               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 510 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Francije za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Francije za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Francijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

               (2)Poročilo o državi za Francijo
                  3
                za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Francije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  4
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Franciji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Ta so zlasti povezana z visokim javnim dolgom in šibko dinamiko konkurenčnosti v razmerah nizke rasti produktivnosti, kar ima čezmejne učinke.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  5
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  6
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  7
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Francija je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah, zlasti v regijah, ki se izrazito opirajo na turizem (npr. najbolj oddaljene regije) in, bolj splošno, na osebno poslovanje s potrošniki. To pomeni znatno tveganje za poglobitev regionalnih in teritorialnih razlik znotraj Francije s poslabšanjem že opaženega počasnega poglabljanja razlik med regijo glavnega mesta, velikimi mesti in preostalimi deli države, med mestnimi in podeželskimi območji ter med celinskim delom države in najbolj oddaljenimi regijami. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

               (10)Francija je 7. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 30. aprila 2020 pa program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Francijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Svet je 13. julija 2018 Franciji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  8
                v letu 2019 ne bo presegla 1,4 %, kar je ustrezalo letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Celovita ocena Komisije za leto 2019 ter za leti 2018 in 2019 skupaj potrjuje znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. To je pomemben dejavnik v poročilu, ki ga je Komisija pripravila v skladu s členom 126(3) Pogodbe in v katerem ocenjuje, ali je Francija v letu 2019 izpolnjevala merilo glede dolga.

               (12)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 3,0 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 9,0 % BDP v letu 2020. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po ustalitvi na 98,1 % BDP v letu 2019 povečal na 115,2 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

               (13)Francija je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 navedeni proračunski ukrepi znašajo 1,9 % BDP. Ti ukrepi vključujejo: financiranje sheme skrajšanega delovnika v višini 1,1 % BDP; dodatne odhodke v višini 0,4 % BDP za okrepitev storitev zdravstvenega varstva, dodatke za zdravstveno zavarovanje in dodatke za zdravstveno osebje; vzpostavitev solidarnostnega sklada v vrednosti 0,3 % BDP za zagotavljanje neposredne podpore malim in zelo malim podjetjem ter samozaposlenim. Poleg tega je Francija napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 17 % BDP. Ti ukrepi vključujejo odloge plačila davkov in prispevkov za socialno varnost; pospešeno povračilo dobropisa davkov in DDV; vzpostavitev namenske rezerve za neposredno podporo strateškim podjetjem prek kapitalskih naložb (3,1 % BDP) in poroštev za posojila (13,9 % BDP). Ukrepi, ki jih je sprejela Francija, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

               (14)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Francije v letu 2020 znašal –9,9 % BDP, v letu 2021 pa –4,0 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi dosegel 116,5 % BDP v letu 2020 in 111,9 % BDP v letu 2021.

               (15)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker Francija v letu 2019 ni izpolnjevala pravila glede dolga in ker naj bi v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merili glede primanjkljaja in dolga, kakor sta opredeljeni v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, nista izpolnjeni.

               (16)Francoski zdravstveni sistem je učinkovit pri doseganju dobrih rezultatov. Vendar je kriza zaradi COVID-19 opozorila na pomanjkljivosti v pripravljenosti sistema na izbruhe pandemij. Te pomanjkljivosti so med drugim: i) težave pri zagotavljanju takojšnje razpoložljivosti zdravstvenih delavcev, kritičnega materiala in osebne zaščitne opreme ter ii) prikrite strukturne težave. Kar zadeva prve, je Francija uporabila svojo rezervo zdravnikov in drugega zdravstvenega osebja ter opreme, vključno s študenti medicine ter upokojenimi zdravniki in medicinskimi sestrami. Usklajevanje odziva med vsemi segmenti zdravstvenega sistema je še vedno izziv. Prikrite strukturne težave so posledica pomanjkanja naložb v fizično infrastrukturo in človeške vire, premajhnih prilagoditev v organizaciji storitev in nezadostnega usklajevanje med zasebnimi in javnimi akterji. Izzive še poslabšujejo vztrajne regionalne razlike. Na primer, kljub temu, da je delež dejavnih zdravnikov blizu povprečja Unije, približno 18 % prebivalstva Francije živi na območjih, kjer je dostop do splošnega zdravnika omejen. Potrebna so nadaljnja odločna prizadevanja za digitalizacijo zdravstvenih storitev, ki je temelj strategije vlade za preoblikovanje zdravstvenega sistema. Kriza zaradi COVID-19 kaže, da je v času pandemije pomembna boljša uporaba e-zdravja, zlasti medicine na daljavo.

               (17)Kriza zaradi COVID-19 negativno vpliva na razmere na francoskem trgu dela in socialne razmere. Brezposelnost naj bi se kljub sprejetju blažilnih ukrepov povečala (glede na napoved Komisije na 10,1 % leta 2020, nato pa naj bi se leta 2021 spet zmanjšala na 9,7 %). Ti ukrepi vključujejo spremembo in razširitev sheme skrajšanega delovnega časa, podporo podjetjem in zaposlenim ter zagotavljanje delovanja javnih storitev in zdravstvenega sistema. Še vedno je zaskrbljujoča vztrajna segmentacija trga dela. Leta 2019 je približno dve tretjini novih zaposlitev temeljilo na kratkoročnih zaposlitvenih pogodbah, sklenjenih za manj kot en mesec. Stopnja prehoda s kratkoročnih pogodb na pogodbe za nedoločen čas je med najnižjimi v Uniji. Nedavna reforma sistema denarnih nadomestil za brezposelnost (Unédic) naj bi okrepila finančno vzdržnost sistema in obravnavala problem segmentacije, vendar so bili nekateri deli reforme, povezani s pravili za nadomestilo škode, zaradi krize odloženi. Glede na poslabšanje razmer je treba zagotoviti, da so denarna nadomestila za brezposelnost in aktivna podpora zaposlovanju na voljo vsem iskalcem zaposlitve, ne glede na njihov prejšnji zaposlitveni status. Za odpravo neusklajenosti med znanji in spretnostmi ter povpraševanjem po njih in izboljšanje odpornosti trga dela bi se morala nadaljevati prizadevanja za prerazporeditev delovne sile med sektorji. Pred izbruhom COVID-19 so delodajalci vse pogosteje poročali o težavah pri iskanju primernih kandidatov za zaposlitev, kar kaže na to, da je treba spodbujati strokovno izpopolnjevanje in preusposabljanje. Na primer, čeprav je pomanjkanje strokovno usposobljene delovne sile še posebej pereče v sektorju informacijske tehnologije, delež diplomantov na tem področju še vedno znaša samo 3 % vseh diplomantov.

               (18)V okviru krize zaradi COVID-19 je posebej pomembno zagotoviti delovanje kritične infrastrukture in prosti pretok blaga na celotnem enotnem trgu ter spremljati in zagotoviti pravilno delovanje dobavnih verig v sodelovanju s sosednjimi državami. V ta namen bo odprava ukrepov, sprejetih med krizo zaradi COVID-19, zlasti omejitev izvoza nekaterih zdravil in medicinskih izdelkov, prispevala k usklajenemu obravnavanju potreb državljanov po vsej Uniji v duhu solidarnosti, preprečila tveganje pomanjkanja in motenj v dobavnih verigah ter konec koncev odprla pot za uspešno izhodno strategijo iz razmer zaradi COVID-19, usklajeno na ravni Unije.

               (19)Francija je sprejela številne sheme za podporo likvidnosti podjetij, vključno na podlagi začasnega okvira za ukrepe državne pomoči v podporo gospodarstvu ob izbruhu COVID-19
                  9
               . Uspešno in učinkovito izvajanje takih shem je ključno za zagotovitev njihovih koristi za podjetja, zlasti mala in srednja podjetja (MSP). Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja.

               (20)Francosko poslovno okolje se je izboljšalo, vendar si mora Francija še naprej prizadevati za poenostavitev davčnega sistema in zmanjšanje upravnega bremena za podjetja, zlasti če želi podpreti uspešno srednjeročno okrevanje gospodarstva. Na primer, v skladu z oceno Komisije, ki jo potrjujejo kazalniki regulacije proizvodnih trgov OECD iz leta 2018, so regulativne omejitve v Franciji kljub napredku in sprejetju več ukrepov v sektorju storitev še vedno večje kot v drugih državah članicah, zlasti na področju poslovnih storitev, ki zajema mnoge regulirane poklice, in trgovine na drobno. Sektor storitev bo, kot eden od najbolj prizadetih sektorjev, imel pomembno vlogo pri izhodu iz krize in okrevanju po njej. Preoblikovanje zahtev glede opravljanja storitev in dostopa do njih bi spodbudilo inovacije, konkurenco in poklicno mobilnost, kar bi imelo na splošno pozitiven vpliv na gospodarstvo. Regulativna prožnost bi lahko spodbudila tudi ponovni zagon aktivnosti na področju trgovine na drobno po krizi zaradi COVID-19.

