				|

		52013DC0373

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Romunije za leto 2013 in mnenje Sveta o romunskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2016 /* COM/2013/0373 final - 2013/ () */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Romunije za leto 2013
in mnenje Sveta o romunskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2016
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim
stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 9(2)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je 26. marca 2010
potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za
rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je 13. julija 2010
na podlagi predlogov Komisije sprejel priporočilo o širših smernicah za
ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010
sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic[4], ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)       Voditelji držav oziroma vlad
so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z
uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen
okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)       Svet je 6. julija 2012
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Romunije za
leto 2012 in dal mnenje o dopolnitvi romunskega konvergenčnega
programa za obdobje 2011–2015.
(5)       Komisija je 28. novembra 2012
sprejela letni pregled rasti[5],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi
Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[6], v katerem Romunije ni
opredelila kot ene od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen
pregled.
(6)       Evropski svet je 14. marca 2012
potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k
normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti,
odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne
uprave.
(7)       Romunija je 30. aprila 2013
predložila konvergenčni program za leto 2013, ki zajema obdobje 2012–2016,
in nacionalni reformni program za leto 2013. Programa sta bila ocenjena
istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.
(8)       Na podlagi ocene
konvergenčnega programa za leto 2013 v skladu z Uredbo
Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na
katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten in skladen z
oceno iz nedavne napovedi Evropske komisije. Romunija je zaradi znatnih
konsolidacijskih prizadevanj in v skladu s priporočilom Sveta svoj
javnofinančni primanjkljaj v letu 2012 zmanjšala pod 3 %. Cilj konvergenčnega programa je doseči
srednjeročni proračunski cilj v višini –1 % BDP (prej –0,7 %
BDP), ki ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Cilj
proračunske strategije iz programa je doseči srednjeročni
proračunski cilj do leta 2014, kar po ponovnem izračunu Komisije, ki
temelji na skupno dogovorjeni metodologiji, ustreza doseganju navedenega cilja
do leta 2015. Napredek v strukturnem smislu pri doseganju srednjeročnega
proračunskega cilja je večji od 0,5 %BDP za leto 2013 in okoli 0,4 %
leta 2014. Referenčna vrednost za odhodke je bila v programskem obdobju
dosežena. Prilagoditev je v letu 2013 predvidena v začetni fazi, in sicer
z ukrepi, ki spodbujajo prihodke, vključno z zmanjšanjem števila
davčnih olajšav, izboljšanjem obdavčitve kmetijstva ter uvedbo
pristojbine po deregulaciji cen plina in posebnega davka za prenos elektrike in
plina. Glavna tveganja za konvergenčni program so povezana z dodatnimi
morebitnimi finančnimi popravki, povezanimi s črpanjem sredstev EU
ali financiranjem prednostnih projektov iz nacionalnega proračuna,
ponovnim kopičenjem zaostankov, zlasti na ravni lokalne vlade, in omejenim
napredkom pri prestrukturiranju državnih podjetij. Javni dolg Romunije ostaja
relativno nizek in je leta 2012 znašal 37,8 % BDP. Pričakuje se,
da se bo leta 2014 povečal na 38,6 %, vendar bo v programskem obdobju
ostal pod pragom 60 % BDP.
(9)       Evropska komisija in MDS sta
se po zahtevku Romunije z dne 17. februarja 2011 z romunskimi organi
dogovorila o preventivnem programu gospodarskega prilagajanja. Romunija se je v
okviru preventivne pomoči EU zavezala, da bo izvedla celovit program
gospodarske politike s posebnim poudarkom na ukrepih strukturnih reform, da se
izboljša delovanje trga dela in proizvodnega trga ter okrepita trdnost in
potencial rasti romunskega gospodarstva. Hkrati je program zagotovil
nadaljevanje fiskalne konsolidacije, izboljšanje upravljanja in nadzora javnih
financ ter izvajanje reform zunanje in monetarne politike ter politike za
finančno stabilnost in finančne trge. Romunija je marca 2013 uradno
zaprosila za trimesečno podaljšanje programa MDS. Medtem ko se je možnost
črpanja sredstev v okviru programa EU iztekla ob koncu marca 2013, bo
končni pregled programa izveden do konca junija 2013.
(10)     Fiskalni položaj Romunije se
je izboljšal, saj se je proračunski primanjkljaj leta 2012 zmanjšal pod 3 %,
leta 2013 pa je predvidena dodatna fiskalna konsolidacija. Slabo izpolnjevanje
davčnih obveznosti je velik izziv za romunski davčni sistem, zlasti
na področju DDV in obdavčitve dela. Okoljski davki so pod
povprečjem EU. Javni dolg Romunije ostaja nizek in je leta 2011 znašal 34,7% BDP.
Pričakuje se, da se bo leta 2014 povečal na 38 %, vendar bo
ostal pod pragom 60 % BDP. Medtem ko Romuniji kratko- ali
srednjeročno ne grozi tveganje fiskalnih težav, pa ji srednje tveganje
grozi dolgoročno, zlasti zaradi odhodkov, povezanih s staranjem
prebivalstva. Obstaja zaskrbljenost, kar zadeva vzdržnost in ustreznost
pokojninskega sistema, in sicer zaradi nizkega razmerja med zaposlenimi, ki plačujejo
prispevke, in upokojenci. Romunija je zdaj ena od dveh držav članic, ki še
ni izenačila upokojitvene starosti za ženske in moške, stopnja
zaposlenosti starejših (41,4 % leta 2012) pa je znatno pod povprečjem
EU.
(11)     Značilnost zdravstvenega
sektorja v Romuniji je velika neenakost pri dostopu in kakovosti ponujenih
storitev. Razlog za navedeno je tudi neučinkovita poraba sredstev in slabo
upravljanje. Reforme za izboljšanje učinkovitosti sektorja zdravstvene
oskrbe so se začele izvajati, potrebna pa so stalna prizadevanja.
