o državi za Bolgarijo za leto 2016 je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Bolgarije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 14. julija 2015, in doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Komisija je 8. marca 2016 sprejela sporočilo, v katerem je predstavila rezultate poglobljenega pregleda. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Bolgariji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja. Na gospodarstvo še vedno vplivajo zlasti preostale šibkosti v finančnem sektorju in visoka zadolženost podjetij, ki jih spremlja visoka stopnja brezposelnosti.

               (3)

               Bolgarija je 15. aprila 2016 predložila nacionalni program reform za leto 2016 in konvergenčni program za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Za Bolgarijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2016 načrtuje postopno izboljšanje nominalnega salda na –1,9 % BDP v letu 2016 in –0,2 % BDP v letu 2019. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP, naj bi bil dosežen v letu 2017. V skladu s konvergenčnim programom se pričakuje, da bo delež javnega dolga v BDP dosegel vrh v letu 2018 pri 31,8 %, nato pa se v letu 2019 znižal na 30,8 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je rahlo ugoden. Potrebni ukrepi za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja od leta 2017 dalje niso bili dovolj podrobno opredeljeni. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2016 obstaja tveganje za določen odklon od prilagoditvene poti za doseganje srednjeročnega proračunskega cilja tako v letu 2016 kot 2017, če bo politika ostala nespremenjena. Svet na podlagi ocene konvergenčnega programa in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 meni, da bo Bolgarija na splošno izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Kljub temu bodo za zagotovitev izpolnjevanja določb v letih 2016 in 2017 potrebni dodatni ukrepi.

               (6)

               Bolgarija je dosegla določen napredek pri izvajanju lanskega priporočila glede izboljšanja učinkovitosti odhodkov za zdravstveno varstvo, zlasti s pripravo nacionalnega načrta za zdravje, ki bo omogočil načrtovanje zdravstvenih odhodkov v skladu z ozemeljskimi merili in potrebami prebivalstva. Bolgarski zdravstveni sistem se sooča z velikimi izzivi, med drugim z omejenim dostopom do zdravstva, nizkimi sredstvi ter slabimi zdravstvenimi rezultati. Siva ekonomija kljub nedavnim prizadevanjem za izboljšanje pobiranja davkov ostaja pomemben izziv, ki vpliva na javne prihodke. Neprijavljeno delo, vključno z dohodki, ki niso v celoti prijavljeni, in izogibanjem plačilu socialnih prispevkov izkrivlja trg dela in zmanjšuje davčne prihodke.

               (7)

               Primeri nepreudarnih poslovnih praks v finančnem sektorju, zlasti v bančnem sektorju, so skupaj z neučinkovitim nadzorom ustvarili okolje, v katerem se neravnotežja kopičijo. Treba je na pregleden način in v skladu z najboljšimi mednarodnimi praksami dokončati nedavno začeti pregled sektorjev bančnih, zavarovalniških in pokojninskih skladov ter sprejeti potrebne nadaljnje ukrepe, ki bodo okrepili zaupanje v finančni sektor. Tudi nadaljnja prizadevanja za izboljšanje finančnega nadzora v bančnem in nebančnem sektorju bodo imela pomembno vlogo pri krepitvi finančnega sistema, da bo lahko podpiral porajajoče se makroekonomsko okrevanje.

               (8)

               Razmere na trgu dela so se nekoliko izboljšale, vendar preostale slabosti še vedno ovirajo rast in omejujejo sposobnost prilagajanja gospodarstva. Prilagajanje trga dela je oteženo zaradi strukturne narave dolgotrajne brezposelnosti, krčenja in staranja delovne sile, nizke udeležbe na trgu dela ter neusklajenosti ponudbe in povpraševanja po znanjih in spretnostih. Čeprav se brezposelnost postopoma zmanjšuje, še vedno obstajajo pomembni izzivi, na primer v zvezi z dolgotrajno brezposelnimi in mladimi, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo. Aktivne politike zaposlovanja bi lahko imele večjo vlogo pri nudenju podpore tem skupinam za lažji dostop do trga dela. Aktivacijo ljudi, ki prejemajo socialne ugodnosti, ovira razdrobljenost in omejeno sodelovanje med različnimi organi, ki zagotavljajo ugodnosti in storitve ponovnega vključevanja na trg dela. V okviru pilotnega projekta so bili razviti namenski centri za zaposlovanje in socialno pomoč, ki združujejo storitve agencije za zaposlovanje in agencije za socialno pomoč, vendar zaenkrat ni bila sprejeta odločitev, da se projekt izvede v večjem obsegu po zaključku pilotnega projekta decembra 2016.

