				|

		52014DC0402

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Belgije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Belgije za leto 2014 /* COM/2014/0402 final */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Belgije za leto 2014
in mnenje Sveta o programu stabilnosti Belgije za leto 2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju ekonomskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in
odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2],
zlasti člena 6(1) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta, Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija 2012 sprejeli
Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov,
instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni
ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti
ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost
k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za
posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Belgije za
leto 2013 in dal mnenje o posodobljenem programu  stabilnosti  Belgije za
obdobje 2012–2016. Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o
osnutku proračunskega načrta Belgije za leto 2014[5] v skladu z
Uredbo (EU) št. 473/2013[6].
(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[7],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[8],
v katerem je Belgijo opredelila kot eno od držav članic, za katere je
treba opraviti poglobljen pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, vrnitvi k
normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate
poglobljenega pregleda za Belgijo[9],
ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij. Na podlagi
opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Belgiji še naprej obstajajo makroekonomska
neravnotežja, zaradi katerih je potrebno spremljanje in ukrepanje politike. Še
naprej je treba zlasti pozorno spremljati razvoj zunanje konkurenčnosti
blaga, saj bi nadaljnje slabšanje ogrozilo makroekonomsko stabilnost.
(8)
Belgija je 30. aprila 2014 predložila
nacionalni reformni program za leto 2014 in program stabilnosti za leto 2014.
Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna
povezanost.
(9)
Cilj proračunske strategije iz programa
stabilnosti za leto 2014 je, da se do leta 2016 doseže uravnotežen
proračun v strukturnem smislu, leto pozneje pa srednjeročni cilj.
Program potrjuje prejšnji srednjeročni cilj v višini 0,75 % BDP, ki
odraža cilje Pakta za stabilnost in rast, vendar se uresničitev tega cilja
preloži na leto 2017, kar je eno leto več, kot določa lanski program.
Načrtovan letni napredek pri doseganju srednjeročnega cilja je v
skladu s prilagoditvami, zahtevanimi v Paktu za stabilnost in rast. V skladu s
programom je bila referenčna vrednost za odhodke v programskem obdobju na
splošno dosežena. Javni dolg je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe v
višini 60 % BDP, in sicer znaša 101,5 % BDP za leto 2013,
pričakuje pa se, da se bo leta 2017 v skladu s programom postopno zmanjšal
na približno 93 % BDP. Na splošno so cilji programa v skladu z zahtevami
Pakta za stabilnost in rast. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo
proračunske napovedi v programu in ki ga je pripravila neodvisna
institucija (Zvezni urad za načrtovanje), je verjeten. Napovedi za rast so
podobne pomladanski napovedi Komisije iz leta 2014.  Fiskalne smernice pa še
niso podprte z ukrepi. Spomladanska napoved Komisije kaže, da leta 2104 ni bilo
strukturnega izboljšanja, in na podlagi običajne predpostavke, da v
politiki ne bo prišlo do sprememb, navaja strukturno poslabšanje za leto 2015.
To ogroža doseganje ciljev in bi lahko vodilo do bistvenih odstopanj od
prilagoditev na srednjeročni cilj v obdobju 2014–2015. Poleg tega
pomladanska napoved Komisije navaja, da Belgija ne bo izvršila pravila o zadolževanju
za leto 2014 in 2015. Na podlagi ocene programa in pomladanske napovedi
Komisije ter v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je
Belgija leta 2013 močno zmanjšala svoj javnofinačni primanjkljaj, in
sicer  pod 3 % BDP, vendar od leta 2014 obstaja tveganje znatnega
odstopanja od zahtev iz preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast.
(10)
Belgija je pokazala velik napredek, saj je uvedla
več ureditev za strukturno usklajevanje. Sporazum o sodelovanju glede
fiskalnega usklajevanja, ki je bil zaključen konec leta 2013, uvaja
pravilo o strukturno uravnoteženem proračunu (določeno v skladu s
srednjeročnim ciljem) na državni ravni, kakor je določeno s fiskalnim
paktom. Formalizira tudi že opredeljeno usklajevalno prakso s (i) potrditvijo
vloge medinstitucionalnega „posvetovalnega odbora“ v postopku in (ii)
okrepitvijo svetovalne vloge Visokega sveta za finance. V primeru znatnih
odstopanj od dogovorjenih ciljev pa z uvedbo jasnega korektivnega mehanizma
predvideva krepitev nadzorne vloge Visokega sveta. Možno je, da bodo potrebne
dodatne ureditve, da bodo cilji postali zavezujoči od konca leta 2014
dalje.
(11)
Čeprav je Belgija nedavno uspela obvladati
povečanje deleža javnega dolga, ima visok javni dolg, ki znaša
101,5 % BDP, ter znatne prihodnje obveznosti iz pokojninskega sklada.
Če bo treba le-te pokriti in hkrati ohraniti visok življenjski standard,
je treba gibanje prihodnjih proračunskih stroškov omejiti ter
povečati stopnjo delovne aktivnosti in zaposlenosti, hkrati pa izboljšati
mednarodno konkurenčnost. Belgija se na vseh teh področjih
srečuje z velikimi izzivi. Čeprav je Belgija sprejela prave ukrepe,
katerih učinki bodo vidni šele v prihodnjih letih, bodo potrebni bolj
ambiciozni ukrepi, in sicer toliko bolj, ker reforme zadevajo tudi trgovinske
partnerje.
(12)
Splošna raven obdavčitve v Belgiji je ena
izmed najvišjih v EU, delo je močno davčno obremenjeno, kar
povzroča enega največjih davčnih primežev v EU.  Številne
posebnosti iz davčnega sistema so škodljive za okolje, kot na primer
davčna olajšava za službena vozila.  Sprejeti so bili nekateri ciljni
ukrepi za zmanjšanje stroškov dela za posamezne skupine ter zmanjšanje razlik
med bruto in neto plačami na dnu plačilne lestvice. Vendar ni bil
opravljen noben večji prenos davčne obremenitve na davčne
osnove, ki manj ogrožajo rast. Razpravlja se o celostni davčni reformi, ki
bi omogočila lažje doseganje vzdržnosti javnih financ, podprla
konkurenčnost in rast zaposlovanja ter zaščitila okolje. Takšna
celostna davčna reforma bi morala zajemati prenos davčne obremenitve
z dela, poenostaviti davčni sistem, povečati učinkovitost
sistema DDV, razširiti davčne osnove, zmanjšati davčne odhodke,
odpraviti zakonodajne vrzeli in postopoma ukiniti subvencije, ki škodujejo
okolju.
(13)
Belgija se srečuje z izredno velikim
predvidenim vplivom staranja, pri čemer bodo predvideni stroški zaradi
staranja, zlasti za pokojnine in dolgotrajno oskrbo, v obdobju med 2010 in 2060
narasli za več kot 8 % BDP. Nedavno začeta reforma sistema
socialne varnosti za starejše bo pozitivno vplivala na njihovo zaposlovanje.
Vendar si je treba glede na velikost izziva še naprej prizadevati, da se doseže
vzdržnost javnih financ. Pri prizadevanjih je treba upoštevati potrebo po
ohranitvi primernosti sistemov socialne varnosti za starejše. Potrebni so
ukrepi, ki bodo povezali zakonsko določeno upokojitveno starost z razvojem
pričakovane življenjske dobe, zmanjšali vrzel med zakonsko določeno
in dejansko upokojitveno starostjo ter izboljšali stroškovno učinkovitost
javne porabe za dolgotrajno oskrbo.
(14)
Belgija se srečuje s kronično
neizkoriščenostjo delovne sile. Stopnja delovne aktivnosti in zaposlenosti
je pod povprečjem EU in stagnira, medtem ko dolgoročna brezposelnost,
izražena kot odstotek skupnega števila brezposelnih, ostaja visoka. V
večini primerov močan davčni primež in sistem socialnih
prejemkov ustvarjata številne pasti brezposelnosti in neaktivnosti za
večino kategorij delavcev. Čeprav so bili sprejeti ukrepi za
zmanjšanje pasti brezposelnosti za delavce z zelo nizkimi plačami, se je ta
past povečala za večino drugih kategorij, močno prisotne pa
ostajajo tudi pasti neaktivnosti. Ker stroški dela ostajajo visoki, želijo
kadrovske politike zmanjšati tveganje in zato kaznujejo zunanje konkurente, kot
so mladi, nizkokvalificirani delavci in ljudje priseljenskega porekla, ki
skupaj s starejšimi delavci predstavljajo stopnjo udeležbe na trgu dela, ki je
precej pod povprečjem EU. Močna zaščita znotraj podjetij, pri
čemer menjava službe pomeni izgubo pravic (npr. pravica do odpravnine,
predčasna upokojitev, dodatek za delovno dobo), odvrača od poklicne
mobilnosti med službami in sektorji. Zaradi takšne pasivnosti postajajo aktivne
politike trga dela v Belgiji dokaj neučinkovite in vodijo v stanje, kjer
na nekaterih območjih in v nekaterih sektorjih vlada visoka brezposelnost,