Stroškovna učinkovitost sistema bi se lahko povečala z zmanjšanjem
čezmerne uporabe bolnišnične oskrbe in okrepitvijo osnovne
zdravstvene oskrbe ter sistemov napotitve.
(12)     Romunija je leta 2012 še vedno
imela nizko stopnjo zaposlenosti (63,8 %), čeprav je glede na leto
poprej zabeležila njeno manjše povečanje (od 62,8 %). Cilj države v
okviru programa Evropa 2020 v višini 70 % ostaja težko dosegljiv. Romunska
produktivnost dela je še vedno ena najnižjih v EU. Kakovost dejavnosti
vključevanja, iskanja zaposlitve in preusposabljanja javnih zavodov za
zaposlovanje je še vedno relativno nizka. Omejena upravna zmogljivost ne
omogoča niti učinkovitega oblikovanja aktivnih politik trga dela s
kakovostnimi usmerjenimi storitvami niti boljšega vključevanja aktivnih in
pasivnih politik trga dela. Udeležba odraslih v vseživljenjskem učenju
ostaja na zelo nizki ravni (1,6 % leta 2011), kar je znatno nižje od
povprečja EU (8,9 %). Stopnji zaposlenosti (23,9 %) in
aktivnosti (30,9 %) mladih sta bili leta 2012 med najnižjimi v EU,
hkrati pa je bila v navedenem letu stopnja brezposelnosti mladih visoka, in
sicer 22,7 %. Romunija beleži visok in naraščajoč delež mladih,
ki so brezposelni in brez izobrazbe ali usposabljanja (16,8 % leta 2012).
(13)     Znižanje revščine ostaja
velik izziv. Leta 2011 je 40,3 % prebivalcev živelo na robu revščine
in socialne izključenosti, kar je dve tretjini več kot povprečje
EU pri 24,2 %. Zlasti so prizadeti otroci (49,1 %). Vpliv socialnih
transferjev (brez pokojnin) na zmanjšanje revščine ostaja znatno pod
povprečno učinkovitostjo transferjev v EU, in sicer za celotno
prebivalstvo (23,7 % za Romunijo v primerjavi s 37,5 % za EU v
letu 2011) in za otroke (22 % v primerjavi z 42,8 % v EU).
Uporaba, pokritje in ustreznost socialnih prejemkov ostajajo izziv za
učinkovitost sistema socialnih prejemkov pri zmanjšanju revščine. Na
področju socialne pomoči so bili leta 2012 sprejeti številni
predpisi, in sicer kot posledica reforme iz leta 2011. Sprejetje preostale
zakonodaje bi bil pomemben korak pri popolni izvedbi reforme, povezavo z
aktivacijskimi ukrepi pa bi bilo mogoče dodatno okrepiti. Izvajanje
nacionalne strategije o vključevanju Romov se je začelo leta 2012,
a rezultati so skromni. Za njeno učinkovito izvajanje je potrebno boljše
usklajevanje različnih zainteresiranih strani, vključno z
dodeljevanjem finančnih sredstev.
(14)     Zakon o izobraževanju iz leta 2011,
ki predstavlja veliko reformo z dolgoročnim načrtom za izboljšanje
kakovosti izobraževanja na vseh ravneh, se še ne izvaja v celoti. Za
učinkovito izvajanje reforme v izobraževanju bodo potrebni finančni
in človeški viri, ki se bodo v celoti posvetili oblikovanju upravne
zmogljivosti in politike. Romunija se sooča z velikim izzivom
povečanja kakovosti svojega sistema izobraževanja in usposabljanja.
Zgodnje opuščanje šolanja je znaten izziv. Stopnja tega v Romuniji je
namreč leta 2012 znašala 17,3 %, kar je znatno nad 13,5-odstotnim
povprečjem EU in 11,3-odstotnim nacionalnim ciljem. Težave imajo zlasti
podeželska in oddaljena območja ter Romi. Romunija tudi ne razpolaga z
ustreznim mehanizmom za zbiranje podatkov o mladih osipnikih. Zato bi pomagala
celovita strategija, ki bo sprejeta letos. Dostop do kakovostne in dostopne
vzgoje ter izobraževanja in oskrbe v zgodnjem otroštvu ostaja
problematičen. Neskladnosti med znanjem in sposobnostmi ter povpraševanjem
na trgu dela so značilne za velik del programov poklicnega in terciarnega
izobraževanja, nizka stopnja poklicnih spretnosti pa je poseben izziv. Visoka
stopnja brezposelnosti med visokošolskimi diplomanti in stopnja
prekvalificiranih sta zadostna razloga za to, da se dodati uskladitvi terciarne
izobrazbe s trgom dela nameni posebna pozornost. Pozitiven ampak počasen
napredek je bil dosežen pri prehodu iz institucionalne na alternativno oskrbo
otrok brez staršev, a potrebna so nadaljnja prizadevanja.
(15)     Slaba upravna zmogljivost je
ključna skrb za Romunijo. Značilnost javne uprave so neusklajen
pravni okvir, pogosta uporaba izrednih odlokov, nizka stopnja sodelovanja med
ministrstvi in čezmerna birokracija. Slabijo jo tudi pomanjkanje znanja in
sposobnosti, slaba preglednost pri zaposlovanju osebja in visoka stopnja
fluktuacije na vodstvenih mestih. Slaba upravna zmogljivost prispeva k slabem
črpanju sredstev EU. Cilj črpanja sredstev s konca leta 2012,
dogovorjen v okviru programa finančne pomoči EU, ni bil dosežen in to
z veliko razliko. Skupna pridobljena sredstva so konec leta 2012 znašala 5,53 milijarde EUR
ali 20,2 % celotnih razpoložljivih strukturnih, kohezijskih in kmetijskih
sredstev. To je za 2,47 milijarde EUR manj od cilja iz programa za konec
leta 2012, ki je bil določen v višini 8 milijard EUR.
Stopnja črpanja strukturnih in kohezijskih sredstev je celo nižja in je
konec marca 2013 znašala 13 %. Črpanje sredstev EU je v večini
druge polovice leta 2012 zaostajalo, in sicer potem ko so nacionalni in
evropski revizorji v sistemih upravljanja in nadzora ter na področju
javnega naročanja ugotovili številne pomanjkljivosti. Obstaja znatno
tveganje, da bo leta 2013 znaten del strukturnih in kohezijskih sredstev
prerazporejen.
(16)     Romunija se
sooča s številnimi izzivi na področju konkurenčnosti gospodarstva,
saj je produktivnost panog in storitev nizka. Glavni izzivi so šibko poslovno
okolje ter majhna podpora raziskav in razvoja. Izboljšanje poslovnega okolja bi
bilo treba vključiti v širšo in usklajeno strategijo za e-vlado, da se
spodbudi upravna kultura preglednosti in pravne varnosti ter zagotovijo boljše
javne storitve na spletu. Romunija bi si morala prizadevati tudi za olajšanje
dostopa do finančnih sredstev in zmanjšanje administrativnega bremena MSP.
Intenzivnost raziskav in razvoja je zelo nizka (0,48 % leta 2011),
učinkovitost in uspešnost naložb pa je treba znatno izboljšati. Vlagatelji
v raziskave in razvoj morajo določiti prednostne dejavnosti, ki imajo
potencial za pridobitev zasebnih naložb. Romunija bi morala tudi okrepiti okvir
pravic intelektualne lastnine, in sicer z namenom povečanja
komercializacije rezultatov raziskav.