               (9)

               Čeprav je bolgarska minimalna plača še vedno najnižja v Uniji, se je od leta 2011 znatno povečala, pri čemer ni objektivnih meril za določanje minimalne plače, kar ustvarja negotovost. Kljub prizadevanjem vlade in socialnih partnerjev na tem področju Bolgarija še vedno nima jasnih smernic ali preglednih meril za določanje minimalne plače, ki bi upoštevali vpliv minimalne plače na ustvarjanje delovnih mest, socialne razmere in konkurenčnost.

               (10)

               Bolgarija ima še vedno zelo visoko stopnjo tveganja revščine ali socialne izključenosti in neenakosti. Napredek v boju proti revščini in socialni izključenosti ovirajo trdovratni izzivi pri vključevanju Romov na trg dela, olajševanju prehoda iz izobraževanja v zaposlitev ter izboljševanju dosega in učinkovitosti socialne in zdravstvene politike ter politike trga dela. Splošna shema minimalnega dohodka zagotavlja zelo omejeno raven podpore prebivalstvu. Raven nadomestil je pod pragom revščine in ni bila povišana v skladu z rastjo povprečne minimalne plače v zadnjih letih. Ocene o dosegu nadomestil kažejo, da velik del ciljnih upravičencev ni deležen ugodnosti. Boljše doseganje ciljnih skupin ob hkratnem ohranjanju fiskalne odgovornosti bi pomagalo ublažiti revščino.

               (11)

               Izobraževalni sistem ima omejene zmogljivosti za vključevanje ranljivih skupin in opremljanje učencev z ustreznimi spretnostmi. Ranljive skupine, kot so Romi in učenci iz revnih družin, se še vedno soočajo z velikimi ovirami pri dostopu do izobraževanja in njegovem dokončanju. Stopnja vpisa Romov na vseh ravneh izobraževanja je znatno nižja kot pri ostalih prebivalcih. Stopnja zgodnjega opuščanja šolanja še naprej raste in je še posebej visoka na podeželju in v manj razvitih regijah. Odpravljanje ovir za vključevanje prikrajšanih otrok v predšolsko vzgojo je ključno za izboljšanje izobraževalnih rezultatov in preprečevanje osipa. Novi zakon o predšolski vzgoji in šolskem izobraževanju, ki ga je parlament sprejel septembra 2015, je pomemben korak k celoviti prenovi šolskega sistema. Izvajanje te zakonodaje, skupaj s ciljno usmerjenimi ukrepi za odpravo nezakonodajnih ovir za polno udeležbo prikrajšanih skupin v izobraževanju, naj bi prispevalo k dolgoročnemu izboljšanju potenciala bolgarskega gospodarstva za rast in socialne kohezije. Vpis v terciarno izobraževanje in stopnje dokončanega študija se povečujejo in stopnja zaposlenosti nedavnih diplomantov se počasi izboljšuje, čeprav je še vedno znatno pod povprečjem EU.

               (12)

               Tveganja, ki izhajajo iz visoke zadolženosti podjetij in ovir za razdolževanje, so še vedno znatna. Obstoječi insolvenčni okvir zagotavlja malo možnosti za učinkovito prestrukturiranje dolga in le malo prispeva k zmanjševanju visoke zadolženosti podjetij. Reforme za olajšanje postopkov zaradi insolventnosti za podjetja bi lahko izboljšale razdolževanje ter omogočile nova posojila in naložbe.