na drugih pomanjkanje delovne sile, na tretjih pa pomanjkanje znanj in
spretnosti omejuje rast. Brezposelnost mladih se je v zadnjem letu znatno
povečala, pri čemer obstajajo velike razlike med regijami in
skupinami. Istočasno bo treba obravnavati strukturni problem neskladja med
ponudbo znanja in spretnosti ter povpraševanjem po njih ter odpravljati
pereč problem osipa in mladih, ki opustijo izobraževanje brez pridobljene
kvalifikacije. Šesta državna reforma ponuja možnosti za izboljšanje učinkovitosti
in usmerjenosti  politik zaposlovanja, če se optimizira sodelovanje med
zvezno in regionalno ravnjo.
(15)
Belgija se še naprej spopada z vedno slabšo
konkurenčnostjo, vključno z nestroškovnimi vidiki. Načeta je
zlasti zmožnost predelovalnih dejavnosti za mednarodno konkuriranje, kar se
odraža v zmanjšanju marž za proizvajalce in uničenju delovnih mest.
Belgija se je za ohranitev kupne moči ponavadi opirala na indeksacijo
plač. Vendar so bili presežki v skupni rasti plač pozno in neustrezno
odpravljeni. Poleg tega razvoj sektorske produktivnosti in lokalni pogoji na
trgu dela zaradi centralne plačne norme niso vedno ustrezno izraženi.
Zato so se plače zvišale hitreje kot produktivnost, kar je privedlo do
izgub delovnih mest in konkurenčnosti. Po posvetovanju s socialnimi
partnerji in v skladu z nacionalno prakso bi Belgija morala reformirati svoj
sistem oblikovanja plač, da bi omogočila večjo sektorsko
razpršenost plač in boljšo uskladitev plač z razvojem produktivnosti.
Cene v maloprodajnem sektorju ostajajo višje kot v sosednjih državah, medtem ko
omejitve strokovnih storitev ovirajo razvoj inovativnih poslovnih modelov in
naložbe. Tarife za distribucijo električne energije ostajajo med
najvišjimi v Evropi in njihova načrtovana regionalizacija še povečuje
negotovost razvoja stroškov distribucije za končne uporabnike, saj
trenutno zamrznjena tarifa ne zajema naraščajočih stroškov
distributerjev. Če naj država ohrani visoke plače in hkrati ustvarja
nova delovna mesta, mora v nasprotju z dosedanjo prakso proizvajati in na
svetovnih trgih prodajati bolj sofisticirano blago z večjo dodano
vrednostjo. V Belgiji primanjkujejo hitro rastoča podjetja v inovativnih
sektorjih. Inovacijska pomoč velja za zapleteno in zelo razdrobljeno.
Kadar se dejavnosti z visoko dodano vrednostjo uveljavijo, je njihova rast
pogosto ovirana zaradi pomanjkanja usposobljenih človeških virov.
(16)
Pričakovati je, da Belgija do leta 2020 ne bo
izpolnila svojega cilja za 15-odstotno zmanjšanje toplogrednih plinov v
sektorjih, ki niso zajeti v sistemu EU za trgovanje z emisijami. Čeprav so
se nekatere pobude že začele, se zdi, da nimajo jasne usmeritve, prav tako
ostaja nejasen vpliv kombiniranih ukrepov na zmanjšanje emisij, zlasti v
prevoznem sektorju in gradbeništvu. V zvezi s tem bi zmanjšanje DDV za
električno energijo lahko še bolj spodkopalo prizadevanja. S pogajanji o
sodelovanju in dogovorom o delitvi bremena med zvezno državo in regijami ni
bila dosežena jasna porazdelitev prizadevanj. V primerjavi z večino drugih
držav so za belgijsko gospodarstvo veliko breme tudi cestni zastoji.  Resnost
tega problema zahteva odziv v obliki celovitega odziva politik, ki bo upošteval
potencial časovno diferenciranih prometnih zastojev, pregledal ugodno
davčno obravnavo zasebne uporabe službenih vozil in kreditnih kartic za
gorivo ter povečal učinkovitost javnega prevoza.
(17)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo belgijske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in
nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje
nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno
fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Belgiji, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so
izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 v nadaljevanju.
(18)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil
belgijski program stabilnosti, njegovo mnenje[10]
pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.
(19)
Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki
ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program
in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6
Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk
(2), (4) in (5) v nadaljevanju.
(20)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te
analize je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih
valuta je euro. Belgija bi morala ta priporočila izvesti pravočasno
in v celoti –
PRIPOROČA, da Belgija v obdobju
2014–2015 ukrepa, tako da:
1.           po
odpravi čezmernega primanjkljaja okrepi proračunske ukrepe za leto
2014 v luči nastajajoče vrzeli v višini 0,5 % BDP na
podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2014, ki opozarja na tveganje
znatnega odstopanja glede na zahteve Pakta za stabilnost in rast. Leta 2015
močno okrepi proračunsko strategijo, da se zagotovi potrebna
prilagoditev v višini 0,6 % BDP za dosego srednjeročnega cilja, kar
bi hkrati tudi zagotovilo izvrševanje pravila o zadolževanju. Nato, dokler
srednjeročni cilj ne bo dosežen, nadaljuje načrtovano letno
strukturno prilagoditev za srednjeročni cilj v skladu z zahtevo za letno
strukturno prilagoditev v višini najmanj 0,5 % BDP ter v ugodnejših
gospodarskih razmerah in po potrebi zagotovi izvrševanje pravila o
zadolževanju, da zagotovi vzdržno zmanjševanje visokega deleža javnega dolga.
Zagotovi uravnotežen prispevek vseh vladnih ravni za izvršitev fiskalnih
pravil, vključno s pravilom o strukturno uravnoteženem proračunu, z
uporabo zavezujočega instrumenta, v katerem so eksplicitno
razčlenjeni cilji v okviru srednjeročnega načrtovanja.
2.           Izboljša ravnotežje in
pravičnost splošnega davčnega sistema ter pripravi celovito
davčno reformo, ki bo omogočila prenos davčne obremenitve z dela
na davčne osnove, ki spodbujajo rast, poenostavila davčni sistem,
odpravila zakonodajne vrzeli, povečala učinkovitost DDV, razširila
davčno osnovo, zmanjšala davčne odhodke in postopoma ukinila
subvencije, ki škodujejo okolju.
3.           Omeji prihodnjo rast javnih
izdatkov za staranje, zlasti za pokojnine in dolgotrajno oskrbo, pospeši
prizadevanja za odpravo vrzeli med dejansko in zakonsko določeno
upokojitveno starostjo, preuči zmanjšanje možnosti za predčasno upokojitev,
spodbuja aktivno staranje, uskladi zakonsko določeno upokojitveno starost
in zahtevano trajanje delovne dobe s spremembami v pričakovani življenjski
dobi ter izboljša stroškovno učinkovitost javne porabe za dolgotrajno
oskrbo.
4.           Poveča udeležbo na trgu
dela, zlasti z zmanjšanjem finančnih odvračilnih ukrepov za delo,
povečanjem dostopa na trg dela za prikrajšane skupine, kot so mladi ali
ljudje priseljenskega porekla, izboljšanjem poklicne mobilnosti ter
obravnavanjem tako pomanjkanja znanj in spretnosti ter neskladja med ponudbo
znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih kot šolskega osipa. Po celi
državi okrepi partnerstva javnih organov, javnih zavodov za zaposlovanje in
izobraževalnih institucij, da se zagotovi zgodnja in prilagojena podpora za
mlade.
5.           Obnovi konkurenčnost,
tako da po posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalno prakso
še naprej reformira sistem določanja plač, vključno z
indeksacijo plač, da bodo spremembe plač odražale razvoj produktivnosti
na sektorski ravni in/ali ravni podjetij, ter da bodo odražale gospodarske
razmere in zagotavljale učinkovite samodejne popravke, kjer so potrebni;
da krepi konkurenčnost v maloprodajnih sektorjih, da odpravlja pretirane
omejitve na področju storitev, vključno s poklicnimi storitvami in
obravnavanjem tveganja nadaljnjega povečanja stroškov distribucije
energije; da spodbuja inovacije prek racionaliziranih sistemov spodbud in
zmanjšanih upravnih ovir; ter da izvaja usklajene politike izobraževanja in
usposabljanja, ki obravnavajo močno prisotno neskladje med ponudbo znanj
in spretnosti ter povpraševanjem po njih ter razlike v šolskem osipu glede na
regijo.
6.           Zagotovi, da se dosežejo
cilji za zmanjšanje toplogrednih plinov za leto 2020, ki ne spadajo v sistem
trgovanja z emisijami, zlasti v prevoznem sektorju in v gradbeništvu. Zagotovi,
da je prispevek prevoznih dejavnosti usklajen s cilji za zmanjšanje cestnih
zastojev. Doseže jasno porazdelitev prizadevanj in bremen med zveznimi in
regionalnimi organi.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 402 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 in
P7_TA(2014)0129.
[5]               UL L 140, 27.5.2013, str. 11.
[6]               C(2013) 8000 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 75 final.
[10]             V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0107