               (21)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Te naložbe bi lahko bile usmerjene v opredeljene prednostne naloge evropskega zelenega dogovora, zlasti v pobude za nizkoogljični promet, obnovljive vire energije in prenovo stavb. To bi lahko skupaj z digitalno preobrazbo gospodarstva prineslo spodbudo za okrevanje v kratkoročnem obdobju in po krizi zaradi COVID-19 v srednjeročnem obdobju ter Francijo usmerilo na dolgoročno, trajnostno in podnebno nevtralno pot, obenem pa spodbudilo vodilni položaj na tehnološkem področju. Pripravljalno delo za ukrepe okrevanja bi se lahko oprlo na nacionalni energetski in podnebni načrt Francije, projekte skupnega interesa in načrte za razvoj infrastrukture. Nadaljnje naložbe v energetsko infrastrukturo, vključno v elektroenergetske povezave, bi prispevale k izboljšanju povezovanja notranjega energijskega trga Unije, obenem pa uvedle večjo konkurenco in spodbudile uporabo energije iz obnovljivih virov. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Franciji lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi
                  10
               . To bi Franciji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (22)Med omejitvijo gibanja se je izkazalo, da je digitalizacija ključnega pomena za ohranjanje dostopa do vladnih, izobraževalnih in zdravstvenih storitev ter ohranjanje gospodarske aktivnosti prek dela na daljavo in elektronskega poslovanja. Srednjeročno nudi digitalizacija večje priložnosti za okrevanje in rast podjetij, zlasti MSP, saj jih povezuje z večjim številom potencialnih strank, izboljšuje učinkovitost proizvodnih procesov in spodbuja inovacije. Naložbe v digitalizacijo vključujejo zagotovitev ustrezne infrastrukture ter izboljšanje digitalnih spretnosti in znanj širšega prebivalstva, zlasti aktivnega prebivalstva. Zdi se, da izvajanje načrta Francije za zelo hitre širokopasovne povezave (Plan France Très Haut Débit) na mestnih območjih poteka kot predvideno. Vendar na drugih območjih še vedno obstajajo velike razlike v pokritosti z zelo hitrim omrežjem.

               (23)Francija ima močno raziskovalno bazo in potencial za sodelovanje pri specifičnih ukrepih, povezanih z raziskavami in inovacijami, za odziv na krizo zaradi COVID-19, vključno z razvojem cepiv in zdravil. Kriza zaradi COVID-19 in njene posledice zahtevajo okrepljeno sodelovanje na področju raziskav in inovacij med javnim in zasebnim sektorjem. Srednjeročno bi naložbe v raziskave in inovacije lahko sprostile potencial za povečanje produktivnosti, kot je poudaril francoski nacionalni odbor za produktivnost. Naložbe so prav tako potrebne v sektorjih, ki spodbujajo rast, da bi lahko podjetja izkoristila priložnosti, ki jih ponuja preobrazba evropskega gospodarstva.

               (24)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (25)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Francija prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (26)Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic COVID-19. Francija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in ob upoštevanju političnih smernic Euroskupine poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje in usklajene s politikami drugih držav članic euroobmočja.

               (27)V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Francije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Francija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije tako, da se prispevek na ravni Unije vključi v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri svoji oceni ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Franciji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (28)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje
                  11
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (29)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Letošnja priporočila upoštevajo potrebo po spoprijemanju s posledicami pandemije in spodbujanju okrevanja gospodarstva kot prvi korak, ki je potreben, da se omogoči prilagoditev neravnotežij. Priporočila, ki neposredno obravnavajo makroekonomska neravnotežja, ki jih je opredelila Komisija na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011, so izražena v priporočilih 1, 3 in 4 spodaj –

               PRIPOROČA, da Francija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

               1.v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na epidemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; če gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb; okrepi odpornost zdravstvenega sistema z zagotovitvijo zadostnih zalog kritičnih medicinskih izdelkov in uravnotežene razporeditve zdravstvenih delavcev ter naložbami v e-zdravje;

               2.ublaži zaposlitvene in socialne učinke krize, med drugim s spodbujanjem znanj in spretnosti ter aktivno podporo za vse iskalce zaposlitve;

               3.zagotovi učinkovito izvajanje ukrepov za podporo likvidnosti podjetij, zlasti malih in srednjih podjetij; da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe v podporo gospodarskemu okrevanju; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na trajnostni promet, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, energetsko in digitalno infrastrukturo ter raziskave in inovacije;

               4.nadalje izboljša regulativno okolje, zmanjša upravna bremena za podjetja in poenostavi davčni sistem.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 509 final.

                     (4)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5), ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

                     (8)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (9)

                        UL C 91I, 20.3.2020, str. 1.

                     (10)

                        SWD(2020) 509 final.

                     (11)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 5.8.2021
            COM(2021) 456 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev protokola o izvajanju k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Republiko Mauritius
            {SWD(2021) 221 final} - {SWD(2021) 222 final}

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

               Komisija predlaga pogajanja za sklenitev novega protokola o izvajanju k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu, sklenjenem z Republiko Mauritius
                  1
                v skladu s potrebami flote Unije, Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki
                  2
                (uredba o SRP) in s sklepi Sveta
                  3
                z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike
                  4
               .

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Sedanji Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu z Mauritiusom je začel veljati 28. januarja 2014 za obdobje šestih let in se podaljšuje s tihim soglasjem za dodatna obdobja treh let. Sedanji protokol o izvajanju
                     5
                   za obdobje štirih let je začel veljati 8. decembra 2017 in bo prenehal veljati 7. decembra 2021. Določa ribolovne možnosti za floto Unije ter ustrezen finančni prispevek, ki ga plačajo Unija in lastniki plovil. Določa ribolovne možnosti za lovljenje tuna in izrazito selivskih vrst za plovila EU iz štirih držav članic (Španije, Francije, Italije in Portugalske).

                  Letni javni finančni prispevek EU Mauritiusu znaša 220 000 EUR za dostop, vključuje pa tudi posebna zneska v višini 220 000 EUR za podporo ribiški politiki in 135 000 EUR za podporo uporabi pomorske politike in oceanskega gospodarstva.

                  Komisija predlaga pogajanja za sklenitev novega protokola o izvajanju, pri čemer se v celoti upošteva uredba o SRP
                     6
                  .

               EU je razvila mrežo dvostranskih sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu v Indijskem oceanu, na primer s Sejšeli in Madagaskarjem. Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu pomagajo uresničevati cilje skupne ribiške politike na mednarodni ravni in zagotavljajo, da ribolovne dejavnosti flote EU zunaj njenih voda temeljijo na istih načelih in standardih, kot se uporabljajo v pravu Unije. Poleg tega navedeni sporazumi pospešujejo znanstveno sodelovanje med EU in njenimi partnericami, podpirajo preglednost in trajnostnost za boljše upravljanje ribolovnih virov ter spodbujajo upravljanje s podpiranjem spremljanja, kontrol in nadzora dejavnosti nacionalnih in tujih flot ob zagotavljanju financiranja za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in zakonsko neurejenemu ribolovu ter prispevajo k trajnostnemu razvoju lokalne ribiške industrije. Krepijo položaj EU v mednarodnih in regionalnih ribiških organizacijah – v primeru Mauritiusa v Komisiji za tune v Indijskem oceanu (IOTC)
                  7
               .

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Pogajanja za sklenitev novega protokola o izvajanju z Mauritiusom so v skladu z zunanjim delovanjem EU v afriških, karibskih in pacifiških državah (države AKP) ter zlasti z njenimi cilji glede spoštovanja demokratičnih načel in človekovih pravic. Prav tako so v skladu z začasnim sporazumom o gospodarskem partnerstvu, ki ga uporabljajo Mauritius, Sejšeli, Zimbabve, Madagaskar in Komori ter katerega področje uporabe obsega tudi druga vprašanja, povezana s trgovino, kot je trgovina in trajnostni razvoj.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

                  Pravna podlaga za ta sklep je navedena v členu 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in sicer v petem delu (Zunanje delovanje Unije), naslov V (Mednarodni sporazumi), ki določa postopek za pogajanja in sklepanje sporazumov z drugimi državami.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

                  Ni relevantno (izključna pristojnost).

               •Sorazmernost

                  Sklep je sorazmeren z zastavljenim ciljem.

               •Izbira instrumenta

                  Instrument je določen v členu 218(3) in (4) PDEU.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje

                  Komisija je leta 2021 izvedla naknadno oceno sedanjega Protokola in predhodno oceno njegove morebitne obnovitve. Zaključki so navedeni v ločenem delovnem dokumentu služb Komisije.

                  V oceni je navedeno, da se ribiški sektorji EU jasno zanimajo za ribolov ob Mauritiusu in da je obnovitev Protokola v interesu obeh pogodbenic. Poleg tega bi obnovitev Protokola pripomogla k okrepitvi spremljanja, kontrole in nadzora ter prispevala k boljšemu upravljanju ribištva v regiji.