(17)     Romunija se v energetskem in
prometnem sektorju sooča z nizko stopnjo konkurence in učinkovitosti.
Neučinkovitost in nepregledno upravljanje državnih podjetij v teh
sektorjih predstavlja velik izziv. Povečanje energetske učinkovitosti
v stavbah, pri okrožnem ogrevanju, v industriji in prometu je nadaljnji
ključni izziv. Romunija je tretje najbolj energetsko intenzivno
gospodarstvo v EU, saj je njena energetska intenzivnost 2,5-krat večja od
povprečja EU. Prav tako je tretje najbolj ogljično intenzivno
gospodarstvo v EU. Stanovanjske stavbe v Romuniji porabijo osemkrat več
energije od povprečja EU-15, in sicer zaradi neustreznega okrožnega
ogrevalnega sistema in neustrezno izoliranih stavb. Povezovanje romunskega trga
za električno energijo in plin s trgi EU ostaja nepopolno, poleg tega pa
je treba vzpostaviti čezmejna plinska omrežja.
(18)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla obsežno analizo romunske ekonomske politike. Ocenila je
konvergenčni program in nacionalni reformni program. Glede na to, da je
treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z
vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve,
Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in
socialno-ekonomsko politiko v Romuniji, ampak tudi spoštovanje pravil in
smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v
priporočilih iz točk 1 do 8 spodaj.
(19)     Svet je ob upoštevanju te
ocene proučil romunski konvergenčni program, njegovo mnenje[7] pa je izraženo zlasti v
priporočilu iz točke 1 spodaj –
PRIPOROČA, naj Romunija v obdobju 2013–2014
izvede naslednje ukrepe:
1.           V celoti naj izvede program
finančne pomoči EU in MDS.
2.           Zagotovi naj rasti prijazno
fiskalno konsolidacijo in izvede proračunsko strategijo za leto 2013
in pozneje, kot je predvideno, ter tako do leta 2015 zagotovi izpolnitev
srednjeročnega proračunskega cilja. Izboljša naj pobiranje davkov z
izvajanjem celovite strategije izpolnjevanja davčnih obveznosti ter se
bori proti neprijavljenemu delu. Hkrati naj razišče načine za
povečanje prihodkov od okoljskih davkov. Izenači naj upokojitveno
starost za moške in ženske ter s spodbujanjem zaposlovanja starejših podpre
pokojninsko reformo.
3.           Izvaja naj reforme
zdravstvenega sektorja, da se povečajo njegova učinkovitost, kakovost
in dostopnost, zlasti za prikrajšane osebe ter oddaljene in izolirane
skupnosti. Zmanjša naj čezmerno uporabo bolnišnične oskrbe,
vključno z okrepitvijo ambulantne oskrbe.
4.           Izboljša naj udeležbo na trgu
dela ter zaposljivost in produktivnost delovne sile, in sicer s pregledom in
okrepitvijo aktivnih politik trga dela, da se zagotovijo usposabljanje in
individualne storitve ter spodbudi vseživljenjsko učenje. Izboljša naj
zmogljivost nacionalnega zavoda za zaposlovanje, da se poveča kakovost in
pokritje njegovih storitev. V boju proti brezposelnosti mladih naj nemudoma
začne izvajati nacionalni načrt za zaposlovanje mladih, vključno
z na primer jamstvom za mlade. Za zmanjšanje revščine naj izboljša
učinkovitost in uspešnost socialnih transferjev s posebnim poudarkom na
otrocih. Dokonča naj reformo socialne pomoči, in sicer s sprejetjem
ustrezne zakonodaje in okrepitvijo njene povezave z aktivacijskimi ukrepi.
Zagotovi naj dejansko izvedbo nacionalne strategije o vključevanju Romov.
5.           Pospeši naj reformo v
izobraževanju, vključno z okrepitvijo upravne zmogljivosti na centralni in
tudi lokalni ravni, ter oceni učinek reform. Pospeši naj reforme
poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Dodatno naj uskladi terciarno
izobraževanje s potrebami trga dela in izboljša dostop za prikrajšane osebe.
Izvaja naj nacionalno strategijo o zgodnjem opuščanju šolanja s poudarkom
na boljšem dostopu do kakovostne vzgoje in izobraževanja v zgodnjem otroštvu,
vključno za romske otroke. Pospeši naj prehod iz institucionalne na
alternativno oskrbo otrok brez staršev.
6.           Okrepi naj upravljanje in
kakovost institucij ter javne uprave, zlasti z izboljšanjem zmogljivosti za
strateško in proračunsko načrtovanje, in sicer z izboljšanjem
profesionalnosti javne uprave prek boljšega upravljanja človeških virov in
okrepitve mehanizmov za usklajevanje med različnimi ravnmi vlade. Znatno
naj izboljša kakovost predpisov z uporabo ocen učinkov in
sistematičnih vrednotenj. Pospeši naj prizadevanja za črpanje
sredstev EU, zlasti z okrepitvijo sistemov upravljanja in nadzora ter
izboljšanjem javnega naročanja.
7.           Izboljša in poenostavi naj
poslovno okolje, zlasti prek zmanjšanja upravnih bremen za MSP in izvajanja
celovite strategije za e-vlado. Poenostavi in diverzificira naj dostop MSP do
finančnih sredstev. Zagotovi naj tesnejše povezovanje raziskav, inovacij
in panog, zlasti s prednostno obravnavo dejavnosti raziskav in razvoja, ki
imajo potencial za pridobitev zasebnih naložb. Pospeši naj prizadevanja za
izboljšanje kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti sodnega sistema pri
reševanju zadev ter se učinkoviteje bori proti korupciji.
8.           Spodbuja naj
konkurenčnost in učinkovitost mrežnih dejavnosti, in sicer z
zagotavljanjem neodvisnosti in zmogljivosti nacionalnih regulativnih organov
ter z nadaljevanjem reforme upravljanja državnih podjetij v energetskem in
prometnem sektorju. Sprejme naj celovit dolgoročni načrt na področju
prometa in izboljša infrastrukturo širokopasovnih omrežij. Še naprej naj
odpravlja regulirane cene plina in električne energije ter izboljšuje
energetsko učinkovitost. Izboljša naj čezmejno povezovanje
energetskih omrežij in pospeši izvajanje projektov čezmejnih plinskih
omrežij.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               COM(2013) 373 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 in P7_TA(2013)0053.
[4]               Sklep Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               V skladu s členom 9(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije z dne  7. junija 2006  o smernicah za uporabo izjav o odsotnosti preskusov na živalih v skladu z Direktivo Sveta 76/768/EGS   (Besedilo velja za EGP)