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem programu stabilnosti Avstrije, 2005-2008  /* SEK/2006/0107 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 1.2.2006SEK(2006) 107 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem programu stabilnosti Avstrije, 2005–2008(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMOzadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Avstrije je bil predložen novembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 18. januarja 1999 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede na proračunsko tveganje za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v času ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev programa stabilnosti Avstrije in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.Ocena1.  Avstrija je 30. novembra 2005 predložila zadnjo dopolnitev svojega programa stabilnosti, ki obravnava obdobje od 2005 do 2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po zagotavljanju podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[3].2.  Svet je v svojem mnenju z dne 18. januarja 2005 o prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2008, Avstrijo pozval, naj pospeši splošen potek konsolidacije proračuna in natančneje določi posebne ukrepe, s katerimi bi lahko v zadnjih dveh programskih letih dosegla znatno konsolidacijo proračuna.3.  V zadnjem desetletju je avstrijsko gospodarstvo dosegalo povprečno realno 2,2-odstotno letno stopnjo rasti in se tako v celoti uskladilo s stopnjo rasti za euroobmočje. Čeprav je ustvarjanje novih delovnih mest manj dinamično kot v ostalem euroobmočju, ima Avstrija še vedno najnižjo stopnjo brezposelnosti v vsej EU. V proračunskem smislu je država v letih 2001 in 2002 na področju javnih financ dosegla „stanje v presežku ali blizu ravnovesja“. Vendar so v zadnjem obdobju ponovno zabeležili primanjkljaj (1,2 % oziroma 1 % BDP v letih 2003 oziroma 2004).4.  Na podlagi dopolnitve se pričakuje, da se bo realna rast BDP povečala z 1,75 % v letih 2005 in 2006 na 2,5 % v letu 2008. Vzroke za počasnejšo rast v letih 2005 in 2006, kot je bilo prvotno predvideno, zaradi katere bo prišlo do povečanja negativne proizvodne vrzeli, se pripisuje ne tako močni mednarodni trgovini in višjim cenam nafte. Zaradi naraščanja naložb in zasebne porabe se v naslednjih letih programa pričakuje povečanje gospodarskih dejavnosti. Zdi se, da tako kratkoročni kot srednjeročni scenarij temeljita na uresničljivih predpostavkah o rasti. Vendar pa se pričakovanje glede zaposlitvenih možnosti zdi nekoliko optimistično. Pričakuje se, da bo inflacija padla z 2,3 % v letu 2005 na 1,5 % v letu 2008, kar se zdi uresničljivo.5.  Glede na predhodne rezultate je v letu 2005 javnofinančni primanjkljaj znašal 1,7 % BDP, kar je bilo 0,2 oziroma 0,1 odstotne točke nižje od načrtovanega v dopolnitvi programa oziroma napovedanega s strani služb Komisije. Vzrok za boljši rezultat od načrtovanega je v bolj ugodnem gibanju na strani prihodkov od predvidenega kljub znatnim davčnim znižanjem. Načrtovani odhodki so bili torej preseženi, vendar pa gre za manjše odstopanje.6.  Program opisuje proračunsko strategijo na treh ravneh. Prvič, uravnotežen proračun namerava doseči preko konjunkturnega cikla. Drugič, strategija predvideva zmanjšanje davčnega bremena na 40 % BDP do leta 2010. Tretjič, s pospeševanjem naložb v raziskave, izobraževanje in infrastrukturo predvideva povečanje potencialne rasti. Dopolnitev predvideva zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja z 1,9 % BDP v letu 2005 na 0 % v letu 2008. Proračunska prilagoditev za dosego uravnoteženega proračuna je osredotočena na konec obdobja, v letu 2006 se pričakuje manjše izboljšanje, v naslednjih dveh letih pa razmeroma večje izboljšanje. Razpored primarnega presežka je podoben. Pričakuje se, da se bo dvignil z 1,1 % BDP v letu 2005 na 2,7 % na koncu obdobja. Ker se pričakuje, da bodo v obdobju 2005–2008 prihodki upadli za 0,9 odstotne točke BDP, se načrtuje, da se bo načrtovano konsolidacijo doseglo z zmanjšanji odhodkov, tako da bo delež odhodkov v razmerju do BDP padel za 2,8 odstotne točke. Večji del omejevanja na strani odhodkov naj bi obremenil kategoriji „drugi primarni odhodki“ in „socialni transferji“. V primerjavi s prejšnjim programom nova dopolnitev na splošno potrjuje načrtovano prilagoditev na podlagi manj ugodnega makroekonomskega scenarija.7.  Glede na negativno proizvodno vrzel skozi vse obdobje se za strukturni saldo (po ciklično prilagojenem saldu brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) načrtuje povprečno izboljšanje za okrog 0,5 odstotne točke BDP letno. Program določa srednjeročni cilj za proračunski položaj, kakor je predviden v Paktu stabilnosti in rasti, v strukturnem smislu v višini 0 % BDP, in si ga prizadeva doseči do leta 2008. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega tistega, ki je predviden za delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda.8.  V dopolnitvi načrtovani potek proračuna se za leti 2005 in 2006 zdi uresničljiv, če temelji na sprejetih ukrepih, predvsem znižanjih davkov. Konsolidacija v letih 2007 in 2008 se ne zdi popolnoma utemeljena z ukrepi politike, opredeljenih v dopolnitvi. Poleg tega verodostojnost načrtovanega izboljšanja temelji na učinkovitosti avstrijskega nacionalnega pakta stabilnosti. Predhodne izkušnje s paktom nudijo le omejeno pomoč pri določanju, ali bodo njegovi cilji doseženi. Kot je bilo že poudarjeno v ocenah prejšnjih dopolnitev, ostaja izvajanje predvidenih ciljev glede odhodkov glavno tveganje za proračunsko strategijo.9.  Glede na to oceno tveganja proračunska naravnanost v programu morda ne bo zadostovala za dosego srednjeročnega cilja programa do leta 2008. Vendar, kakor je navedeno zgoraj, je srednjeročni cilj programa bolj zahteven, kot zahteva Pakt stabilnosti in rasti. Proračunska strategija se, pod pogojem, da se izvaja tako, kot je navedeno v programu, zdi ustrezna za dosego proračunskega položaja v strukturnem smislu, ki se lahko obravnava kot ustrezen v skladu s Paktom do konca programskega obdobja. Prav tako je videti, da proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih cikličnih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Ritem prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja programa, ki ga zajema program, je v celoti v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljati letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer ter bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer. Čeprav službe Komisije pričakujejo, da bo ta prilagoditev počasnejša, kot je predvideno v programu, bi kljub temu bila skladna z zahtevami Pakta glede na negativno proizvodno vrzel skozi vse programsko obdobje.10.  Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2005 dosegel 63,4 % BDP, kar je rahlo nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 3,9 odstotne točke in se tako vrnil pod referenčno vrednost. Prispevek primarnega salda naj bi se v programskem obdobju znatno povečal, medtem ko naj bi prispevek od plačil obresti in nominalne rasti BDP v veliki meri ostal nespremenjen. Tveganja, povezana z načrtovanim gibanjem deleža dolga, so na splošno videti uravnotežena. Po eni strani bi primanjkljaji, višji od načrtovanih, lahko ogrozili uresničevanje poteka prilagoditve, predstavljene v programu. Po drugi strani pa dopolnitev ne vključuje potenciala privatizacije v Avstriji. Glede na to oceno tveganja se zdi, da se delež dolga dovolj znižuje, da lahko doseže referenčno vrednost.11.  Videti je, da je Avstrija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Načrtuje se, da bo raven dolga, ki je trenutno nad 60 % BDP, padla in ostala pod referenčno vrednostjo vse do leta 2050, če se bo izvajala načrtovana proračunska konsolidacija. Nedavna pokojninska reforma Avstrije naj bi znatno prispevala k zadrževanju prihodnjih povečanj javnih odhodkov. Vendar bo lahko strukturni primanjkljaj, če ne bo popravljen, predstavljal nevarnost za vzdržnost javnih financ. Izvajanje načrtovane konsolidacije javnih financ je v srednjeročnem obdobju nujno, da se zmanjšajo tveganja za vzdržnost javnih financ.12.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno usklajeni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Ukrepi so zlasti skladni s smernicami, ki priporočajo zaščito gospodarske in proračunske vzdržnosti ter spodbujajo učinkovito razporejanje sredstev, ki so usmerjena v rast in zaposlovanje. Vendar pa bi lahko negativna tveganja glede prihodnjega proračunskega razvoja otežila izpolnitev srednjeročnega cilja države.13.  Nacionalni program reform v Avstriji, predložen 19. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, opredeljuje dosego vzdržnosti javnih financ kot enega glavnih izzivov za Avstrijo. Vendar pa ne navaja predvidenih prihodnjih ukrepov za dosego tega izziva. V tem pogledu je program stabilnosti bolj podroben, saj zagotavlja informacije o nekaterih ukrepih, ki naj bi pripomogli h konsolidaciji javnih financ. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so na splošno vključene proračunske posledice ukrepov na področjih mikroekonomije in zaposlovanja, opisanih v nacionalnem programu reform. V programu stabilnosti so opredeljeni ukrepi, katerih cilj sta bolj učinkovita javna uprava in sistem zdravstvenega varstva. Te ukrepe dopolnjuje s predlogi za spremembe institucionalnih značilnosti javnih financ, namreč z dvema celovitima reformama zakonodaje, ki ureja proračunski postopek v Avstriji, sestavljenima iz uvedbe srednjeročnega proračunskega okvira od leta 2007 naprej in premika naravnanosti proračuna od prizadevanja za ustvarjanje prihodkov k prizadevanju za uresničevanje ciljev od leta 2011 naprej. Ti ukrepi so v skladu s prednostnimi nalogami, določenimi v nacionalnem programu reform.Glede na zgoraj navedeno oceno je ambiciozna strukturna prilagoditev, načrtovana v programskem obdobju, dobrodošla. Vendar bi morala Avstrija zagotoviti, da se srednjeročni cilj programa doseže do konca obdobja dopolnitve tako, da natančno opredeli in izvaja ukrepe, ki bodo podpirali proračunsko konsolidacijo, načrtovano za zadnji dve leti programa.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem programu stabilnosti Avstrije, 2005–2008SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[4] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLENJE MNENJE:14.  V zadnjem desetletju je avstrijsko gospodarstvo dosegalo povprečno realno 2,2-odstotno letno stopnjo rasti in se tako v celoti uskladilo s stopnjo rasti za euroobmočje. Čeprav je ustvarjanje novih delovnih mest manj dinamično kot v ostalem euroobmočju, ima Avstrija še vedno najnižjo stopnjo brezposelnosti v vsej EU. V proračunskem smislu je država v letih 2001 in 2002 na področju javnih financ dosegla „stanje v presežku ali blizu ravnovesja“. Vendar so v zadnjem obdobju ponovno zabeležili primanjkljaj (1,2 % oziroma 1 % BDP v letih 2003 oziroma 2004).15.  