                  Za EU je pomembno ohraniti instrument, ki omogoča tesno sektorsko sodelovanje s strateškim akterjem na podregionalni ravni in nasploh krepitev odnosov z Mauritiusom. Tako bo EU tudi lažje sklepala zavezništva v okviru IOTC. Za floto EU, tudi v najbolj oddaljenih regijah Indijskega oceana, to pomeni ohranjanje dostopa do pomembnega ribolovnega območja v pristojnosti Mauritiusa za uporabo strategij ribolova na podlagi večletnega mednarodnega pravnega okvira. Poleg tega pomen Mauritiusa, kar zadeva predelavo tuna, ulovljenega v Indijskem oceanu, in izvoz proizvodov iz tuna v EU, prispeva k ustreznosti predvidenega novega protokola tako za ribiško industrijo EU kot za partnersko državo. Cilj organov Mauritiusa je nadaljevati sodelovanje z EU, da bi izboljšali upravljanje oceanov in izkoristili namensko sektorsko podporo, ki zagotavlja večletne možnosti financiranja.

               •Posvetovanja z deležniki

                  Komisija se je med ocenjevanjem posvetovala z državami članicami, predstavniki industrije, mednarodnimi organizacijami civilne družbe ter ribiško upravo in civilno družbo na Mauritiusu. Posvetovanja so potekala tudi v okviru srečanj svetovalnega sveta za flote za dolge plovbe.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Ni relevantno.

               •Ocena učinka

                  Ni relevantno.

               •Primernost in poenostavitev ureditve

                  Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

                  V pogajalskih smernicah (predlaganih kot priloga k sklepu) se za protokol priporoča vključitev klavzule o posledicah kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

               Proračunske posledice novega protokola vključujejo plačilo finančnega prispevka Mauritiusu. Proračunska sredstva, kar zadeva odobritve za prevzem obveznosti in odobritve plačil, bi bilo treba vsako leto vključiti v proračunsko vrstico za sporazume o partnerstvu o trajnostnem ribištvu (08 05 01) ter bi morala biti skladna s finančnimi programi večletnega finančnega okvira za obdobje 2022–2027. Letni zneski za obveznosti in plačila so določeni v letnem proračunskem postopku, vključno z vrstico za rezervo za protokole, ki bodo začeli veljati šele na začetku leta
                  8
               .

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

                  Pogajanja naj bi se začela v tretjem četrtletju leta 2021.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

                  Komisija priporoča, da:

               ·Svet pooblasti Komisijo, da začne in vodi pogajanja za sklenitev novega protokola o izvajanju k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu z Mauritiusom;

               ·se Komisija imenuje za pogajalca EU v zvezi s tem;

               ·Komisija vodi pogajanja ob posvetovanju s posebnim odborom v skladu s PDEU;

               ·Svet odobri pogajalske smernice iz priloge.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o odobritvi začetka pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev protokola o izvajanju k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Republiko Mauritius

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ker bi bilo treba začeti pogajanja z namenom sklenitve novega protokola o izvajanju k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu z Republiko Mauritius
                  9
                –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o novem protokolu o izvajanju k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu z vlado Republike Mauritius.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja potekajo v posvetovanju z Delovno skupino Sveta za zunanjo ribiško politiko.

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     predsednik

                     (1)

                        UL L 79, 18.3.2014, str. 3.

                     (2)

                        Uredba (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES (UL L 354, 28.12.2013, str. 22).

                     (3)

                  https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/agricult/129052.pdf
                  .

                     (4)

                        COM/2011/0424 final

                     (5)

                        UL L 279, 28.10.2017, str. 3.

                     (6)

                        Del IV, Naslov II.

                     (7)

                        IOTC je medvladna organizacija, pristojna za upravljanje tuna in tunu podobnih vrst v Indijskem oceanu;
                  https://iotc.org/
                  .

                     (8)

                        Poglavje 40 (vrstica za rezervo 40 02 41) v skladu z medinstitucionalnim sporazumom večletnega finančnega okvira (2013/C 373/01).

                     (9)

                        UL L 79, 18.3.2014, str. 3.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 5.8.2021
            COM(2021) 456 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu zasklep Sveta
            o odobritvi začetka pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev protokola o izvajanju k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Republiko Mauritius
            {SWD(2021) 221 final} - {SWD(2021) 222 final}

               PRILOGA

               Pogajalske smernice

               –Cilj pogajanj je sklenitev protokola o izvajanju k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Republiko Mauritius v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije z dne 13. julija 2011 o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               –Protokol o izvajanju bi moral opredeliti splošni okvir za ribolovne dejavnosti plovil EU v vodah Mauritiusa in za sodelovanje EU z Mauritiusom na področju ribištva.

               –Za spodbujanje trajnostnega in odgovornega ribolova, pri čemer so zagotovljene obojestranske koristi za EU in Mauritius, bi morali pogajalski cilji Komisije temeljiti na:

               ·zagotavljanju dostopa do ribolovnega območja Mauritiusa in potrebnih dovoljenj za ribolov znotraj navedenega območja za plovila EU, pri čemer se bo med drugim razvijala mreža sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu, dostopna gospodarskim subjektom EU v Indijskem oceanu;

               ·upoštevanju najboljših razpoložljivih znanstvenih mnenj in ustreznih načrtov upravljanja, ki so jih sprejele regionalne organizacije za upravljanje ribištva, da se zagotovi okoljska trajnostnost ribolovnih dejavnosti in spodbuja mednarodno upravljanje oceanov. Ribolovne dejavnosti bi morale biti usmerjene izključno v razpoložljive vire, pri čemer se upošteva ribolovna zmogljivost lokalne flote, posebna pozornost pa je namenjena izrazito selivski naravi zadevnih staležev;

               ·iskanju primernega deleža ribolovnih virov, ki v celoti ustreza interesom flote EU, kadar so za te vire zainteresirane tudi druge tuje flote, ter prizadevanju, da se uporabljajo enaki tehnični pogoji za vse tuje flote;

               ·zagotavljanju, da dostop do izvajanja ribolova temelji na preteklih in pričakovanih prihodnjih dejavnostih flote EU v regiji, ob upoštevanju najnovejših in najboljših razpoložljivih znanstvenih ocen ter interesov najbolj oddaljenih regij EU;

               ·vzpostavitvi dialoga za okrepitev sektorske politike z namenom spodbujanja izvajanja odgovorne ribiške politike v povezavi z razvojnimi cilji Mauritiusa, zlasti v zvezi z upravljanjem ribištva, bojem proti nezakonitemu, neprijavljenemu in zakonsko neurejenemu ribolovu, kontrolami, spremljanjem in nadzorom ribolovne dejavnosti ter zagotavljanjem znanstvenih mnenj; spodbujanju gospodarske dejavnosti;

               ·vključitvi klavzule o posledicah kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel;

               ·zagotavljanju, da bo Protokol prispeval k spodbujanju trajnostne rasti in dostojnega dela v zvezi z ribolovnimi dejavnostmi ob upoštevanju ustreznih konvencij Mednarodne organizacije dela (MOD);

               ·vključitvi klavzule o nediskriminaciji med flotami in preglednosti.

               –V Protokolu bi bilo treba določiti zlasti:

               ·ribolovne možnosti, ki se dodelijo plovilom EU;

               ·finančno nadomestilo in pogoje za njegovo izplačilo;

               ·mehanizme za izvajanje sektorske podpore.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 30.10.2019
            COM(2019) 551 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Nove Zelandije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PRIPOROČILA

               V globaliziranem svetu, v katerem so huda kazniva dejanja in terorizem vedno bolj nadnacionalni in raznovrstni, bi morali biti organi kazenskega pregona v celoti opremljeni za sodelovanje z zunanjimi partnerji, da bi lahko zagotovili varnost svojih državljanov. Zato bi morala biti Europolu omogočena izmenjava osebnih podatkov z organi kazenskega pregona iz tretjih držav v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog v okviru zahtev, določenih v Uredbi (EU) 2016/794 z dne 11. maja 2016
                  1
               .

               Europol lahko od začetka uporabe Uredbe izmenjuje podatke s tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami na podlagi mednarodnega sporazuma, ki zagotavlja ustrezne zaščitne ukrepe glede varstva zasebnosti ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov. Komisija je v imenu Unije odgovorna za pogajanja o takih mednarodnih sporazumih. Če je to potrebno za opravljanje njegovih nalog, lahko Europol tudi vzpostavi in vzdržuje sodelovanje z zunanjimi partnerji z delovnimi in upravnimi dogovori, ki sami po sebi ne morejo biti pravna podlaga za izmenjavo osebnih podatkov.

               Komisija je v Enajstem poročilu o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije
                  2
                opredelila osem prednostnih držav
                  3
                v regiji Bližnjega vzhoda/severne Afrike (regija MENA), s katerimi bi se morala začeti pogajanja, in sicer na podlagi teroristične grožnje, izzivov, povezanih z migracijami, in operativnih potreb Europola. Ob upoštevanju politične strategije, kot je začrtana v evropski agendi za varnost
                  4
               , sklepih Sveta
                  5
                in globalni strategiji
                  6
               , operativnih potreb organov kazenskega pregona iz vse EU ter morebitnih koristi tesnejšega sodelovanja na tem področju, ki so razvidne tudi iz nadaljnjega ukrepanja po napadu v Christchurchu marca 2019, Komisija meni, da je treba Novo Zelandijo dodati na seznam prednostnih držav, s katerimi bi se morala kmalu začeti pogajanja. Nova Zelandija je 23. avgusta 2019 uradno zaprosila za to pobudo.