text:
               10.6.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 158/18

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 7. junija 2006
   o smernicah za uporabo izjav o odsotnosti preskusov na živalih v skladu z Direktivo Sveta 76/768/EGS
   (Besedilo velja za EGP)
   (2006/406/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 76/768/EGS z dne 27. julija 1976 o približevanju zakonodaje držav članic v zvezi s kozmetičnimi izdelki (1), in zlasti drugega stavka drugega pododstavka člena 6(3) Direktive,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 6(3) Direktive 76/768/EGS določa, da proizvajalec ali odgovorna oseba za dajanje kozmetičnega izdelka v promet na trgu Skupnosti lahko na embalaži izdelka ali na katerem koli dokumentu, pisni opombi, etiketi, ovratniku, priloženem izdelku ali nanašajočem se nanj, izkoristi prednost dejstva, da se preskusi izdelka niso izvajali na živalih, samo če izvajalec ali njegovi dobavitelji niso izvajali ali naročili nobenih preskusov končnega izdelka ali njegovega prototipa ali katere koli od vsebovanih sestavin na živalih ali uporabili katere koli sestavine, ki jih je kdor koli preskušal na živalih zaradi razvoja novih kozmetičnih izdelkov.

               (2)

               Zato je mogoče na kozmetičnem izdelku navesti trditev, da v zvezi z njegovim razvojem niso bili opravljeni preskusi na živalih.

               (3)

               Treba je določiti smernice, katerih cilj bo zagotoviti uporabo skupnih meril pri uporabi takih trditev, uskladitev razumevanja takih trditev in zlasti, da take trditve ne bodo zavajale potrošnika ali ustvarjale nelojalne konkurence med proizvajalci na trgu.

               (4)

               Poleg tega bi splošno razumevanje določbe iz drugega pododstavka člena 6(3) Direktive 76/768/EGS v okviru dobrega upravnega sodelovanja nadzornim organom olajšalo skupno izvajanje. To bi na primer preprečilo izkrivljanja na notranjem trgu.