Svet je v svojem mnenju z dne 18. januarja 2005 o prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2008, Avstrijo pozval, naj pospeši splošen potek konsolidacije proračuna in natančneje določi posebne ukrepe, s katerimi bi lahko v zadnjih dveh programskih letih dosegla znatno konsolidacijo proračuna.16.  Glede na predhodne rezultate je v letu 2005 javnofinančni primanjkljaj znašal 1,7 % BDP, kar je bilo 0,2 oziroma 0,1 odstotne točke nižje od načrtovanega v dopolnitvi programa oziroma napovedanega s strani služb Komisije. Vzrok za boljši rezultat od načrtovanega je v bolj ugodnem gibanju na strani prihodkov od predvidenega kljub znatnim davčnim znižanjem. Načrtovani odhodki so bili torej preseženi, vendar pa gre za manjše odstopanje.17.  Dne [14. februarja 2006] je Svet proučil posodobljeni program stabilnosti Avstrije, ki obravnava obdobje od leta 2005 do 2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po zagotavljanju podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[5].18.  Na podlagi dopolnitve se pričakuje, da se bo realna rast BDP povečala z 1,75 % v letih 2005 in 2006 na 2,5 % v letu 2008. Vzroke za počasnejšo rast v letih 2005 in 2006, kot je bilo prvotno predvideno, zaradi katere bo prišlo do povečanja negativne proizvodne vrzeli, se pripisuje ne tako močni mednarodni trgovini in višjim cenam nafte. Zaradi naraščanja naložb in zasebne porabe se v naslednjih letih programa pričakuje povečanje gospodarskih dejavnosti. Zdi se, da tako kratkoročni kot srednjeročni scenarij temeljita na uresničljivih predpostavkah o rasti. Vendar pa se pričakovanje glede zaposlitvenih možnosti zdi nekoliko optimistično. Pričakuje se, da bo inflacija padla z 2,3 % v letu 2005 na 1,5 % v letu 2008, kar se zdi uresničljivo.19.  Program opisuje proračunsko strategijo na treh ravneh. Prvič, uravnotežen proračun namerava doseči preko konjunkturnega cikla. Drugič, strategija predvideva zmanjšanje davčnega bremena na 40 % BDP do leta 2010. Tretjič, s pospeševanjem naložb v raziskave, izobraževanje in infrastrukturo predvideva povečanje potencialne rasti. Dopolnitev načrtuje zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja z 1,9 % BDP v letu 2005 na 0 % v letu 2008 in povečanje primarnega presežka z 1,1 % BDP na 2,7 %. Ker se pričakuje, da bodo v obdobju 2005–2008 prihodki upadli za 0,9 odstotne točke BDP, se bo načrtovana konsolidacija oprla na zmanjšanje odhodkov, tako da bo delež odhodkov v razmerju do BDP padel za 2,8 odstotne točke. Večji del omejevanja na strani odhodkov naj bi obremenil kategoriji „drugi primarni odhodki“ in „socialni transferji“. V primerjavi s prejšnjim programom nova dopolnitev na splošno potrjuje načrtovano prilagoditev na podlagi manj ugodnega makroekonomskega scenarija.20.  Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, ki temelji na podatkih iz programa, povprečno izboljšal za 0,5 % BDP letno. Program določa srednjeročni cilj za proračunski položaj v strukturnem smislu v višini 0 % BDP in si ga prizadeva doseči do leta 2008. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega tistega, ki je predviden za delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda.21.  Načrtovani potek proračuna za leti 2005 in 2006 se na splošno zdi uresničljiv, saj temelji na sprejetih ukrepih, predvsem znižanjih davkov. Vendar pa se konsolidacija v letih 2007 in 2008 ne zdi popolnoma utemeljena z ukrepi politike, opredeljenih v dopolnitvi. Skoraj polovica omejenih odhodkov bremeni kategorijo „drugi primarni odhodki“, program pa ne zagotavlja informacij o tem, kako naj bi to točno potekalo. Poleg tega verodostojnost načrtovanega izboljšanja temelji na učinkovitosti avstrijskega nacionalnega pakta stabilnosti. Vendar pa predhodne izkušnje s paktom nudijo le omejeno pomoč pri določanju, ali bodo njegovi cilji doseženi.22.  Glede na to oceno tveganja proračunska naravnanost v programu morda ne bo zadostovala za dosego srednjeročnega cilja programa do leta 2008. Vendar, kakor je navedeno zgoraj, je srednjeročni cilj programa bolj zahteven, kot zahteva Pakt stabilnosti in rasti. Proračunska strategija se, pod pogojem, da se izvaja tako, kot je navedeno v programu, zdi ustrezna za dosego proračunskega položaja v strukturnem smislu, ki se lahko obravnava kot ustrezen v skladu s Paktom do konca programskega obdobja. Prav tako je videti, da proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Ritem prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja programa, ki ga zajema program, je v celoti v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljati letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer ter bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer. Čeprav službe Komisije pričakujejo, da bo ta prilagoditev glede letnega povprečja potekala počasneje kot je predvideno v programu, bi kljub temu bila skladna z zahtevami Pakta, zlasti glede na negativno proizvodno vrzel skozi vse programsko obdobje.23.  Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2005 dosegel 63,4 % BDP, kar je rahlo nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 3,9 odstotne točke in se tako vrnil pod referenčno vrednost. Tveganja, povezana načrtovanim gibanjem deleža dolga, so na splošno videti uravnotežena. Po eni strani bi primanjkljaji, višji od načrtovanih, lahko ogrozili uresničevanje poteka prilagoditve, predstavljene v programu. Po drugi strani pa dopolnitev ne vključuje potencialnih prihodkov od privatizacije. Glede na to oceno tveganja se zdi, da se delež dolga dovolj znižuje, da lahko doseže referenčno vrednost.24.  Videti je, da je Avstrija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ[6]. Načrtuje se, da bo raven dolga, ki je trenutno nad 60 % BDP, padla in ostala pod referenčno vrednostjo vse do leta 2050, če se bo izvajala načrtovana proračunska konsolidacija. Nedavna pokojninska reforma Avstrije naj bi znatno prispevala k zadrževanju prihodnjih povečanj javnih odhodkov. Vendar bo lahko strukturni primanjkljaj, če ne bo popravljen, predstavljal nevarnost za vzdržnost javnih financ. Izvajanje načrtovane konsolidacije javnih financ je v srednjeročnem obdobju nujno, da se zmanjšajo tveganja za vzdržnost javnih financ.25.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so za obdobje 2005–2008 na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik. Ukrepi so zlasti skladni s smernicami, ki priporočajo zaščito gospodarske in proračunske vzdržnosti ter spodbujajo učinkovito razporejanje sredstev, ki so usmerjena v rast in zaposlovanje. Vendar pa bi lahko negativna tveganja glede prihodnjega proračunskega razvoja otežila izpolnitev srednjeročnega cilja države.26.  Nacionalni program reform v Avstriji, predložen 19. oktobra 2005, opredeljuje dosego vzdržnosti javnih financ kot enega glavnih izzivov za Avstrijo. Vendar pa ne navaja nobenih predvidenih prihodnjih ukrepov za doseganje tega izziva. V tem pogledu je program stabilnosti bolj podroben, saj zagotavlja informacije o nekaterih ukrepih, ki naj bi pripomogli h konsolidaciji javnih financ. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so na splošno vključene proračunske posledice ukrepov na področjih mikroekonomije in zaposlovanja, opisanih v nacionalnem programu reform. V programu stabilnosti so opredeljeni ukrepi, katerih cilj sta bolj učinkovita javna uprava in sistem zdravstvenega varstva. Te ukrepe dopolnjuje s predlogi za spremembe institucionalnih značilnosti javnih financ, namreč z dvema celovitima reformama zakonodaje, ki ureja proračunski postopek v Avstriji, sestavljenima iz uvedbe srednjeročnega proračunskega okvira od leta 2007 naprej in premika naravnanosti proračuna od prizadevanja za ustvarjanje prihodkov k prizadevanju za uresničevanje ciljev od leta 2011 naprej. Ti ukrepi so v skladu s prednostnimi nalogami, določenimi v nacionalnem programu reform.Glede na zgoraj navedeno oceno Svet pozdravlja ambiciozno strukturno prilagoditev, načrtovano v programskem obdobju. Vendar Svet meni, da bi morala Avstrija zagotoviti, da se srednjeročni cilj programa doseže do konca obdobja dopolnitve tako, da natančno opredeli in izvaja potrebne ukrepe, ki bodo podpirali proračunsko konsolidacijo, načrtovano za zadnji dve leti programa.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realni BDP (spremembe v %) | PS nov. 2005 | 2,4 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 |COM nov. 2005 | 2,4 | 1,7 | 1,9 | 2,2 | ni podatkov |PS nov. 2004 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |Inflacija po HICP (%) | PS nov. 2005 | 2,0 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 |COM nov. 2005 | 2,0 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | ni podatkov |PS nov. 2004 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS nov. 20051 | -0,2 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 |COM nov. 20053 | -0,2 | -0,7 | -1,0 | -0,9 | ni podatkov |PS nov. 20041 | -1,3 | -0,8 | -0,4 | -0,1 | 0,2 |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS nov. 2005 | -1,0 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |COM nov. 20052 | -1,0 | -1,8 | -1,8 | -1,4 | ni podatkov |PS nov. 2004 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Primarni saldo (v % BDP) | PS nov. 2005 | 2,1 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 |COM nov. 2005 | 1,9 | 1,0 | 1,0 | 1,4 | ni podatkov |PS nov. 2004 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Ciklično prilagojeni saldo = strukturni saldo (v % BDP) | PS nov. 20051 | -0,9 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 |COM nov. 2005 | -0,9 | -1,5 | -1,3 | -1,0 | ni podatkov |PS nov. 20041 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS nov. 2005 | 63,6 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 |COM nov. 20052 | 63,7 | 63,6 | 63,5 | 62,8 | ni podatkov |PS nov. 2004 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Projekcije napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 za delež primanjkljaja in javnega dolga so bile prilagojene, da se lahko primerjajo s projekcijami iz programa stabilnosti, tako da so bili deleži preračunani na podlagi novih vrst BDP. 3 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 1,9 %, 2,2 %, 2,2 % oziroma 2,1 % za leta v obdobju 2004–2007. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL 174, 7.7.2005, str. 1). Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki ga je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.[3] Dopolnitev vsebuje vse obvezne in večino neobveznih podatkov, ki jih slednji določa. Manjšo pomanjkljivost predstavlja manjkajoč izračun davčne obremenitve v preglednici 2.[4] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Dopolnitev vsebuje vse obvezne in večino neobveznih podatkov, ki jih slednji določa. Manjšo pomanjkljivost predstavlja manjkajoč izračun davčne obremenitve v preglednici 2.[6] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije. Spletna stran: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Priporočilo Komisije (EU) 2015/976 z dne 19. junija 2015 o spremljanju prisotnosti tropanskih alkaloidov v živilih (Besedilo velja za EGP)