               Europol in policija Nove Zelandije sta aprila 2019 podpisala delovni dogovor. Ta je okvir za strukturirano sodelovanje na strateški ravni, vključno z varno povezavo, ki omogoča varno neposredno komunikacijo, Nova Zelandija pa je v Europol napotila uradnika za zvezo. Vendar delovni dogovor ni pravna podlaga za izmenjavo osebnih podatkov. Trenutno ni pravne podlage za redno in strukturirano izmenjavo osebnih podatkov med organi kazenskega pregona Nove Zelandije in Europolom, ki je bistvenega pomena za učinkovito operativno sodelovanje.

               Pravne standarde za varstvo osebnih podatkov na Novi Zelandiji določa predvsem Zakon o zasebnosti (Privacy Act) z dne 17. maja 1993, kakor je bil spremenjen z Zakonom o spremembi Zakona o zasebnosti z dne 7. septembra 2010
                  7
               . Zakon v ta namen določa dvanajst načel informacijske zasebnosti, ki urejajo obdelavo osebnih podatkov. Zakon o zasebnosti velja za zasebne in javne organe, vključno z organi kazenskega pregona. Prav tako vzpostavlja funkcijo pooblaščenca za zasebnost, neodvisnega organa za varstvo podatkov na Novi Zelandiji.

               Politični okvir

               Po napadu v Christchurchu sta francoski predsednik Emmanuel Macron in predsednica novozelandske vlade Jacinda Ardern skupaj gostila dogodek „poziv iz Christchurcha“ (Christchurch Call) 15. maja 2019 v Parizu, ki se ga je udeležil tudi predsednik Juncker. Na dogodku je bil poudarjen pomen obravnavanja terorističnih vsebin na spletu ob hkratnem zagotavljanju varstva temeljnih pravic. Sodelujoče vlade in tehnološke družbe ter Evropska komisija so podprle zaveze v okviru „poziva iz Christchurcha k ukrepanju“ za odstranitev terorističnih in nasilnih ekstremističnih vsebin na spletu (

                  https://www.christchurchcall.com/

               ).

               EU in Nova Zelandija sta podobno misleči partnerici s podobnimi stališči in pristopom v zvezi s številnimi globalnimi vprašanji. Partnerski sporazum o odnosih in sodelovanju med EU in Novo Zelandijo, podpisan 5. oktobra 2016, utira pot močnejšim in trdnejšim odnosom, saj vsebuje številne člene, v katerih se pogodbenici zavezujeta, da bosta sodelovali na področjih, kot so boj proti terorizmu, kazenski pregon, preprečevanje korupcije in organiziranega kriminala ter boj proti njima, boj proti drogam, kibernetski kriminaliteti, pranju denarja in financiranju terorizma, migracije in azil.

               EU in Nova Zelandija sta tudi partnerici Globalnega foruma za boj proti terorizmu, mednarodnega foruma 29 držav in Evropske unije, katerega krovni cilj je zmanjšati ranljivost ljudi po vsem svetu za terorizem, in sicer s preprečevanjem terorizma, bojem proti njemu in pregonom terorističnih dejanj ter bojem proti napeljevanju k terorizmu in novačenju za teroristična dejanja. EU in Nova Zelandija tesno sodelujeta pri zunanjih in varnostnih vprašanjih ter imata vzpostavljen reden politični in varnostni dialog. Ta dialog vključuje pogosta posvetovanja na ministrski ravni in ravni visokih uradnikov. Nova Zelandija je lahko na podlagi okvirnega sporazuma o partnerstvu iz leta 2012 sodelovala v nekaterih operacijah EU za krizno upravljanje, saj je na primer prispevala k operaciji EUNAVFOR Atalanta (boj proti piratstvu ob Afriškem rogu).

               Operativne potrebe

               Na vseh področjih kriminala, za katera je pristojen Europol, bi bilo mogoče raziskati možnosti za nadaljnje sodelovanje z Novo Zelandijo. To je neizčrpen seznam najpomembnejših operativnih potreb Europola v zvezi z Novo Zelandijo:

               ·Terorizem: terorizem je resna grožnja za Novo Zelandijo in Evropsko unijo, saj sta bili obe tarči terorističnih napadov. Poleg izboljšanja razmer v zvezi z grožnjami in prepoznavanjem novih trendov je potrebno tesnejše sodelovanje, tudi izmenjava osebnih podatkov, da bi se lahko odkrivala, preprečevala in preganjala teroristična kazniva dejanja, vključno s potovanji teroristov, financiranjem terorizma in zlorabo interneta s strani teroristov.

                  Europolov Evropski center za boj proti terorizmu (ECTC) ima velik operativni interes za izmenjavo operativnih/osebnih podatkov z Novo Zelandijo, kot je razvidno iz obdobja po napadu iz Christchurcha. Po tem napadu je Europolova enota EU za prijavljanje internetnih vsebin delovala na področju odkrivanja vsebin in proučevala vzorce njihovega razširjanja na spletu. Hitrost razširjanja vsebin in obseg zlorab interneta po napadu ter veliko število vpletenih ponudnikov spletnih storitev so bili brez primere in so pokazali omejitve obstoječih postopkov za obravnavanje podobnih groženj. Operativni sporazum z Novo Zelandijo bi ne le okrepil položaj Europola pri vodenju operativnega odziva na poziv iz Christchurcha za odpravo terorističnih in nasilnih ekstremističnih vsebin na spletu, temveč bi tudi zagotovil pravni okvir za Europol za razvoj naprednega sodelovanja z Novo Zelandijo pri vprašanjih, povezanih s terorizmom.

               ·Kibernetska kriminaliteta: za organe kazenskega pregona EU je Nova Zelandija ključna partnerica pri preiskavah primerov spolnega izkoriščanja otrok.

                  Novozelandska policija sodeluje v virtualni globalni projektni skupini in je njena dejavna partnerica. Projektna skupina je ključna partnerska mreža Europolovega Evropskega centra za boj proti kibernetski kriminaliteti v boju proti spolni zlorabi otrok na spletu. Pristojni organi držav članic EU, ki so odgovorni za preiskovanje spolnega izkoriščanja otrok na spletu in se pri tem soočajo s številnimi pravnimi in tehničnimi izzivi, izjemno cenijo napredno strokovno znanje novozelandskih organov pri preiskovanju takih kompleksnih kaznivih dejanj in njihovo pripravljenost za izmenjavo znanja z udeleženci teh srečanj. Nova Zelandija lahko z operativnega vidika Europolu prinese znatno dodano vrednost na področju pregona kibernetske kriminalitete, zlasti spolnega izkoriščanja otrok na spletu. Na tem področju delujeta in imata veliko izkušenj novozelandska policija in novozelandska enota za boj proti digitalnemu izkoriščanju otrok v okviru Ministrstva za notranje zadeve, ki sta imeli pomembno vlogo v odmevnih operacijah.

                  Nova Zelandija je edina država v mreži pet oči (Five Eyes)
                  8
               , s katero Europol nima pravne podlage za izmenjavo osebnih podatkov. To omejuje zmožnosti obeh strani za izmenjavo dragocenih operativnih informacij in sistematično sodelovanje. Prav tako ustvarja razmere, v katerih morajo biti dvostranski stiki vzpostavljeni neposredno z državami članicami ali prek tretjih agencij, vključno z Interpolom. Narava takih stikov ovira učinkovitost držav članic pri obravnavanju te vrste kriminala in jim onemogoča, da bi prispevale k dodani vrednosti Europola in jo izkoristile, zlasti na področju terorističnih spletnih vsebin in spolnega izkoriščanja otrok na spletu.

               ·Motoristične kriminalne tolpe: novozelandska policija in Europol imata velik interes za sodelovanje pri boju proti motorističnim kriminalnim tolpam. Te tolpe so vedno večja težava na Novi Zelandiji, novozelandska policija pa je pred kratkim ustanovila obveščevalno enoto za tolpe. Motoristične kriminalne tolpe so eden od glavnih ciljev te enote. Europolov monitor analitičnih projektov se posebej zanima za potovanja v Evropo in kazenske evidence članov motorističnih kriminalnih tolp na Novi Zelandiji, pa tudi za njihove domnevne stike z nekaterimi organiziranimi kriminalnimi združbami v jugovzhodni Aziji.

               ·Prepovedane droge: Europol je v preteklosti že obravnaval obsežen primer prepovedane trgovine z amfetamini iz EU na Novo Zelandijo. Na tem področju obstajajo možnosti za nadaljnje sodelovanje.