               (5)

               Ukrepi, predvideni v tem priporočilu, so skladni z mnenjem Stalnega odbora za kozmetične izdelke –

         PRIPOROČA:
   Za namene uporabe drugega pododstavka člena 6(3) Direktive 76/768/EGS bi morale države članice uporabljati naslednje smernice.
   1.   Glavna načela
   Uporaba trditev na kozmetičnem izdelku ne sme zavajati potrošnika. Trditev „ni preskušeno na živalih“ naj potrošniku realno omogoča, da se odloča informirano. Informacija naj bo koristna za potrošnika.
   Uporaba trditev naj ne povzroča nelojalne konkurence na trgu med proizvajalci in/ali dobavitelji, ki uporabljajo take trditve kot sredstva za trženje.
   2.   Prostovoljna uporaba trditev
   Na podlagi drugega pododstavka člena 6(3) Direktive 76/768/EGS proizvajalec ali odgovorna oseba za dajanje izdelka v promet lahko uporablja trditev, s katero navede, da preskusi na živalih niso bili opravljeni. Zato uporaba take trditve ni obvezna niti za proizvajalca niti za odgovorno osebo za dajanje izdelka v promet. Gre za možnost, ki je navedenim na voljo, če so izpolnjene zahteve iz drugega pododstavka člena 6(3) Direktive 76/768/EGS ob upoštevanju teh smernic.
   3.   Razlaga zahtev iz drugega pododstavka člena 6(3) Direktive 76/768/EGS
   Zaradi jasnosti so spodaj navedene opredelitve nekaterih izrazov, uporabljenih v teh smernicah:

               —

               „kozmetični izdelek“ pomeni „kozmetični izdelek“, opredeljen v členu 1 Direktive 76/768/EGS,

               —

               „končni kozmetični izdelek“ pomeni „končni kozmetični izdelek“, opredeljen v členu 4a (3)(a) Direktive 76/768/EGS,

               —

               „sestavine“ pomeni katero koli kemijsko snov ali pripravek sintetičnega ali naravnega izvora, vključno s parfumi in aromatičnimi snovmi, ki se uporabljajo pri pripravi kozmetičnih izdelkov (v tej zvezi glej člen 5a(1) Direktive 76/768/EGS, ki izključuje „parfume in aromatične snovi“ samo za namen sestave popisa sestavin),

               —

               „prototip kozmetičnega izdelka“ pomeni „prototip“, opredeljen v členu 4a(3)(b) Direktive 76/768/EGS,

               —

               „žival“ pomeni „žival“, opredeljeno v členu 2(a) Direktive Sveta 86/609/EGS (2),

               —

               „preskušanje“ pomeni preskuse v zvezi z razvojem ali oceno ustreznosti izdelka ali njegovih sestavin (v tej zvezi glej člen 7a(h) Direktive 76/768/EGS),

               —

               „ponovno preskušanje“ pomeni preskušanje izdelka ali njegovih sestavin, ki se opravi še enkrat.

         Zahteve drugega pododstavka člena 6(3) naj se razlagajo, kakor sledi:

               (a)

               „preskusi na živalih niso bili opravljeni“ pomeni, da se v zvezi z razvojem ali oceno ustreznosti kozmetičnega izdelka ali njegovih sestavin ni opravil noben preskus na živalih. Ta trditev se lahko poda le, če se preskusi na živalih v celoti nadomestijo z alternativno metodo, ne pa, če se zmanjšajo ali izpopolnijo. Poleg tega ni pomembno, kje se opravlja preskus (vključno s „ponovnim preskusom“) (v Skupnosti ali v tretjih državah) ali kdaj se opravlja.

               (b)

               „proizvajalec in njegovi dobavitelji niso opravljali preskusov na živalih, niti jih niso naročili […] “ pomeni, da proizvajalec in njegovi dobavitelji, vključno z vsemi dobavitelji v dobavni verigi:

                           —

                           niso neposredno opravljali preskusov na živalih,

                           —

                           niso naročili preskusov na živalih, kar pomeni, da niso zahtevali preskusov na živalih, niti niso plačali za preskuse na živalih, na primer s pomočjo sponzoriranja raziskav akademskih ustanov.

               (c)

               dejstvo, da proizvajalec in njegovi dobavitelji niso „uporabili katere koli sestavine, ki jih je kdor koli preskušal na živalih zaradi razvoja novih kozmetičnih izdelkov“ pomeni, da proizvajalec in njegovi dobavitelji niso uporabljali sestavin, za katere so na primer v znanstveni literaturi na voljo podatki, ki jih je kdor koli pridobil s preskusi na živalih zaradi razvoja novega kozmetičnega izdelka. V tem okviru „razvoj novega kozmetičnega izdelka“ pomeni bodisi preoblikovanje formule izdelka, ki je že na trgu, bodisi razvoj popolnoma novega izdelka (inovacija). Nova embalaža se ne more obravnavati kot nov kozmetični izdelek.

         4.   Dokazno breme
   Oseba, ki na kozmetičnem izdelku trdi, da se v zvezi z njegovim razvojem niso opravljali preskusi na živalih, naj bo odgovorna za trditev in naj bo sposobna dokazati veljavnost trditve glede na Direktivo 76/768/EGS.
   V navedenem okviru je treba ponoviti, da morajo biti vsi potrebni podatki dostopni za namene nadzora v skladu s členom 7a(1) Direktive 76/768/EGS in zlasti točk (d) in (h) Direktive, ki se glasita:

               „(d)

               ocena ustreznosti končnega izdelka za zdravje ljudi.
               […]

               (h)

               podatki o kakršnem koli preskušanju na živalih, ki ga izvede proizvajalec, njegovi zastopniki ali dobavitelji v zvezi z razvojem ali oceno ustreznosti izdelka ali njegovih sestavin, vključno s kakršnim koli preskušanjem na živalih, izvedenim zaradi izpolnjevanja predpisov držav nečlanic“.

         5.   Besedilo trditev
   Oseba, ki želi uporabiti trditev, s katero bo navedla, da preskusi na živalih niso bili opravljeni, lahko izbere besedilo trditve in/ali uporabi kakršne koli slike, figurativne ali druge znake, pod pogojem, da so izpolnjene vse ustrezne zahteve iz Direktive 76/768/EGS.