text:
               23.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 157/97

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2015/976
   z dne 19. junija 2015
   o spremljanju prisotnosti tropanskih alkaloidov v živilih
   (Besedilo velja za EGP)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Znanstveni odbor za onesnaževala v prehranski verigi (v nadaljnjem besedilu: CONTAM) Evropske agencije za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: EFSA) je sprejel mnenje o tropanskih alkaloidih v živilih in krmi (1).

               (2)

               Najbolj raziskana tropanska alkaloida sta (-)-hiosciamin in (-)-skopolamin. Atropin je racemna zmes (-)-hiosciamina in (+)-hiosciamina, od katerih ima samo enantiomer (-)-hiosciamin antiholinergične lastnosti.

               (3)

               Prisotnost tropanskih alkaloidov v rodu Datura je dobro poznana. Datura stramonium je zelo razširjena v zmernih in tropskih regijah, zato je semena Datura stramonium kot nečistoče mogoče najti v lanenem semenu, soji, sirku, prosu, sončnici in ajdi ter proizvodih iz njih. Semen Datura stramonium s sortiranjem in čiščenjem ni mogoče zlahka odstraniti iz sirka, prosa in ajde.

               (4)

               Potrebnih je več podatkov o prisotnosti tropanskih alkaloidov v živilih. Prav tako je treba ugotoviti, v kakšnih kmetijskih pogojih se tropanski alkaloidi pojavljajo v kmetijskih proizvodih.

               (5)

               Zato je primerno priporočiti spremljanje prisotnosti tropanskih alkaloidov v živilih –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice bi morale skupaj z aktivnim sodelovanjem nosilcev živilske dejavnosti spremljati prisotnost tropanskih alkaloidov v živilih, zlasti v:

                           —

                           žitih in žitnih proizvodih, zlasti (v prednostnem vrstnem redu)

                                       —

                                       ajdi, sirku, prosu, koruzi ter ajdovi, sirkovi, proseni in koruzni moki

                                       —

                                       žitnih kašicah za dojenčke in majhne otroke

                                       —

                                       žitnih kosmičih za zajtrk

                                       —

                                       mletih žitnih proizvodih

                                       —

                                       žitu za prehrano ljudi

                           —

                           proizvodih brez glutena

                           —

                           prehranskih dopolnilih, čajih in aromatiziranih zeliščnih čajih

                           —

                           svežih stročnicah (brez strokov), sušenih stročnicah in oljnicah ter iz njih pridobljenih proizvodih.

               2.

               Analizirata se vsaj tropanska alkaloida atropin in skopolamin ter, če je mogoče, se ločeno analizirata enantiomera hiosciamina in tudi drugi tropanski alkaloidi.

               3.

               Za zagotovitev reprezentativnosti vzorcev iz vzorčenega lota bi morale države članice upoštevati postopke vzorčenja iz Uredbe Komisije (ES) št. 401/2006 (2).

               4.

               Metoda analize, ki se uporabi za spremljanje, je po možnosti tekočinska kromatografija visoke ločljivosti z masno spektrometrijo/(masna spektrometrija) (HPLC-MS/(MS)) ali, če HPLC-MS/(MS) ni mogoča, plinska kromatografija – masna spektroskopija (GC-MS).
               Meja določljivosti (LOQ) za atropin (racemna zmes enantiomerov hiosciamina) in skopolamin bi morala biti po možnosti nižja od 5 μg/kg in ne višja od 10 μg/kg za kmetijske proizvode, sestavine, prehranska dopolnila in zeliščne čaje ter bi morala biti po možnosti nižja od 2 μg/kg za končna živila (npr. žitne kosmiče za zajtrk) in 1 μg/kg za žitne kašice za dojenčke in majhne otroke.

               5.

               Države članice bi morale z aktivnim sodelovanjem nosilcev živilske dejavnosti poskusiti identificirati kmetijske pogoje, ki povzročajo prisotnost tropanskih alkaloidov v živilih v primeru, da so ugotovljene visoke vrednosti tropanskih alkaloidov.

               6.

               Države članice bi morale zagotoviti, da se rezultati analiz redno in najpozneje do oktobra 2016 posredujejo agenciji EFSA v obliki za predložitev podatkov v skladu z njenimi navodili o standardnemu opisu vzorca (Standard Sample Description – SSD) za živila in krmo (3) ter dodatnimi posebnimi zahtevami agencije EFSA glede poročanja.

      V Bruslju, 19. junija 2015

            Za Komisijo

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Član Komisije

      (1)  Odbor CONTAM agencije EFSA (Odbor agencije EFSA za onesnaževala v prehranski verigi), 2013. Znanstveno mnenje o tropanskih alkaloidih v živilih in krmi (Scientific Opinion on Tropane alkaloids in food and feed). EFSA Journal 2013;11(10):3386, 113 str., doi:10.2903/j.efsa.2013.3386.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 401/2006 z dne 23. februarja 2006 o določitvi metod vzorčenja in analiz za uradni nadzor vsebnosti mikotoksinov v živilih (UL L 70, 9.3.2006, str. 12).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm.


title: Priporočilo Sveta z dne 17. februarja 2015 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2013

text:
               24.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 66/2

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 17. februarja 2015
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2013
   (2015/C 66/02)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju (1), kot je bil spremenjen s Sporazumom, podpisanim v Luxembourgu 25. junija 2005 (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru finančnega protokola k Sporazumu o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami, podpisanemu v Cotonouju (Benin), dne 23. junija 2000 in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe ES (3) (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum), s katerim je bil med drugim ustanovljen deveti Evropski razvojni sklad (deveti ERS), in zlasti člena 32(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 27. marca 2003 v zvezi z 9. Evropskim razvojnim skladom (4) in zlasti členov 96 do 103 Uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi devetega ERS na dan 31. decembra 2013 ter Letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz 8., 9. in 10. Evropskega razvojnega sklada (ERS), za proračunsko leto 2013 skupaj z odgovori Komisije, vsebovanimi v navedenem poročilu (5),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 32(3) Notranjega sporazuma, Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje devetega ERS.

               (2)

               Komisija je dejavnosti devetega ERS v proračunskem letu 2013 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti devetega ERS za proračunsko leto 2013.

      V Bruslju, 17. februarja 2015

            Za Svet

            Predsednik

         J. REIRS

      (1)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (2)  UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

      (3)  UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

      (4)  UL L 83, 1.4.2003, str. 1.

      (5)  UL C 398, 12.11.2014, str. 289.