               2.PRAVNI ELEMENTI PRIPOROČILA

               Uredba (EU) 2016/794 o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) določa pravni okvir Europola, zlasti njegove cilje, naloge, pristojnosti, zaščitne ukrepe za varstvo podatkov in načine sodelovanja z zunanjimi partnerji. To priporočilo je skladno z določbami uredbe o Europolu
                  9
               .

               Cilj tega priporočila je, da Svet Komisijo pooblasti za pogajanja v imenu EU o prihodnjem sporazumu. Pravna podlaga za to, da Svet odobri začetek pogajanj, je člen 218(3) in (4) PDEU.

               V skladu s členom 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije se Komisija imenuje za pogajalca Unije za sklenitev sporazuma med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Nove Zelandije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Nove Zelandije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in zlasti člena 218(3) in (4) PDEU,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Uredba (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta
                  10
                je bila sprejeta 11. maja 2016 in se uporablja od 1. maja 2017.

               (2)Določbe Uredbe (EU) 2016/794, zlasti določbe o prenosu osebnih podatkov, ki jih Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) prenese tretjim državam in mednarodnim organizacijam, določajo, da lahko Europol prenese osebne podatke organu tretje države na podlagi mednarodnega sporazuma, ki je bil sklenjen med Unijo in to tretjo državo v skladu s členom 218 PDEU in zagotavlja ustrezne zaščitne ukrepe glede varstva zasebnosti ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov.

               (3)Treba bi bilo začeti pogajanja za sporazum med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Nove Zelandije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu (v nadaljnjem besedilu: Sporazum).

               (4)Kot je pojasnjeno tudi v uvodni izjavi 35 Uredbe (EU) 2016/794, bi morala imeti Komisija možnost, da se med pogajanji o Sporazumu in v vsakem primeru pred sklenitvijo Sporazuma posvetuje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov.

               (5)Sporazum bi moral spoštovati temeljne pravice in načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico do zasebnega in družinskega življenja iz člena 7 Listine, pravico do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča iz člena 47 Listine. Sporazum bi bilo treba uporabljati v skladu z navedenimi pravicami in načeli.

               (6)Sporazum ne bi smel vplivati na prenos osebnih podatkov ali druge oblike sodelovanja med organi, odgovornimi za zagotavljanje nacionalne varnosti, niti ne bi smel vanje posegati –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija se pooblasti, da se v imenu Unije pogaja o sporazumu med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Nove Zelandije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu.

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 2

               Pogajanja se opravijo ob posvetovanju z ustreznim [ime posebnega odbora vnese Svet].

               Člen 3

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju, 30.10.2019

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        Uredba (EU) 2016/794 z dne 11. maja 2016 (UL L 135, 24.5.2016, str. 53).

                     (2)

                        COM(2017) 608 final.

                     (3)

                        Alžirija, Egipt, Izrael, Jordanija, Libanon, Maroko, Tunizija in Turčija.

                     (4)

                        COM(2015) 185 final.

                     (5)

                        Dokument Sveta 10384/17 z dne 19. junija 2017.

                     (6)

                        Skupna vizija, enotno ukrepanje: močnejša Evropa – Globalna strategija za zunanjo in varnostno politiko Evropske unije (
                  http://europa.eu/globalstrategy/en
                  ).

                     (7)

                        Zakon o zasebnosti je trenutno v postopku reforme na podlagi predloga zakona, ki je bil predstavljen marca 2018.

                     (8)

                     Obveščevalno

                   zavezništvo, v katerem sodelujejo

                     Avstralija

                  ,

                     Kanada

                  ,

                     Nova Zelandija

                  ,

                     Združeno kraljestvo

                   in

                     Združene države

                  .

                     (9)

                        Zlasti s členi 3, 23 in 25 ter poglavjem VI Uredbe (EU) 2016/794.

                     (10)

                        Uredba (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) ter nadomestitvi in razveljavitvi sklepov Sveta 2009/371/PNZ, 2009/934/PNZ, 2009/935/PNZ, 2009/936/PNZ in 2009/968/PNZ (UL L 135, 24.5.2016, str. 53).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 30.10.2019
            COM(2019) 551 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu za SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Novo Zelandijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Nove Zelandije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

               PRILOGA

               Komisija bi si med pogajanji morala prizadevati za cilje, ki so podrobno opisani v nadaljevanju.

               (1)Cilj Sporazuma je zagotoviti pravno podlago za prenos osebnih podatkov med Europolom in pristojnimi organi Nove Zelandije, da bi se podprli in okrepili ukrepi pristojnih organov te države in držav članic ter njihovo medsebojno sodelovanje pri preprečevanju hudih čezmejnih kaznivih dejanj in terorizma ter boju proti njim, obenem pa zagotovili ustrezni zaščitni ukrepi glede varstva zasebnosti, osebnih podatkov ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov.

               (2)Da bi se zagotovila omejitev namena, se sodelovanje in izmenjava podatkov na podlagi Sporazuma nanašata le na tiste oblike kriminalitete in povezanih kaznivih dejanj, ki spadajo v pristojnost Europola v skladu s členom 3 Uredbe (EU) 2016/794 (v nadaljnjem besedilu skupaj: kazniva dejanja). Sodelovanje bi moralo biti osredotočeno zlasti na preprečevanje terorizma in boj proti njemu, razbitje organiziranega kriminala in boj proti kibernetski kriminaliteti. V Sporazumu bi morali biti določeni področje uporabe Sporazuma in nameni, za katere lahko Europol prenese osebne podatke pristojnim organom Nove Zelandije.

               (3)Sporazum bi moral jasno in natančno opredeljevati potrebne zaščitne ukrepe in nadzor v zvezi z varstvom osebnih podatkov ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov (ne glede na njihovo državljanstvo in kraj prebivališča) pri izmenjavi osebnih podatkov med Europolom in pristojnimi organi Nove Zelandije. Poleg zaščitnih ukrepov, navedenih v nadaljevanju, bi morali ti ukrepi vključevati tudi zahtevo, da bodo za prenos osebnih podatkov veljale obveznosti glede zaupnosti in da se osebni podatki ne bodo uporabljali za zahtevanje, izrek ali izvršitev smrtne kazni ali katere koli oblike krutega in nečloveškega ravnanja, brez poseganja v dodatne zaščitne ukrepe, ki bi lahko bili potrebni.

               Zlasti je treba upoštevati naslednje:

               (a)Sporazum bi moral vsebovati opredelitve ključnih pojmov. Sporazum bi moral zlasti vsebovati opredelitev osebnih podatkov v skladu s členom 3(1) Direktive (EU) 2016/680.

               (b)Sporazum bi moral spoštovati načelo specifičnosti in zagotavljati, da se podatki ne obdelujejo za druge namene kot za namene prenosa. Namen obdelave osebnih podatkov s strani pogodbenic v okviru Sporazuma bi moral biti zato jasno in natančno določen ter ne bi smel presegati tistega, kar je v posameznem primeru nujno potrebno za preprečevanje terorizma in kaznivih dejanj, navedenih v Sporazumu, ter boj proti njim.

               (c)Osebni podatki, ki jih prenese Europol v skladu s Sporazumom, bi se morali obdelovati na pošten način in na zakoniti podlagi ter samo za namene, za katere so bili preneseni. Sporazum bi moral Europolu nalagati obveznost, da ob prenosu podatkov navede morebitne omejitve glede dostopa do podatkov ali njihove uporabe, tudi kar zadeva prenos, izbris, uničenje ali nadaljnjo obdelavo podatkov. Sporazum bi moral od pristojnih organov Nove Zelandije zahtevati, da spoštujejo te omejitve, in opredeljevati, kako se bo izpolnjevanje teh omejitev zagotavljalo v praksi. Osebni podatki bi morali biti ustrezni, relevantni in omejeni na to, kar je nujno potrebno za navedeni namen. Prav tako bi morali biti točni in posodobljeni. Osebni podatki se ne bi smeli hraniti dlje časa, kot je nujno potrebno za namene, za katere so bili preneseni. Sporazum bi morala spremljati priloga z izčrpnim seznamom pristojnih organov Nove Zelandije, katerim lahko Europol prenese osebne podatke, in kratkim opisom njihovih pristojnosti.

               (d)Europolu bi moralo biti prepovedano prenesti osebne podatke, ki razkrivajo rasno ali etnično poreklo, politično prepričanje, vero ali filozofsko prepričanje ali članstvo v sindikatu, genetske podatke in podatke o zdravju in spolnem življenju, razen če so v posameznem primeru nujno potrebni in sorazmerni za preprečevanje kaznivih dejanj, navedenih v Sporazumu, ali boj proti njim, za njih pa veljajo ustrezni zaščitni ukrepi. Sporazum bi moral vsebovati tudi posebne zaščitne ukrepe za prenos osebnih podatkov žrtev kaznivih dejanj, prič ali drugih oseb, ki lahko zagotovijo informacije o kaznivih dejanjih, kot tudi za prenos osebnih podatkov mladoletnikov.