      V Bruslju, 7. junija 2006

            Za Komisijo

         Günter VERHEUGEN

            Podpredsednik

      (1)  UL L 262, 27.9.1976, str. 169. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2005/80/ES (UL L 303, 22.11.2005, str. 32).

      (2)  UL L 358, 18.12.1986, str. 1.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 17. decembra 2015 o politiki razdelitve dividend (ECB/2015/49)

text:
               30.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 438/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 17. decembra 2015
   o politiki razdelitve dividend
   (ECB/2015/49)
   (2015/C 438/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 127(6) in člena 132 Pogodbe,
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 34 Statuta,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) ter zlasti člena 4(3) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (2),
   ob upoštevanju naslednjega:
   Kreditne institucije morajo nadaljevati s pripravami za pravočasno in polno uporabo Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (4) v težavnem makroekonomskem in finančnem okolju, ki izvaja pritisk na dobičkonosnost bank in posledično na njihovo sposobnost izgraditi kapitalsko osnovo. Poleg tega, čeprav morajo kreditne institucije financirati gospodarstvo, je konservativna politika razdelitve dividend del ustreznega obvladovanja tveganj in trdnega bančnega sistema. Uporabiti bi bilo treba enako metodo, kot je bila določena v Priporočilu ECB/2015/2 Evropske centralne banke (5) –
   SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   I.

               1.

               Kreditne institucije bi morale oblikovati dividendne politike na podlagi konservativnih in preudarnih predpostavk, da bi lahko po vsaki taki razdelitvi izpolnile veljavne kapitalske zahteve.

                           (a)

                           Kreditne institucije morajo ves čas izpolnjevati veljavne minimalne kapitalske zahteve (zahteve v okviru prvega stebra). To vključuje količnik navadnega lastniškega temeljnega kapitala v višini 4,5 %, količnik temeljnega kapitala v višini 6 % in količnik skupnega kapitala v višini 8 %, kakor je določeno v členu 92 Uredbe (EU) št. 575/2013.

                           (b)

                           Poleg tega morajo kreditne institucije ves čas izpolnjevati kapitalske zahteve, ki se naložijo kot posledica zadevnega sklepa o postopku nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja ob uporabi člena 16(2)(a) Uredbe (EU) št. 1024/2013 in ki presegajo zahteve v okviru prvega stebra (zahteve v okviru drugega stebra).

                           (c)

                           Kreditne institucije morajo vzdrževati tudi proticiklični kapitalski blažilnik in sistemske blažilnike iz člena 128(2), (3), (4) in (5) Direktive 2013/36/EU ter vse druge blažilnike, ki so jih določili pristojni nacionalni organi in imenovani nacionalni organi.

                           (d)

                           Kreditne institucije morajo tudi doseči zahtevano polno višino (fully loaded) (6) količnika navadnega lastniškega temeljnega kapitala, količnika temeljnega kapitala in količnika skupnega kapitala do zadevnega datuma začetka polne uporabe. To se nanaša na polno uporabo zgoraj navedenih količnikov po uporabi prehodnih določb kot tudi proticikličnega kapitalskega blažilnika in sistemskih blažilnikov iz člena 128(2), (3), (4) in (5) Direktive 2013/36/EU ter vseh drugih blažilnikov, ki so jih določili pristojni nacionalni organi in imenovani nacionalni organi. Prehodne določbe so določene v naslovu XI Direktive 2013/36/EU in delu 10 Uredbe (EU) št. 575/2013.

                     Te zahteve je treba izpolnjevati na konsolidirani in posamični podlagi, razen če je bila uporaba bonitetnih zahtev na posamični podlagi opuščena, kakor je določeno v členih 7 in 10 Uredbe (EU) št. 575/2013.

               2.

               V zvezi z izplačilom dividend s strani kreditnih institucij (7) v letu 2016 za poslovno leto 2015 ECB priporoča naslednje:
               (a)
                     kategorija 1
                  : kreditne institucije, ki izpolnjujejo veljavne kapitalske zahteve, navedene v odstavku 1(a), (b) in (c), in so že dosegle polno višino količnikov, navedenih v odstavku 1(d), po stanju na 31. december 2015, bi morale razdeliti čisti dobiček v obliki dividend na konservativen način, da bi lahko še naprej izpolnjevale vse zahteve tudi v primeru poslabšanja ekonomskih in finančnih razmer;
               (b)
                     kategorija 2
                  : kreditne institucije, ki izpolnjujejo veljavne kapitalske zahteve, navedene v odstavku 1(a), (b) in (c), po stanju na 31. december 2015, ne dosegajo pa polne višine količnikov, navedenih v odstavku 1(d), po stanju na 31. december 2015, bi morale razdeliti čisti dobiček v obliki dividend na konservativen način, da bi lahko še naprej izpolnjevale vse zahteve tudi v primeru poslabšanja ekonomskih in finančnih razmer. Poleg tega lahko načeloma izplačajo dividende samo v obsegu, ki zagotavlja, kot minimum, linearno (8) gibanje v smeri zahtevane polne višine kapitalskih zahtev, navedenih v odstavku 1(d);
               (c)
                     kategorija 3
                  : kreditne institucije, ki kršijo zahteve iz odstavka 1(a), (b) ali (c), načeloma ne bi smele razdeliti dividend.
               Kreditne institucije, ki ne morejo izpolniti tega priporočila, ker menijo, da so pravno zavezane izplačati dividende, bi morale nemudoma stopiti v stik s svojo skupno nadzorniško skupino.

         II.
   To priporočilo je naslovljeno na pomembne nadzorovane subjekte in pomembne nadzorovane skupine, kakor so opredeljeni v členu 2(16) in (22) Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
   III.
   To priporočilo je naslovljeno tudi na pristojne nacionalne organe in imenovane nacionalne organe glede manj pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih skupin, kakor so opredeljeni v členu 2(7) in (23) Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17). Od pristojnih nacionalnih organov in imenovanih nacionalnih organov se pričakuje, da bodo to priporočilo primerno uporabili za take subjekte in skupine (9).