				|

		52014DC0415

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Latvije za leto 2014 in mnenje Sveta o latvijskem programu stabilnosti za leto 2014 /* COM/2014/0415 final - 2014/ () */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Latvije  za leto 2014
in mnenje Sveta o latvijskem programu stabilnosti za leto 2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije,  zlasti člena 121(2) in člena148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z
dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o
nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1],
zlasti člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija
2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih
vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na
nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da
morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili
polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju
priporočil za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013 sprejel priporočilo v
zvezi z nacionalnim reformnim programom Latvije za leto 2013 in dal mnenje o
prenovljenem konvergenčnem programu Latvije za obdobje 2012–2016.
(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[4],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[5],
v katerem Latvije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere je
treba opraviti poglobljen pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni
vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter posodobitvi javne uprave.
(7)
Latvija je 29. aprila 2014 predložila nacionalni
reformni program za leto 2014, 30. aprila 2014 pa še program stabilnosti za
leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna
medsebojna povezanost.
(8)
Cilj proračunske strategije iz programa
stabilnosti za leto 2014 je postopoma odpraviti nominalni primanjkljaj in
ohraniti strukturni saldo, ki je v skladu s srednjeročnim ciljem, ob
upoštevanju dovoljenega začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja
zaradi učinka sistemske pokojninske reforme. Program je spremenil
srednjeročni cilj z –0,5 % na –1,0 %; nov srednjeročni cilj
odraža cilje Pakta za stabilnost in rast. Načrtovano gibanje nominalnega
salda v latvijskem programu pomeni postopno poslabšanje (preračunanega)
strukturnega salda, čeprav je še vedno v mejah, ki jih dovoljuje izvajanje
pokojninske reforme. Ob upoštevanju dovoljenega odstopanja od
srednjeročnega cilja je načrtovani strukturni primanjkljaj usklajen z
zahtevo Pakta do leta 2016. Vendar pa načrtovano povečanje v
preračunanem strukturnem primanjkljaju v letu 2017 vodi v odstopanje od zahtevane
prilagoditve v smeri srednjeročnega cilja. Na splošno je proračunska
strategija, opisana v programu, v glavnem v skladu z zahtevami Pakta za
stabilnost in rast. Javni dolg bo predvidoma ostal precej pod 60 % BDP v
celotnem programskem obdobju, do leta 2017 pa se naj bi zmanjšal na 31 %
BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v
programu, ki ni bil uradno potrjen s strani neodvisne institucije, je verjeten.
Gospodarska rast se bo v programskem obdobju predvidoma ohranila pri 4 %
na leto, predvideno pa je skromno povečanje cen. Proračunski scenarij
programa predvideva močan upad deleža javnih prihodkov in odhodkov v BDP,
kar odraža več ukrepov za zmanjšanje prihodkov glede na ciljne omejitve
odhodkov. Vse večje zahteve po porabi v več področjih politike
predstavljajo tveganje za predvideno zmanjšanje odhodkov v programu. Napoved
Komisije iz pomladi 2014 kaže, da je fiskalna politika za leto 2014 v skladu z
zahtevo Pakta, vendar obstaja tveganje, da bo leta 2015 prišlo do odstopanja.
Na podlagi ocene programa in napovedi Komisije v skladu z Uredbo
Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da odstopanje strukturnega
primanjkljaja od srednjeročnega cilja v letu 2014 odraža učinek
sistemske pokojninske reforme, medtem ko se bo leta 2015 pojavilo tveganje
odklona od zahtevane prilagoditvene poti.
(9)
Latvija je sprejela ukrepe za zmanjšanje
davčnega bremena oseb z nizkimi dohodki in družin z vzdrževanci ter za
okrepitev davkov na premoženje in okoljskih davkov, vendar pa reven in oblika
teh davkov nimata zadostnega učinka na vedenje gospodarskih subjektov,
tako da so še vedno prisotne nekatere okoljsko škodljive subvencije.
Čeprav so organi dosegli nekaj napredka pri večjem upoštevanju
davčnih predpisov in zmanjšanju deleža neprijavljenih gospodarskih
dejavnosti, zlasti z izboljšanjem ocene tveganja in strožjimi sankcijami proti
goljufivem ravnanju, se še vedno soočajo z izzivi v boju proti
davčnim goljufijam in utajam. Čeprav prihodki od davkov na potrošnjo
pomenijo precejšen delež skupne obdavčitve, imajo precejšen potencial za
dodatno povečanje, če se bo upoštevanje davčnih predpisov
izboljšalo.
(10)
Ne glede na prvotno ambiciozen načrt reforme
visokošolskega izobraževanja, Latvija ni dosegla napredka pri vzpostavitvi
mednarodno priznanega akreditacijskega sistema; načrti za uvedbo novega
modela financiranja so negotovi, konsolidacija visokošolskih ustanov je bila
oslabljena, omejitve glede uporabe tujih jezikov pa so ostale nespremenjene. To
je kljub dejstvu, da obstajajo velike možnosti za reformo visokošolskega izobraževanja,
ki je preobsežno glede na krčenje prebivalstva, ponuja preveliko posebnih
študijskih programov in je manj privlačno za tuje študente in
učiteljski kader. Rezultati prve neodvisne ocene raziskovalnih ustanov
kažejo, da se samo 10 % ocenjenih ustanov lahko šteje za mednarodne
raziskovalne centre na visoki ravni.  Poleg tega je bila leta 2012 intenzivnost
R&R v Latviji samo 0,66 % BDP in ne kaže, da bo dosegla svoj cilj
strategije Evropa 2020, tj. dodelitev 1,5 % BDP za R&R.
(11)
Latvija je dosegla napredek pri zmanjševanju
brezposelnosti, saj je slednja občutno upadla. Vendar je brezposelnost
mladih še vedno visoka, zato so potrebni ukrepi za pomoč neaktivnim
neregistriranim mladim. Čeprav je Latvija sprejela ukrepe v zvezi z
neskladji med ponudbo znanj in spretnosti in povpraševanjem po njih ter
kakovostjo poklicnega izobraževanja, je treba tem znanjem in spretnostim še
vedno posvečati pozornost, zlasti za izboljšanje kakovosti vajeništva in
razvoj celovitega sistema poklicnega svetovanja. Aktivna politika trga dela je
še vedno omejena v obsegu in se preveč opira na javna dela.
(12)
V Latviji je še vedno visoka stopnja revščine
delovno sposobnega prebivalstva. Latvija je sprejela nekaj ukrepov, da bi
reformirala socialno pomoč, in končala obsežno oceno sistema
socialnega varstva, ki daje trdno osnovo za reformo, podprto z dejstvi. Občutno
je povečala različna nadomestila v zvezi z otroki in povišala prage
za neobdavčitev pri dohodnini vzdrževancev. Vendar učinkovitost
socialne zaščite v smislu zmanjševanja revščine ni zadovoljiva,
oblikovanje učinkovite varnostne socialne mreže pa še vedno predstavlja
izziv. Na splošno velik delež prebivalstva ogroža revščina ali socialna
izključenost, ta delež pa je pri otrocih še večji. Revščina
in socialna izključenost še zlasti ogrožata družine z otroki, brezposelne,
invalide in ljudi na podeželju. Poraba Latvije za socialno zaščito kot
odstotek BDP je najnižja v EU. Dostop do zdravstvenega varstva ovirajo stroški,
vključno z visokimi neposrednimi plačili in zelo razširjenimi
neformalnimi plačili, tako da ostaja velik delež prebivalstva z neizpolnjenimi
potrebami po zdravstvenem varstvu. Veliko je še možnosti za izboljšanje
učinkovitosti sistema, zagotavljanje stroškovno učinkovitega
financiranja in spodbujanje dejavnosti za preprečevanje bolezni.
(13)
Latvija je dosegla nekaj napredka pri odpiranju
trga električne energije za konkurenco, to pa se bo razširilo na
gospodinjski sektor v začetku leta 2015. Junija 2013 se je pridružila
nordijski borzi električne energije (Scandinavian-Baltic Nord Pool Spot).
Potrebna je nadaljnja okrepitev energetskih povezav s trgom EU, saj je trenutno
Latvija odvisna od uvoza, čezmejna električna povezava z Estonijo pa
je največkrat preobremenjena. Zato je razvoj infrastrukture ključnega
pomena, Latvija pa se sooča z nemajhnimi izzivi pri zapiranju
infrastrukturne vrzeli. Doseženo
je bilo tudi nekaj napredka v sektorju zemeljskega plina, ker je parlament
odobril spremembe energetskega zakona, ki opredeljuje postopno odpiranje trga
plina od aprila 2014, vendar je bilo polno odprtje trga prestavljeno na leto
2017. Latvija je predložila uravnoteženo kombinacijo političnih ukrepov za
varčevanje z energijo v glavnih gospodarskih sektorjih, tako da bo v
prihodnjih letih več kot 70 % prihrankov energije ustvarjenih v stavbnem
sektorju. Vendar so potrebne dodatne izboljšave prometnega in stavbnega sistema
ter sistema ogrevanja.
(14)
Latvija je sprejela pomembne ukrepe za izboljšanje
zmogljivosti sodstva, da se zmanjšajo sodni zaostanki in skrajša trajanje
postopkov. Vendar pa veliko število sodnih zaostankov še vedno ogroža
poslovanje in treba je končati reforme za izboljšanje učinkovitosti
in kakovosti sodstva, vključno z insolventnostjo, mediacijo in arbitražo.
Latvija je predlagala ambiciozne reforme javne uprave, vendar je njihovo
izvajanje počasno in se ne izvaja na ravni lokalnih organov, reforma
podjetij v državni lasti pa zelo zamuja. Potrebne so
spremembe zakona o konkurenci, da bo svet za konkurenco pridobil večjo
institucionalno in finančno neodvisnost in bo učinkovito posredoval
proti dejavnostim javnih in zasebnih subjektov, ki omejujejo konkurenco.
(15)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo latvijske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in
nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje
nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno
fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Latviji, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so zajeta v priporočilih iz točk 1 do 5 v
nadaljevanju.
(16)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil
latvijski program stabilnosti, njegovo mnenje[6]
pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.
(17)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te
analize je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih
valuta je euro. Latvija bi morala ta priporočila izvesti pravočasno
in v celoti –
PRIPOROČA, da Latvija v obdobju
2014–2015 ukrepa, tako da:
1.           Obdrži
trden fiskalni položaj v letu 2014 in od leta 2015 naprej okrepi
proračunsko strategijo ter tako zagotovi, da bo odstopanje od
srednjeročnega cilja ostalo omejeno na učinek sistemske pokojninske
reforme. Nadaljuje prizadevanja za dodatno zmanjšanje davčnega bremena
prejemnikov nizkih dohodkov v okviru preusmeritve v rasti prijazne davke na
premoženje in okoljske davke ter z izboljšanjem izpolnjevanja davčnih
obveznosti in pobiranja davkov.
2.           Pospeši izvajanje
visokošolske reforme, zlasti z vzpostavitvijo neodvisne akreditacijske agencije
in modela financiranja, ki nagrajuje kakovost.  Zagotovi poklicno svetovanje na
vseh ravneh izobraževanja, izboljša kakovost poklicnega izobraževanja in
usposabljanja, vključno z okrepitvijo vajeništva, ter doseže napredek pri
zaposljivosti mladih, vključno s sprejemanjem ukrepov v podporo
izobraževanja in usposabljanja neregistriranih mladih, ki niso zaposleni.
Sprejme ukrepe za bolj integriran in celovit raziskovalni sistem, na primer z
usmerjanjem financiranja v mednarodno konkurenčne raziskovalne ustanove.
3.           Reformira socialno pomoč
in njeno financiranje, da se zagotovijo boljša pokritost, zadostna nadomestila,
okrepljena aktivacija in ciljno usmerjene socialne storitve. Poveča
pokritost aktivne politike trga dela. Poveča stroškovno učinkovitost,
kakovost in dostopnost sistema zdravstvenega varstva.
4.           Pospeši razvoj
električnih in plinskih povezav s sosednjimi državami članicami za
diverzifikacijo virov energije in spodbujanje konkurence prek izboljšane
integracije baltskih energetskih trgov. Nadaljuje s prizadevanji za
povečanje energetske učinkovitosti v prometnem in stavbnem sistemu
ter sistemu ogrevanja.
5.           Konča reforme sodstva,
vključno z nedokončanimi reformami na področju insolventnosti,
arbitraže in mediacije, da se zagotovi pravosodno okolje, ki je bolj prijazno
podjetjem in potrošnikom. Pospeši reforme javne uprave, vključno z
izvajanjem reforme upravljanja z državnimi podjetji ter povečanjem
institucionalne in finančne neodvisnosti sveta za konkurenco.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               COM(2014) 415 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Madžarske za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Madžarske za leto 2014_x000b_

text:
				|

		52014DC0418

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Madžarske za leto 2014_x000b__x000b_in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Madžarske za leto 2014_x000b_ /* COM/2014/0418 final - 2014/ () */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Madžarske za leto 2014
in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Madžarske za leto 2014

SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti
člena 9(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti
člena 6(1) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija 2012
sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih
vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na
nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da
morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili
polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju
priporočil za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013 sprejel
priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Madžarske za
leto 2013 in dal mnenje o dopolnitvi madžarskega konvergenčnega
programa za obdobje 2013–2016.
(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[5],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU)
št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[6], v katerem je Madžarsko
opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen
pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni
vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate
poglobljenega pregleda za Madžarsko[7],
ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU)
št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na
Madžarskem še naprej obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je
potrebno spremljanje in odločno ukrepanje politike. Zlasti trenutno
prilagajanje zelo negativnega neto mednarodnega položaja, visoka raven javnega
in zasebnega dolga v okviru nestabilnega finančnega sektorja in vse slabši
izvozni rezultati še naprej zahtevajo posebno pozornost, da bi zmanjšali velika
tveganja škodljivih učinkov na delovanje gospodarstva.
(8)
Madžarska je 30. aprila 2014 predložila
nacionalni reformni program za leto 2014 in konvergenčni program za
leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala
njuna medsebojna povezanost.
(9)
Namen proračunske strategije iz
konvergenčnega programa za leto 2014 je zmanjšanje nominalnega
primanjkljaja z 2,9 % BDP v letu 2014 na 1,9 % do konca
programskega obdobja. To naj bi se doseglo s konsolidacijo predvsem proti koncu
načrtovanega obdobja, medtem ko so bili cilji glede primanjkljaja znatno popravljeni
navzgor v primerjavi s prejšnjim programom. Program potrjuje srednjeročni
cilj v višini –1,7 % BDP, kar odraža cilje Pakta za stabilnost in rast.
Vendar pa na podlagi preračunanega strukturnega salda srednjeročni
cilj verjetno ne bo dosežen do konca programskega obdobja. (Preračunani)
strukturni saldo naj bi se poslabšal za 1,5 odstotne točke v
letu 2014, kar pomeni znatno odstopanje od srednjeročnega cilja, in
se stabiliziral leta 2015, kar bi pomenilo primanjkljaj v višini
0,5 % BDP v primerjavi z zahtevanim napredkom pri doseganju
srednjeročnega cilja. Referenčna vrednost za odhodke kaže bistveno
odstopanje v letih 2014 in 2015. (Preračunani) strukturni saldo
naj bi se še poslabšal v letih 2016 in 2017. Na splošno je od leta 2014
predvideno bistveno odstopanje od poteka prilagoditve srednjeročnemu
cilju. Program predvideva postopno, a stalno zmanjševanje javnega dolga z
79 % BDP v letu 2013 na okoli 75 % BDP v letu 2017.
Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v
programu, je na splošno verjeten za obdobje 2014–2016, saj napoveduje, da se bo
BDP v tem in prihodnjem letu povečal za 2,3 % oziroma 2,5 %, za
razliko od 2,3 % oziroma 2,1 %, kot je bilo navedeno v pomladanski
napovedi Komisije iz leta 2014. Vendar pa je program preveč
optimističen za leto 2017. Tveganja, povezana s proračunskimi
cilji, so na splošno uravnotežena v letu 2014, obstaja pa čedalje
večja nevarnost, da bo od leta 2015 primanjkljaj morda večji od
zastavljenega. Tveganja izhajajo zlasti iz dejstva, da bo načrtovano
zmanjšanje deleža odhodkov predvidoma doseženo z uvedbo splošne nominalne
zamrznitve ali omejitve povišanj pod stopnjo inflacije za večino
diskrecijskih izdatkov. Pomladanska napoved Komisije iz leta 2014
predvideva nominalni primanjkljaj za leti 2014 in 2015, ki je enak
ciljem programa. Z napovedanim strukturnim primanjkljajem v višini 2,2 %
BDP v letu 2014 in 2,3 % v letu 2015 napoved Komisije potrjuje
tveganje bistvenega odstopanja od srednjeročnega cilja od leta 2014.
Poleg tega napoved Komisije opozarja tudi na neskladnost s ciljem glede
zmanjšanja dolga v letih 2014 in 2015. Na podlagi ocene programa in
napovedi Komisije, v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97, Svet
meni, da obstaja potreba po dodatnih ukrepih za strukturno konsolidacijo zaradi
tveganja bistvenega odstopanja od srednjeročnega cilja ter neizpolnjevanja
pravila o zadolževanju od leta 2014.
(10)
Srednjeročni proračunski okvir je bil
okrepljen z razširitvijo načrtovanja tudi na obdobje po tekočem
proračunskem letu. Vendar njegova učinkovitost in zavezujoča
narava še nista zagotovljeni. Uvedena so bila nova numerična fiskalna
pravila, vendar slabosti v zasnovi niso odpravljene, predvsem v povezavi z
neobstojem sistematičnega naknadnega spremljanja ter pomanjkanjem
vrednosti največjih dovoljenih odstopanj in dobrih korekcijskih
mehanizmov. Omejen seznam obveznih nalog fiskalnega sveta in njegove
analitične zmogljivosti še vedno niso v sorazmerju z njegovo pravico
proračunskega veta. Nadaljnja krepitev srednjeročnega
proračunskega okvira in razširitev obveznih pooblastil fiskalnega sveta bi
pomagala izboljšati verodostojnost, preglednost in učinkovitost celotnega
fiskalnega okvira.
(11)
Kljub subvencionirani shemi centralne banke
„Sredstva za rast“ za mala in srednja podjetja se običajno kreditiranje
gospodarstva ni trajnostno izboljšalo. Regulativno breme za finančni
sektor se je še povečalo, kar je omejilo zmogljivost akumulacije kapitala.
Ukrepi, kot je povečanje davkov na finančne transakcije, so
prispevali k povečanju uporabe gotovine v gospodarstvu. Portfelj
gospodinjstev se je še poslabšal, velik delež slabih posojil pa je trenutno
eden največjih izzivov za finančni sektor. Čiščenje
portfelja ovira slaba učinkovitost postopkov reševanja. Sprejet ni bil
noben pomembnejši nov ukrep za odstranitev slabih sredstev iz bilanc stanja
bank. Kombinacija velikega regulativnega bremena in visokega deleža slabih
posojil je povzročila omejitev razpoložljivih kreditov. Vlada je
večkrat napovedala, da namerava uvesti novo shemo pomoči v korist
posojilojemalcev s posojili v tuji valuti; v večini primerov to ni bilo
usmerjeno na posojilojemalce v težavah in je negativno vplivalo na
plačilno disciplino gospodinjstev zaradi pričakovanja nadaljnje
državne pomoči. Finančna regulacija in nadzor sta bila okrepljena z
vključitvijo organa za finančni nadzor v strukturo centralne banke in
prenosom odgovornosti za makrobonitetni nadzor na centralno banko. Začela
so se pripravljalna dela za vzpostavitev ureditve za reševanje bank.
(12)
Čeprav se je pogostost davčnih sprememb v
primerjavi s prejšnjim letom zmanjšala, ni bil dosežen pomembnejši napredek pri
povečanju uravnoteženosti sistema davka od dohodkov pravnih oseb. Nekateri
obstoječi sektorski davki so se celo povišali. Uporaba različnih
davčnih stopenj v različnih sektorjih pomeni oviro za učinkovito
dodeljevanje sredstev in tako negativno vpliva na rast. Da bi bila
obdavčitev bolj zaposlovanju prijazna, je Madžarska razširila
upravičenost do družinske dohodninske olajšave, ki lahko pomaga osebam z
nizkimi dohodki. Davčni primež za samske osebe z
nizkimi dohodki je med najvišjimi v EU. Merila za
upravičenost v Zakonu o zaščiti delovnih mest so ostala v bistvu
nespremenjena, čeprav znaten delež oseb z nizkimi dohodki ostaja zunaj
področja uporabe ukrepa. Pomembno bo oceniti vpliv stroškovne
učinkovitosti sheme in jo prilagoditi potrebam, da bi izboljšali njeno
zmogljivost zaposlovanja ljudi. Nekaj napredka je bilo doseženega s prenosom
obdavčitve z dela na okoljske davke, vendar so potrebni dodatni ukrepi. Po
ponavljajočih se zamudah v preteklosti se postopoma izvaja spletna
povezava registrirnih blagajn z davčnim organom. Vendar pa Madžarska še
vedno trpi zaradi visoke stopnje neizpolnjevanja davčnih obveznosti, za
katero sta značilni trajna raven neprijavljenega dela in vrzel v
izpolnjevanju obveznosti v zvezi z DDV. Okrepiti bi bilo treba nadzorne ukrepe,
zlasti z namenom izboljšanja učinkovitosti boja proti goljufijam na
področju DDV.
(13)
Stopnja brezposelnosti mladih se je leta 2013
zmanjšala, medtem ko se je stopnja mladih, ki niso zaposleni in se ne
izobražujejo ali usposabljajo, povečala. Učinkovito usklajevanje
podružnic javne službe za zaposlovanje z izobraževalnimi ustanovami in lokalnimi
deležniki bi lahko povečalo njihov doseg. Krepitev zmogljivosti v javni
službi za zaposlovanje, vključno s pripravo sistema za profiliranje
uporabnikov, se je začela, vendar bi morali ovrednotiti aktivne politike
trga dela za odprti trg dela, da bi ocenili njihovo uspešnost in
učinkovitost, in jih po potrebi prilagoditi, da se izboljša dostop do trga
dela za nekatere prikrajšane skupine. Okrepiti je treba dejavnik aktiviranja
pri različnih ukrepih na trgu dela in socialnih ukrepih (program javnih
del, nadomestila za brezposelnost in socialna pomoč). Program javnih del
pritegne največ proračunskih sredstev, namenjenih ukrepom za
zaposlovanje, vendar je v letu 2013 manj kot 10 % udeležencev po