               (e)Sporazum bi moral zagotavljati, da so pravice posameznikov, katerih osebni podatki se obdelujejo, izvršljive, in sicer z določitvijo pravil o pravici do dostopa do podatkov ter njihovega popravka in izbrisa, vključno s posebnimi razlogi, ki bi lahko dovoljevali kakršne koli potrebne in sorazmerne omejitve. Sporazum bi moral zagotavljati tudi izvršljive pravice upravnega in sodnega varstva za vse osebe, katerih podatki se obdelujejo na podlagi Sporazuma, ter učinkovita pravna sredstva.

               (f)Sporazum bi moral določati pravila o hrambi, pregledu, popravku in izbrisu osebnih podatkov ter o hranjenju evidenc za namene beleženja in dokumentiranja pa tudi pravila o informacijah, ki se dajo na voljo posameznikom. Zagotavljati bi moral tudi zaščitne ukrepe v zvezi z avtomatizirano obdelavo osebnih podatkov.

               (g)Sporazum bi moral določati merila, na podlagi katerih se ocenita zanesljivost vira in točnost podatkov.

               (h)Sporazum bi moral vključevati obveznost zagotavljanja varnosti osebnih podatkov z ustreznimi tehničnimi in organizacijskimi ukrepi, vključno s tem, da se dostop do osebnih podatkov omogoči le pooblaščenim osebam. Prav tako bi moral vključevati obveznost uradnega obvestila v primeru kršitve varstva osebnih podatkov, ki vpliva na podatke, prenesene na podlagi Sporazuma.

               (i)Nadaljnji prenosi informacij s strani pristojnih organov Nove Zelandije drugim organom na Novi Zelandiji, tudi za uporabo v sodnih postopkih, bi morali biti dovoljeni samo za prvotne namene prenosa s strani Europola, zanje pa bi morali veljati ustrezni pogoji in zaščitni ukrepi, vključno s predhodnim dovoljenjem Europola.

               (j)Za nadaljnje prenose informacij s strani pristojnih organov Nove Zelandije organom v tretji državi bi morali veljati enaki pogoji, kot so navedeni v točki (i), z dodatno zahtevo, da bi se morali taki nadaljnji prenosi dovoliti le v tiste tretje države, v katere je dovoljen prenos osebnih podatkov s strani Europola na podlagi člena 25(1) Uredbe (EU) 2016/794.

               (k)Sporazum bi moral zagotavljati sistem nadzora s strani enega ali več neodvisnih javnih organov, odgovornih za varstvo podatkov, ki imajo učinkovita preiskovalna in intervencijska pooblastila za izvajanje nadzora nad tistimi javnimi organi Nove Zelandije, ki uporabljajo osebne podatke/izmenjane informacije, ter za sodelovanje v sodnem postopku. Neodvisni organi bi morali imeti zlasti pooblastila za obravnavo pritožb posameznikov v zvezi z uporabo njihovih osebnih podatkov. Javni organi, ki uporabljajo osebne podatke, bi morali biti odgovorni za skladnost s pravili o varstvu osebnih podatkov v skladu s Sporazumom.

               (4)Sporazum bi moral zagotavljati učinkovit mehanizem za reševanje sporov v zvezi z razlago in uporabo Sporazuma, da se zagotovi, da pogodbenici spoštujeta obojestransko dogovorjena pravila.

               (5)Sporazum bi moral vključevati določbe o spremljanju in rednem ocenjevanju Sporazuma.

               (6)Sporazum bi moral vključevati določbo o začetku in koncu veljavnosti ter določbo, v skladu s katero lahko pogodbenica odstopi od Sporazuma ali ga prekine, zlasti če tretja država ne zagotavlja več ravni varstva temeljnih pravic in svoboščin, ki se zahteva na podlagi Sporazuma. Sporazum bi moral tudi določati, ali se lahko osebni podatki, ki spadajo na njegovo področje uporabe in so bili preneseni pred odstopom od Sporazuma ali njegovo prekinitvijo, še naprej obdelujejo. Nadaljnja obdelava osebnih podatkov, če je dovoljena, bi morala biti vsekakor v skladu z določbami Sporazuma ob odstopu od Sporazuma ali njegovi prekinitvi.

               (7)Sporazum lahko po potrebi vključuje klavzulo o ozemeljski uporabi.

               (8)Sporazum je enako verodostojen v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, hrvaškem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem, slovenskem, španskem in švedskem jeziku in bi moral v ta namen vključevati jezikovno klavzulo.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 9.6.2020
            COM(2020) 227 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev protokola k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov
            {SWD(2020) 102 final} - {SWD(2020) 103 final}

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

                  Komisija predlaga pogajanja za sklenitev novega protokola, ki ustreza sedanjim možnostim in potrebam flot držav članic ter je v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Evropska unija in vlada Cookovih otokov sta sklenili Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu
                     1
                  , ki je začel veljati 14. oktobra 2016
                     2
                  . Njegov protokol o izvajanju bo prenehal veljati 13. oktobra 2020. Ta protokol določa ribolovne možnosti za floto Unije in ustrezen finančni prispevek, ki ga plačajo Unija in lastniki plovil.

                  Protokol kot finančno nadomestilo za dostop do referenčne tonaže v višini 7 000 ton/leto določa znesek v višini 385 000 EUR za prvo in drugo leto ter znesek v višini 350 000 EUR za tretje in četrto leto, ki se financirata iz proračuna EU. Poleg tega lastniki plovil EU plačujejo pristojbine za dovoljenje na podlagi cen, določenih v protokolu za dodeljeno kvoto. Za obdobje štirih let veljavnosti protokola je iz proračuna EU zagotovljenih tudi 350 000 EUR na leto za podporo sektorski ribiški politiki Cookovih otokov.

                  Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu s Cookovimi otoki določa ribolovne možnosti za lovljenje tuna in izrazito selivskih vrst za plovila EU iz dveh držav članic (Španije in Francije). Trenutno je sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu s Cookovimi otoki edini aktivni v Tihem oceanu
                     3
                  .

                  Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu prispevajo k uresničevanju ciljev skupne ribiške politike na mednarodni ravni in zagotavljajo, da ribolovne dejavnosti Unije zunaj njenih voda temeljijo na istih načelih in standardih, kot se uporabljajo v pravu Unije. Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu poleg tega podpirajo znanstveno sodelovanje med EU in njenimi partnericami ter spodbujajo preglednost in trajnost za boljše upravljanje ribolovnih virov. Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu spodbujajo upravljanje, saj podpirajo spremljanje in nadzor dejavnosti nacionalnih in tujih flot, zagotavljajo financiranje za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu ter prispevajo k trajnostnemu razvoju lokalnega ribiškega sektorja, kar vključuje dostojno delo, povezano z ribolovnimi dejavnostmi. Sporazumi o partnerstvu o trajnostnem ribištvu krepijo položaj EU v mednarodnih in regionalnih ribiških organizacijah, v primeru Cookovih otokov zlasti v Komisiji za ribištvo zahodnega in srednjega Pacifika (WCPFC)
                     4
                  . Poleg tega ribolovne možnosti, dodeljene na podlagi sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu, temeljijo na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju in prispevajo k večji skladnosti z mednarodnimi ukrepi.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Pogajanja za sklenitev novega protokola s Cookovimi otoki so v skladu z zunanjim delovanjem EU v zvezi z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami (AKP) ter zlasti s cilji Unije glede spoštovanja demokratičnih načel in človekovih pravic.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

                  Pravna podlaga za ta sklep je navedena v členu 218(3) in (4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in sicer v naslovu V (Mednarodni sporazumi) petega dela (Zunanje delovanje Unije), ki določa postopek za pogajanja in sklepanje sporazumov med EU in tretjimi državami.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

                  Ni relevantno, izključna pristojnost.

               •Sorazmernost

                  Sklep je sorazmeren z zastavljenim ciljem.

               •Izbira instrumenta

                  Instrument je določen v členu 218(3) in členu 218(4) PDEU.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

                  Komisija je v letih 2019 in 2020 opravila naknadno oceno sedanjega protokola k sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med EU in Cookovimi otoki in predhodno oceno morebitne obnovitve protokola. Zaključki ocene so navedeni v ločenem delovnem dokumentu služb Komisije
                     5
                  .

                  V oceni je bilo ugotovljeno, da je ribiška industrija EU (vrste tunov) močno zainteresirana za delovanje na ribolovnem območju Cookovih otokov in da je obnovitev protokola očitno najprimernejša možnost. V primeru neobnovitve bi EU ostala brez instrumenta, ki lahko izpolni potrebe različnih zainteresiranih strani in njene lastne potrebe v smislu krepitve globalnega upravljanja oceanov v zahodnem in osrednjem delu Tihega oceana v večstranskem okviru WCPFC.