               (13)

               Sistem javnih naročil v Bolgariji še naprej zaznamujejo strukturne slabosti, vključno s sistematičnimi nepravilnostmi pri postopkih javnega naročanja, pomanjkanjem upravnih zmogljivosti in pomanjkljivimi nadzornimi mehanizmi, hkrati pa se zaradi sistematičnih pritožb na sodiščih dela na terenu pogosto zavlečejo. Pri popolnem prehodu na e-javno naročanje je bil dosežen zgolj omejen napredek. Pomanjkljivosti bolgarskega sistema javnih naročil vodijo do prekinitev plačil in finančnih popravkov v programih financiranja EU ter vplivajo tudi na širše poslovno okolje.

               (14)

               Nestabilne politike in pomanjkanje zaupanja v ključne javne ustanove, kot je pravosodje, predstavljajo pomembne ovire, ki odvračajo od naložb v bolgarsko gospodarstvo. Počasno izvajanje reform javne uprave in reform v določenih sektorjih, kot so raziskave, inovacije in energija, ovirajo napredek pri izboljšanju naložbenega okolja. Čeprav je Bolgarija sprejela strateški okvir za prenovo in posodobitev javne uprave, je napredek na tem področju počasen in izvajanje se pogosto odlaga. Pri novi zakonodaji se ocena učinka ne izvaja sistematično, čeprav si država v določeni meri prizadeva, da bi to spremenila. Pogoste spremembe pravnega okvira ustvarjajo negotovost ter vplivajo na poslovno okolje. Korupcija je še vedno razlog za precejšnjo zaskrbljenost, odziv nacionalnih organov na ta problem pa še naprej ovirajo šibke in razdrobljene institucije. Bolgarija prejema priporočila za področje reforme pravosodja ter boja proti korupciji in organiziranemu kriminalu v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje. Zato ta področja niso zajeta v priporočilih za Bolgarijo, čeprav so sicer ključna za splošno poslovno okolje.

               (15)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Bolgarije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Bolgarija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Bolgariji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 4.

               (16)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program, njegovo mnenje (4) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1.

               (17)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in konvergenčni program. Priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 4 –

         PRIPOROČA, da Bolgarija v obdobju 2016–2017 ukrepa tako, da:

               1.

               Doseže letno fiskalno prilagoditev v višini 0,5 % BDP za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letih 2016 in 2017. Dodatno izboljša pobiranje davkov in sprejme ukrepe za zmanjšanje obsega neformalne ekonomije, vključno z delom na črno.

               2.

               Do konca leta 2016 dokonča pregled kakovosti sredstev in obremenitvene teste bank. Do konca leta 2016 dokonča pregled bilanc stanja in obremenitveni test za zavarovalnice ter pregleda sredstva zasebnih pokojninskih skladov. Po potrebi sprejme nadaljnje ukrepe v vseh treh sektorjih ter nadaljuje izboljševanje nadzora bančnega in nebančnega sektorja.

               3.

               Okrepi in poveže socialno pomoč, vključno z ustreznimi socialnimi storitvami, ter aktivne politike trga dela, zlasti za dolgotrajno brezposelne ter mlade, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo. Poveča zagotavljanje kakovostnega izobraževanja za prikrajšane skupine, vključno z Romi. Izboljša učinkovitost zdravstvenega sistema z izboljšanjem dostopa do zdravstvenega varstva, njegovega financiranja in zdravstvenih rezultatov. V posvetovanju s socialnimi partnerji oblikuje smernice in merila za določanje minimalne plače. Poveča doseg in ustreznost sheme minimalnega dohodka.

               4.

               Prenovi insolvenčni okvir za pospešitev postopkov sanacije in reševanja ter izboljša njihovo učinkovitost in preglednost. Poveča zmogljivost sodišč v zvezi s postopki v primeru insolventnosti. Okrepi zmogljivost agencije za javna naročila in javnih naročnikov ter izboljša zasnovo postopkov javnega naročanja in nadzor nad njimi, zlasti z doslednim izvajanjem nacionalne strategije za razvoj sektorja javnih naročil (2014–2020). Pospeši uvedbo e-javnega naročanja.

      V Bruslju, 12. julija 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (4)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.