izstopu iz programa uspela vrnitev na odprti trg dela. Ob tem se poraja
vprašanje, ali ne bi bilo smiselno prilagoditi program, na primer z
vzpostavitvijo boljših povezav z aktiviranjem, usposabljanjem in pomočjo
pri iskanju zaposlitve, da bi zagotovili bolj trajen učinek na
zaposlovanje. Udeležba žensk na trgu dela je bila deležna spodbude z bolj
prožnim sistemom plačanega starševskega dopusta in zagotavljanjem
otroškega varstva, vendar so potrebna dodatna prizadevanja, saj je stopnja
zaposlenosti žensk še vedno nižja od 60 %. Obdobje upravičenosti do
nadomestila za brezposelnost je krajše kot povprečni čas, ki ga
potrebujejo iskalci zaposlitve, da najdejo zaposlitev. Število prebivalcev
Madžarske, ki jih ogroža revščina ali socialna izključenost,
počasi narašča in trenutno predstavlja skoraj tretjino celotnega
prebivalstva. Revščina še vedno nesorazmerno vpliva na prikrajšane
skupine, zlasti na otroke in Rome. Medtem ko je nacionalna strategija za
socialno vključevanje vzpostavljena, ukrepi politike na večini
področij ne spodbujajo sistematično ciljev te strategije. Potrebni so celostni in usklajeni ukrepi politike za učinkovito
zmanjšanje revščine.
(14)
Za poslovno okolje na Madžarskem so značilne
pogoste spremembe regulativnega okvira in omejena konkurenca v vedno
večjem številu sektorjev. Uvedene so bile nove ovire v storitvenem
sektorju, obstoječe pa niso bile odpravljene (npr. na področju
lekarn, ravnanja z odpadki, mobilnih plačil, maloprodaje tobaka in
učbenikov). Na splošno so se naložbe močno znižale zlasti v
sektorjih, v katerih so bili v zadnjih letih uvedeni dodatni davki za posamezni
sektor. Med letoma 2010 in 2013 so se nominalne naložbe zmanjšale za
44 % v energetskem, za 28 % v finančnem in za 18 % v
telekomunikacijskem sektorju, medtem ko so se skupno povečale za 3,4 %.
Določen napredek je bil dosežen pri izboljševanju konkurence pri javnih
naročilih, vendar so potrebna nadaljnja prizadevanja. Na primer,
večje zanašanje na e-javna naročila bi lahko ustvarilo znaten
prihranek stroškov, izboljšalo preglednost javnih naročil in povečalo
konkurenco. Sprejeti so bili ukrepi za izvajanje strategij za večjo
integriteto in spodbujanje boljših standardov preglednosti v javni upravi,
vendar so potrebna nadaljnja prizadevanja za učinkovit boj proti
korupciji.
(15)
Delež mladih, ki zgodaj opustijo šolanje,
narašča, sprejetje strategije za preprečevanje osipa pa je bilo vedno
znova odloženo. Potrebna so nadaljnja prizadevanja, da bi učencem
omogočili pridobivanje osnovnih spretnosti, kompetenc in kvalifikacij, ki
so pomembne za trg dela. Enak dostop do kakovostnega rednega šolanja je še
vedno velik problem za prikrajšane otroke, zlasti pri Romih. Nov zakon o
poklicnem usposabljanju, ki med drugim uvaja novi „dvojni model“, je bil
sprejet za zmanjšanje še vedno težkih prehodov iz izobraževanja na trg dela,
njegove učinke pa je treba pozorno spremljati.
(16)
Madžarska je leta 2013 in 2014
nadaljevala z zniževanjem cen električne energije in plina za končne
uporabnike. To zniževanje cen in dodatno davčno breme za energetska
podjetja je negativno vplivalo na sposobnost ponudnikov energije za pokritje
stroškov ter njihove naložbe v energijo in vzdrževanje omrežja. Trenutno je
energetska intenzivnost gospodinjstev med najvišjimi v EU, energetska
učinkovitost pa bi se lahko izboljšala zlasti v stanovanjskem sektorju.
Pomanjkanje neodvisnosti energetskega regulatorja pri določanju pogojev
dostopa do omrežja in tarif še vedno zbuja pomisleke. Sprejeti so bili nekateri
ukrepi za racionalizacijo organizacije podjetij javnega prevoza, vendar bi
trajnostnost lahko še izboljšali z obravnavo stroškov delovanja in spremembo
tarifnega sistema.
(17)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo madžarske ekonomske politike. Ocenila je konvergenčni
program in nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti
splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v
prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena
za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Madžarskem, ampak tudi
spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v
okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1
do 7 v nadaljevanju.
(18)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil
madžarski konvergenčni program, njegovo mnenje[8] pa je izraženo zlasti v
priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.
(19)
Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki
ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program
in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s
členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v
priporočilih iz točk 1, 2, 3 in 5 v nadaljevanju –
PRIPOROČA, da Madžarska v obdobju
2014–2015 ukrepa tako, da:
1.           Okrepi
proračunske ukrepe za leto 2014 v luči nastajajoče vrzeli v
višini 0,9 % BDP glede na zahteve Pakta za stabilnost in rast, tj. pravilo
o zmanjšanju dolga, na podlagi napovedi Komisije iz pomladi 2014. Bistveno
okrepi proračunsko strategijo v letu 2015 in v naslednjih letih za
doseganje srednjeročnega cilja in spoštovanje pravila glede zahtev za
zmanjševanje dolga za vzdržno zmanjševanje deleža javnega dolga. Dodatno okrepi
zavezujočo naravo srednjeročnega proračunskega okvira s
sistematičnim naknadnim spremljanjem skladnosti z numeričnimi
fiskalnimi pravili ter uporabo korekcijskih mehanizmov. Izboljša preglednost
javnih financ, vključno z razširitvijo obvezne pristojnosti fiskalnega
sveta, tako da zahteva pripravo rednih makrofiskalnih napovedi in
proračunskih ocen učinka pomembnih predlogov politike.
2.           Pripomore k ponovni
vzpostavitvi običajnih posojilnih tokov v gospodarstvu, med drugim z
izboljšanjem davčne zasnove in zmanjšanjem davčnega bremena za
finančne institucije. Prilagodi davek na finančne transakcije, da
prepreči pretakanje prihrankov iz bančnega sektorja in okrepi
spodbude za uporabo elektronskih plačil. Razišče in odpravi ovire za
čiščenje portfelja, med drugim s strožjimi pravili oblikovanja
rezervacij za prestrukturirana posojila, z odstranjevanjem ovir za uveljavitev
poroštva ter pospešitvijo in povečanjem učinkovitosti postopkov
zaradi insolventnosti. Se v zvezi s tem temeljito posvetuje z deležniki o novih
političnih pobudah in zagotovi, da so te dobro usmerjene in ne
povečujejo moralnega tveganja za posojilojemalce. Nadalje okrepi
finančno regulacijo in nadzor.
3.           Zagotovi stabilen, bolj
uravnotežen in racionaliziran sistem davka od dohodkov pravnih oseb, med drugim
s postopno odpravo izkrivljajočih sektorskih davkov. Zmanjša davčni
primež za osebe z nizkimi dohodki, med drugim z izboljšanjem učinkovitosti
okoljskih davkov. Okrepi ukrepe za izboljšanje izpolnjevanja davčnih
obveznosti, zlasti za zmanjšanje goljufij na področju DDV, in zmanjšanje
skupnih stroškov.
4.           Krepi ukrepe politike
aktivnega trga dela, med drugim s hitrejšim uvajanjem sistema za profiliranje
uporabnikov javne službe za zaposlovanje. Vzpostavi načrtovano mrežo
mentorstva za mlade in jo uskladi z izobraževalnimi ustanovami in lokalnimi
deležniki za večji doseg. Pregleda sistem javnih del in oceni njegovo
učinkovitost pri pomoči ljudem pri iskanju naslednje zaposlitve ter
še naprej krepi njegove dejavnike aktiviranja. Razmisli o podaljšanju obdobja
upravičenosti do nadomestil za brezposelnost, pri čemer upošteva
povprečni čas, potreben za iskanje nove zaposlitve, in povezavo z
ukrepi za aktiviranje. Izboljša ustreznost in kritje socialne pomoči,
obenem pa okrepi povezavo z aktiviranjem. Za odpravljanje revščine izvede
usklajene in celostne ukrepe politike za bistveno zmanjšanje revščine,
zlasti med otroki in Romi.
5.           Stabilizira regulativni okvir
in spodbuja konkurenco na trgu, med drugim z odpravo ovir v storitvenem
sektorju. Sprejme ambicioznejše ukrepe za povečanje konkurence in
preglednosti pri javnih naročilih, vključno z uvajanjem e-javnih
naročil, in še naprej zmanjšuje korupcijo in splošno upravno breme.
6.           Izvede nacionalno strategijo
za preprečevanje zgodnjega opuščanja šolanja s poudarkom na preprečevanju
osipa v poklicnem izobraževanju in usposabljanju. Vzpostavi sistematičen
pristop k zmanjševanju segregacije na področju izobraževanja in spodbuja
vključujoče redno šolanje za prikrajšane skupine, zlasti Rome.
Podpira prehod med različnimi stopnjami izobrazbe in na trg dela ter
natančno spremlja izvajanje reforme poklicnega usposabljanja. Izvede
reformo višjega šolstva, ki omogoča boljše možnosti za pridobitev
terciarne izobrazbe, zlasti za prikrajšane študente.
7.           Pregleda učinek
regulacije cen energije na spodbude za naložbe in konkurenco na trgu z
električno energijo in plinom. Sprejme dodatne ukrepe za zagotovitev
avtonomije nacionalnega regulatorja pri določanju omrežnih tarif in
pogojev. Sprejme ukrepe za povečanje energetske učinkovitosti, zlasti
v stanovanjskem sektorju. Še naprej povečuje trajnostnost prometnega
sistema, med drugim z zmanjševanjem stroškov delovanja in pregledom tarifnega
sistema podjetij v državni lasti v prometnem sektorju.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 418 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 85 final.
[8]               V skladu s členom 9(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.