                  Za Cookove otoke pomeni intervencija EU dodano vrednost v smislu večletne stabilnosti proračunskih prihodkov, uradne platforme za sektorski dialog in neposredne izmenjave z EU, kar zadeva sodelovanje in okvir za skupno spremljanje in nadzor dejavnosti EU. Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu prispeva k spodbujanju odgovornih ribolovnih praks in omogoča dostop do posebne proračunske vrstice (sektorska podpora) za finančno podporo, namenjeno izvajanju nacionalne ribiške politike s strani Cookovih otokov.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

                  V okviru ocene so bila opravljena posvetovanja z državami članicami, predstavniki industrije, mednarodnimi organizacijami civilne družbe ter ribiško upravo in civilno družbo Cookovih otokov. Posvetovanja so potekala tudi v okviru Svetovalnega sveta za ribolov v oddaljenih vodah (LDAC).

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Ni relevantno.

               •Ocena učinka

                  Ni relevantno.

               •Ustreznost in poenostavitev ureditve

                  Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

                  V Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu je vključena klavzula o posledicah kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Proračunske posledice, povezane z novim protokolom, bodo zajemale plačilo finančnega prispevka Cookovim otokom, ki je združljiv s trenutnim večletnim finančnim okvirom in zlasti z dodelitvami za proračunsko vrstico
                     6
                   za sporazume o partnerstvu o trajnostnem ribištvu. Letni zneski za obveznosti in plačila so določeni v letnem proračunskem postopku, vključno z vrstico za rezervo za predloge, ki ne začnejo veljati v začetku leta.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

                  Pogajanja naj bi se začela v drugem ali tretjem četrtletju leta 2020.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

                  Komisija priporoča, da:

                  Svet Komisijo pooblasti, da začne in vodi pogajanja za sklenitev novega protokola k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribolovu z vlado Cookovih otokov;

                  se Komisija imenuje za pogajalko EU o tem vprašanju;

                  Komisija ta pogajanja vodi v posvetovanju s posebnim odborom v skladu z določbami Pogodbe o delovanju Evropske unije;

                  Svet odobri pogajalske smernice, priložene temu priporočilu.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj o protokolu k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Treba bi bilo začeti pogajanja za sklenitev novega protokola k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov.

               (2)Odobriti bi bilo treba tudi pooblastilo za pogajanja o omejenem podaljšanju sedanjega protokola k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov, če je to potrebno za preprečitev dolgotrajne prekinitve ribolovnih dejavnosti
                  7
                –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o novem protokolu k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu z vlado Cookovih otokov.

               Komisija je prav tako pooblaščena, da se pogaja o omejenem podaljšanju sedanjega protokola k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja potekajo v posvetovanju z Delovno skupino Sveta za zunanjo ribiško politiko.

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 131, 20.5.2016, str. 3.

                     (2)

                        UL L 131, 20.5.2017, str. 10.

                     (3)

                        Trenutno so ribiški sporazumi med EU in Federativnimi državami Mikronezije oziroma Salomonovimi otoki oziroma Kiribatijem v mirujočem stanju, saj zanje ni veljavnega protokola o izvajanju.

                     (4)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/WCPFC/en
                  , organ, ustanovljen v skladu z mednarodnim pravom za ohranjanje in upravljanje izrazito selivskih vrst v regiji.

                     (5)

                        [sklic]

                     (6)

                        Glej poglavje 40 (vrstica za rezervo 40 02 41) v skladu z medinstitucionalnim sporazumom večletnega finančnega okvira (2013/C 373/01).

                     (7)

                        Protokol o izvajanju Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov (UL L 131, 20.5.2016, str. 10).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 9.6.2020
            COM(2020) 227 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu zaSKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj v imenu Evropske unije za sklenitev protokola k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov
            {SWD(2020) 102 final} - {SWD(2020) 103 final}

               PRILOGA

               Pogajalske smernice za novi protokol k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov

               Cilj pogajanj je sklenitev protokola k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  1
                in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012
                  2
                o sporočilu Komisije z dne 13. julija 2011 o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike
                  3
               .

               Da bi s tem novim protokolom zagotovili spodbujanje trajnostnega in odgovornega ribištva, bodo pogajalski cilji Komisije temeljili na:

               ·zagotavljanju dostopa do ribiškega območja Cookovih otokov in potrebnih dovoljenj za plovila flote Unije, da lahko opravljajo ribolovne dejavnosti znotraj navedenega območja;

               ·ustreznem upoštevanju najboljših razpoložljivih znanstvenih mnenj in ustreznih načrtov upravljanja, ki jih sprejmejo regionalne organizacije za upravljanje ribištva, da se zagotovi in okrepi okoljska trajnost ribolovnih dejavnosti, usmerjenih izključno v razpoložljive presežne vire, pri čemer se upošteva ribolovna zmogljivost lokalne flote, hkrati pa se posebna pozornost nameni temu, da se zadevni staleži upravljajo skupaj;

               ·iskanju primernega deleža ribolovnih virov, ki v celoti ustreza interesom flote EU, kadar se za te vire zanimajo tudi druge tuje flote;

               ·zagotavljanju, da dostop do izvajanja ribolova temelji na preteklih in pričakovanih prihodnjih dejavnostih flote EU v regiji, ob upoštevanju najnovejših in najboljših razpoložljivih znanstvenih ocen;

               ·nadaljevanju dialoga za okrepitev sektorske politike z namenom spodbujanja izvajanja odgovorne ribiške politike v povezavi z razvojnimi cilji države – zlasti v zvezi z upravljanjem, nadzorom in spremljanjem ribolovnih dejavnosti ter nadaljnjim ukrepanjem, pa tudi znanstvenimi mnenji – ter ob upoštevanju sredstev za preživljanje in interesov lokalnih ribiških skupnosti;

               ·vključitvi klavzule o posledicah kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel;

               ·zagotovilu, da bo protokol prispeval k spodbujanju rasti in dostojnega dela v zvezi s pomorskimi dejavnostmi, ob upoštevanju ustreznih konvencij Mednarodne organizacije dela (MOD).

               V protokolu bi bilo treba določiti zlasti:

               –ribolovne možnosti za posamezno kategorijo, ki se dodelijo plovilom Unije;

               –finančno nadomestilo in pogoje za njegovo izplačilo ter

               –mehanizme za izvajanje sektorske podpore.

               Da bi se izognili prekinitvi ribolovnih dejavnosti, bi moral novi protokol vsebovati klavzulo o začasni uporabi od dneva, ki sledi datumu, ko preneha veljati sedanji protokol.

               Če bi pogajanja za novi protokol k Sporazumu o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov trajala dlje od pričakovanj
                  4
                in da bi se preprečila dolga prekinitev izvajanja ribolovnih dejavnosti, bi si Komisija morala prizadevati za dogovor z vlado Cookovih otokov o podaljšanju sedanjega protokola
                  5
                za omejeno obdobje, po možnosti največ za eno leto, ob tem pa bi morala še naprej poskušati doseči dogovor o novem protokolu v skladu z zgoraj navedenimi cilji.

                     (1)

                        Uredba (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES (UL L 354, 28.12.2013, str. 22).

                     (2)

                        Sklic: ST 7087 2012 REV 1 COR 1, 20.3.2012.

                     (3)

                        Sklic: COM(2011) 417 final, 13.7.2011.

                     (4)

                        Zlasti zaradi posledic trenutnih globalnih sanitarnih razmer, ki izhajajo iz pandemije COVID-19.

                     (5)

                        Protokol o izvajanju Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in vlado Cookovih otokov (UL L 131, 20.5.2016, str. 10.)


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.3.2021
            COM(2021) 138 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Republiko Angolo o spodbujanju naložb

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               Svet je 19. decembra 2019 sprejel Sklep
                  1
                o spremembi pogajalskih smernic za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami, kolikor sodijo v pristojnost Unije (v nadaljnjem besedilu: pogajalske smernice iz leta 2019). Z navedenimi novimi pogajalskimi smernicami so se posodobili obsežno področje uporabe in pogajalske smernice, ki jih je Svet izdal 12. junija 2002 (9930/02).

               V prvem odstavku oddelka 6.2 spremenjenih pogajalskih smernic je navedeno: „Naložbe. V skladu s ciljem ,zmanjšanja in sčasoma izkoreninjenja revščine, ki je v skladu s ciljem trajnostnega razvoja‘ (in ob upoštevanju členov 1, 29, 75 do 78 ter Priloge II k Sporazumu iz Cotonouja in ustreznih določb sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati) se pogodbenice dogovorijo o vzpostavitvi okvira, ki bo olajšal, okrepil in spodbudil vzajemno koristne trajnostne naložbe med njimi, ter pri tem upoštevajo večstranske pobude za spodbujanje naložb. Ta okvir bo temeljil na načelih nediskriminacije, odprtosti, preglednosti in stabilnosti. Pogodbenice bodo podpirale stabilna in pregledna pravila za vlagatelje ter poskušale izboljšati finančno vključenost in dostop do financ ter na ta način spodbujale razvoj privlačnega in stabilnega naložbenega okolja.“

               Angola še ni pogodbenica Sporazuma o gospodarskem partnerstvu med EU in skupino držav Južnoafriške razvojne skupnosti, ki izvajajo Sporazum o gospodarskem partnerstvu
                  2
               , navedeni sporazum pa tudi ne vsebuje določb o spodbujanju naložb.

               Izvršni podpredsednik Evropske komisije Valdis Dombrovskis ter angolski minister za trgovino in industrijo Victor Fernandes sta v skupni izjavi
                  3
                z dne 8. septembra 2020 potrdila, da nameravata začeti predhodne razprave o naložbenem sporazumu med EU in Angolo, poleg sporazuma o gospodarskem partnerstvu, s poudarkom na spodbujanju naložb.

               V skladu z obstoječimi pogajalskimi smernicami, kakor so bile posodobljene leta 2019, je Svet pooblastil Komisijo, da se z državami in regijami AKP pogaja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu, ki zajemajo širok nabor tem, vključno z določbami v zvezi s spodbujanjem naložb
                  4
               . Komisija glede na navedeno in glede na pripravljenost Angole za pogajanja z EU o sporazumu o teh vprašanjih priporoča začetek pogajanj z Angolo o sporazumu o spodbujanju naložb. Da bi zagotovili skladnost in doslednost v pogajanjih o spodbujanju naložb z drugimi državami AKP, bi bilo pogajanja z Angolo treba izvesti na podlagi določb pogajalskih smernic iz leta 2019, ki se nanašajo na spodbujanje naložb (prvi odstavek oddelka 6.2).

               Splošni cilj tega sporazuma bi bil izboljšati naložbeno okolje ter olajšati mobilizacijo in ohranitev naložb med pogodbenicama na podlagi sodobnih in poenostavljenih pravil, ukrepov in postopkov v zvezi z neposrednimi tujimi naložbami. Tako bi sporazum spodbujal trajnostni razvoj, gospodarsko rast in ustvarjanje delovnih mest ter krepil dvostranski naložbeni odnos med EU in Angolo. Zagotovil bi tudi trdno platformo za prispevanje k diverzifikaciji angolskega gospodarstva in njegovi vključitvi v svetovno gospodarstvo.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

               Zgornji cilji so skladni s Pogodbo o Evropski uniji (PEU), ki določa, da bi se morala EU zavzemati za „spodbujanje vključitve vseh držav v svetovno gospodarstvo, skupaj s postopno odpravo omejitev v mednarodni trgovini“
                  5
               .

               Cilji so tudi popolnoma v skladu s cilji Sporazuma iz Cotonouja in sporazuma, ki ga bo nasledil, ter splošnimi načeli, poudarjenih v teh sporazumih.

               Prav tako so v skladu s celovito strategijo EU za Afriko
                  6
               , ki je „predlaga[la], da EU razvije bolj ambiciozne ureditve za lajšanje, privabljanje in podpiranje naložb v Afriki“.

               Ta predlog bi tudi dopolnil tekoča pogajanja o „spodbujanju naložb za razvoj“, ki trenutno potekajo v Svetovni trgovinski organizaciji.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Cilji so skladni z drugimi politikami EU, zlasti z razvojno politiko EU.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

                  Postopkovna pravna podlaga za ta akt je člen 218(3) in (4) PDEU. Kadar Komisija priporoči pogajanja o mednarodnem sporazumu, ne navede materialne pravne podlage.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

                  Vsebina predvidenih pogajanj se nanaša predvsem na skupno trgovinsko politiko. V skladu s členom 5(3) PEU se načelo subsidiarnosti ne uporablja na področjih, ki so v izključni pristojnosti EU. Skupna trgovinska politika je med področji, na katerih ima Unija v skladu s členom 3 PDEU izključno pristojnost. Ta politika vključuje pogajanja o trgovinskih sporazumih, med drugim v skladu s členom 207 PDEU.

                  Priporočilo Komisije je v skladu z načelom sorazmernosti, saj je sklenitev mednarodnega sporazuma glavni instrument za prevzem vzajemnih pravic in obveznosti z akterjem v mednarodnem pravu, kot je tuja država.

               •Izbira instrumenta

                  Sklep Sveta Evropske unije.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje

                  Ni relevantno.

               •Posvetovanja z deležniki

                  Komisija je od junija do novembra 2020 izvedla javno posvetovanje
                     7
                  , v okviru katerega je Evropski parlament, države članice, deležnike in civilno družbo pozvala k pregledu trgovinske politike Evropske unije, vključno z načini za krepitev trgovinskih in naložbenih odnosov EU s sosednjimi državami in Afriko.

                  Komisija se redno posvetuje z deležniki, med drugim v strokovni skupini za trgovinske sporazume
                     8
                   in prek dialoga s civilno družbo
                     9
                  .

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Ta predlog temelji na zunanjem strokovnem mnenju, pridobljenem v okviru projekta, ki ga je po naročilu Evropske komisije izvedla Svetovna banka. V poročilih je bilo zlasti ugotovljeno, da vlagatelji
                     10
                   kot ključne dejavnike, ki vplivajo na njihove naložbene odločitve v državah v razvoju, navajajo pomanjkanje preglednosti in predvidljivosti pri poslovanju z javnimi agencijami, nenadne spremembe zakonov in predpisov ter zamude pri pridobivanju vladnih dovoljenj in odobritev. To so področja, ki bi jih predlog zajemal.

               •Ocena učinka

                  Sklep Sveta o pogajalskih smernicah iz leta 2019 je že zajemal, da bi se bilo treba pogajati o spodbujanju naložb z državami in regijami AKP. Ta sklep je postopkovna zahteva, ki sama po sebi ne bo imela dodatnega učinka v primerjavi s sklepom Sveta o pogajalskih smernicah iz leta 2019.

               •Primernost in poenostavitev ureditve

                  Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

                  Pobuda v celoti upošteva Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Pobuda nima proračunskih posledic.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

                  Ni relevantno.

               •Obrazložitveni dokumenti (za direktive)

                  Ni relevantno.

               •Postopkovni vidiki

               V imenu EU se bo pogajala Komisija. V skladu s členom 218(4) PDEU se predlaga, da Svet Evropske unije določi odbor, v posvetovanju s katerim se vodijo pogajanja.

               V skladu s členom 218(10) PDEU se v vseh fazah postopka obvešča Evropski parlament.

               Komisija bo to priporočilo objavila takoj po njegovem sprejetju.

               Komisija priporoča, da se pooblastilo objavi takoj po tem, ko ga Svet sprejme.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Republiko Angolo o spodbujanju naložb

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Začeti bi bilo treba pogajanja za sklenitev sporazuma z Angolo o spodbujanju naložb.

               (2)S Sklepom Sveta (EU) 2020/13
                  11
                so se spremenile pogajalske smernice za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi (AKP) državami in regijami, kolikor sodijo v pristojnost Unije.

               (3)Da bi zagotovili skladnost in doslednost v pogajanjih o spodbujanju naložb z drugimi državami AKP, bi bilo pogajanja z Angolo treba izvesti na podlagi pogajalskih smernic, ki se nanašajo na spodbujanje naložb iz Sklepa (EU) 2020/13 –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja z Republiko Angolo o sporazumu o spodbujanju naložb.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v prvem odstavku oddelka 6.2 Dodatka k Sklepu (EU) 2020/13.

               Člen 3

               Pogajanja se opravijo v posvetovanju s/z [ime posebnega odbora vnese Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        Sklep Sveta (EU) 2020/13 z dne 19. decembra 2019 o spremembi pogajalskih smernic za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami, kolikor sodijo v pristojnost Unije (UL L 6, 10.1.2020, str. 101).

                     (2)

                        Angola je v postopku pridružitve obstoječemu Sporazumu o gospodarskem partnerstvu med EU in skupino držav Južnoafriške razvojne skupnosti, ki izvajajo Sporazum o gospodarskem partnerstvu (to skupino trenutno sestavljajo Bocvana, Esvatini, Lesoto, Mozambik, Namibija in Južna Afrika).

                     (3)

                        https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/84859/5th-angola-eu-ministerial-meeting-joint-way-forward_en.

                     (4)

                        Taka pogajanja trenutno potekajo s petimi državami vzhodne in južne Afrike v okviru „poglobitve“ obstoječega Sporazuma o gospodarskem partnerstvu.

                     (5)

                        Člen 21(2)(e) PEU.

                     (6)

                        Skupno sporočilo iz leta 2020 z naslovom Za celovito strategijo z Afriko
                  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:52020JC0004&qid=1615212029275&from=EN
                  .

                     (7)

                        https://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=266.

                     (8)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/
                  .

                     (9)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531
                  .

                     (10)

                        Glej Svetovna banka, Retention and Expansion of Foreign Direct Investment, Political Risk and Policy Responses (Ohranitev in širitev neposrednih tujih naložb – politično tveganje in odzivi politike),
                  http://documents1.worldbank.org/curated/en/387801576142339003/pdf/Political-Risk-and-Policy-Responses.pdf
                  .

                     (11)

                        Sklep Sveta (EU) 2020/13 z dne 19. decembra 2019 o spremembi pogajalskih smernic za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami, kolikor sodijo v pristojnost Unije (UL L 6, 10.1.2020, str. 101).