      V Frankfurtu na Majni, 17. decembra 2015

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 287, 29.10.2013, str. 63.

      (2)  UL L 141, 14.5.2014, str. 1.

      (3)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).

      (4)  Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338).

      (5)  Priporočilo ECB/2015/2 Evropske centralne banke z dne 28. januarja 2015 o politiki razdelitve dividend (UL C 51, 13.2.2015, str. 1).

      (6)  Vsi blažilniki v polni višini, razen varovalnega kapitalskega blažilnika, ki bo iz metodoloških razlogov za izračun polne višine določen na stopnji postopnega uvajanja za leto 2016.

      (7)  Kreditne institucije so lahko v različnih pravnih oblikah, npr. družbe, ki kotirajo na borzi, in družbe, ki niso delniške družbe, kot so vzajemne družbe, zadruge ali hranilnice. Pojem „dividenda“ se v tem priporočilu uporablja za vse vrste izplačil denarja, ki jih odobri skupščina družbe.

      (8)  To v praksi pomeni, da bi morale kreditne institucije v obdobju štirih let, ki se je začelo 31. decembra 2014, načeloma vsako leto zadržati najmanj 25 % vrzeli do polne višine količnika navadnega lastniškega temeljnega kapitala, količnika temeljnega kapitala in količnika skupnega kapitala, navedenih v odstavku 1(d).

      (9)  Če se priporočilo uporabi za manj pomembne nadzorovane subjekte in manj pomembne nadzorovane skupine, ki menijo, da ga ne morejo izpolniti, ker razumejo, da so pravno zavezani izplačati dividende, bi morali ti nadzorovani subjekti in nadzorovane skupine nemudoma stopiti v stik z zanje pristojnimi nacionalnimi organi.


Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0226

Priporočilo Priporočilo sveta MadžarskI z namenom odprave čezmernega javnofinančnega primanjkljaja  /* SEK/2005/0226 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 16.2.2005SEK(2005) 226 končnoPriporočiloPRIPOROČILO SVETA MADŽARSKIz namenom odprave čezmernega javnofinančnega primanjkljaja(predložena s strani Komisije)  OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMPostopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem urejata člen 104 Pogodbe in Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je del Pakta stabilnosti in rast.i Te določbe so dopolnjene s političnimi zavezami, poudarjenimi v Resoluciji Evropskega Sveta v Amsterdamu o Paktu stabilnosti in rasti z dne 17. junija 1997.Na podlagi napovedi služb Komisije iz pomladi 2004, ki so upoštevale podatke, ki jih je Madžarska sporočila marca 2004 in iz katerih je bil za leto 2003 razviden primanjkljaj v višini 5,9 % BDP[1], je dne 12. maja 2004 s sprejetjem poročila v skladu s členom 104(3) Komisija sprožila postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Madžarsko. Po priporočilu Komisije je Svet 5. julija 2004 v skladu s členom 104(6) odločil, da ima Madžarska čezmerni primanjkljaj in je posledično v skladu s členom 104(7) izdal priporočilo madžarskim organom za njegovo zmanjševanje[2]. V tem priporočilu je Svet pozval madžarske organe, da izvedejo ukrepe, predvidene v konvergenčnem programu iz maja 2004, za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2008. Zlasti je bilo madžarskim organom priporočeno, naj bodo po potrebi pripravljeni uvesti dodatne ukrepe, da bi se dosegel ciljni javnofinančni primanjkljaj za leto 2004, in da do 5. novembra 2004 učinkovito ravnajo v zvezi z ukrepi, predvidenimi za dosego ciljnega primanjkljaja za leto 2005[3]. Na podlagi Priporočila Komisije z dne 22. decembra 2004 je Svet 18. januarja 2005 v skladu s členom 104(8) sprejel odločbo o tem, da Madžarska ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na Priporočila Sveta z dne 5. julija 2004. Svet je priznal, da so madžarski organi sprejeli številne ukrepe, ki so prispevali k znižanju primanjkljaja v letih 2004 in 2005, a ti niso zadostovali, da bi se preprečilo znatno odstopanje od ciljev za obe leti in v širšem smislu odstopanje od načrtovanega poteka prilagoditve iz majskega konvergenčnega programa. V tem okviru je Svet poudaril, da je treba stalno prizadevanje vlade za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2008 podkrepiti z odločilnimi ukrepi nadaljnje proračunske konsolidacije in odločnejšim izvajanjem strukturnih reform.Ker Madžarska še ni članica euroobmočja in se zato zadnji dve stopnji postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem v skladu s členom 104(9) in 104(11) ne uporabljata, lahko Svet izda drugo priporočilo na podlagi člena 104(7). Takšno priporočilo mora upoštevati podatke o proračunski strategiji, ki so bili podani v prvi dopolnitvi konvergenčnega programa Madžarske, predloženi 1. decembra 2004.Glede na predhodni program dopolnitev predvideva sledeče letne ciljne javnofinančne primanjkljaje: 4,5 %, 3,8 %, 3,1 %, 2,4 % in 1,8 % BDP med letoma 2004 in 2008. Te številke upoštevajo odločitev Eurostata z dne 23. septembra 2004, ki omogoča, da se v prehodnem obdobju do proračunskega obvestila marca 2007 pokojninski skladi drugega stebra knjižijo znotraj proračuna. Madžarski organi so se odločili izkoristiti to možnost in so pri predstavitvi številk o javnofinančnem primanjkljaju izključili breme drugega stebra, ki ga je ustvarila pokojninska reforma iz leta 1998. Glede na program iz maja 2004 ta začasna prerazvrstitev znižuje letne številke za primanjkljaj za 0,8–1 odstotno točko med letoma 2004 in 2008. Če se upošteva breme, ki izhaja iz pokojninske reforme iz leta 1998, kakor se bo zahtevalo po izteku prehodnega obdobja, ki ga zagotavlja Eurostat, bi predvideni potek javnofinančnega primanjkljaja znašal 5,3 % BDP leta 2004, 4,7 % leta 2005, 4,1 % leta 2006, 3,4 % leta 2007 in 2,8 % leta 2008; čeprav težišče ni več tako izrazito postavljeno na začetek kot v prejšnjem programu, dopolnitev ohranja ciljni datum za znižanje čezmernega primanjkljaja. Zaradi primerjave z napovedjo služb Komisije iz jeseni 2004, s prejšnjim konvergenčnim programom in priporočilom Sveta v skladu s členom 104(7) ter ob upoštevanju tega, da cilj za 2008 ni zajet v prehodnem obdobju, se uporabljajo tako številke, ki upoštevajo breme, nastalo zaradi pokojninske reforme, kot številke, ki ga ne upoštevajo.Službe Komisije so izdelale tehnično oceno te dopolnitve. V Osnutku priporočila za mnenje Sveta glede te dopolnitve z dne 16. februarja 2005[4] je Komisija menila, da bi moral biti prilagoditveni potek, opisan v dopolnitvi, primeren za znižanje čezmernega primanjkljaja do leta 2008, pod pogojem, da je okrepljen z zadostnimi ukrepi, ki zmanjšujejo tveganja v zvezi z njegovim izvajanjem. To zadeva tudi novi ciljni primanjkljaj za 2005 v višini 3,8 % BDP (4,7 % ob upoštevanju bremena pokojninske reforme), ki je posebno pomemben, saj bi odstopanja imela učinek na naslednja leta in s tem ogrožala sposobnost doseganja načrtovane stopnje pod 3 % BDP do leta 2008.Komisija je poudarila, da obstaja tveganje, da bodo rezultati slabši od predvidenih, tako da je proračunska naravnanost iz programa videti nezadostna za izvajanje tega poteka. Kar zadeva leto 2005, so službe Komisije v jeseni 2004 predvidevale primanjkljaj v višini 5,2 % za 2005 (4,3 %, če se ne upošteva breme pokojninske reforme), pri čemer so največja tveganja, da: (1) bi se lahko odhodki za obresti izkazali za višje od predvidenih, (2) pred nedavnim uvedena pravila o zmanjševanju odhodkov bi se lahko izkazala za nezadostna. Obstaja tudi tveganje v zvezi s pravočasnim sprejetjem nadaljnjih nameravanih ukrepov za reformo javne uprave, zdravstvenega in izobraževalnega sistema, kakor je bilo napovedano v konvergenčnem programu iz maja 2004 in v njegovi dopolnitvi, ki sta ključnega pomena za načrtovano prilagoditev, (3) predpostavke glede nekaterih prihodkov (predvsem DDV in socialni prispevki) se zdijo preveč optimistične. Videti je bilo tudi, da bodo vračila DDV, ki izhajajo iz leta 2004, prenesena na leto 2005, vendar so se organi obvezali, da bodo pospešili plačila, tako da ne bodo bremenila proračuna za 2005. V primeru prekoračitve cilja za leto 2005 vsebuje proračun rezervni paket „za nujne primere“ v višini 0,5 % BDP. Pokrival naj bi nepredvidene prilagoditve na procese, na katere vlada nima vpliva. Čeprav je ta rezerva dobrodošla, se glede na tveganja v zvezi s proračunom za 2005 dodeljeni znesek ne zdi zadosten. Poleg tega bi prezgodnja sprostitev teh rezerv lahko zmanjšala spodbude za strogo izvajanje proračuna. Dodatno tveganje bi lahko nastalo zaradi nameravanega prenosa tekočih investicij v partnerske sporazume med zasebnim in javnim sektorjem. Če ti prenosi morebiti ne bi bili izvedeni pravočasno, bi jih bilo treba financirati iz proračuna. Poleg tega bi lahko vsako možno znižanje stopenj DDV v okviru tekočih davčnih reform povečalo tveganja za prihodke, čeprav bi se nadomestilo z zvišanjem drugih stopenj. Brez natančne proučitve časovne razporeditve bi taka poteza lahko ogrozila doseganje revidiranega cilja za 2005 in s tem potek znižanja primanjkljaja.[5] Iz te analize izhaja, da so za doseganje cilja za leto 2005 v višini 3,8 % BDP (4,7 % BDP ob upoštevanju bremena pokojninske reforme) potrebni dodatni ukrepi v višini polovice odstotne točke.Glede na to oceno se zdi nujno, da madžarski organi: (i) Sprejmejo dodatne ukrepe, kolikor je mogoče strukturne narave, da dosežejo novo stopnjo primanjkljaja v višini 3,8 % BDP (4,7 % BDP ob upoštevanju bremena, ki izhaja iz pokojninske reforme iz leta 1998, kar se bo zahtevalo, ko se bo izteklo prehodno obdobje, ki ga za knjiženje te postavke zagotavlja Eurostat) v letu 2005; zlasti rezervni paket „za nujne primere“ bi se lahko znatno povečal, njegova uporaba pa bi bila kolikor je mogoče omejena in možna le pod pogojem, da se jasno dokaže doseganje ciljnega primanjkljaja za leto 2005; (ii) pogojijo časovno razporeditev in izvajanje kakršnih koli davčnih znižanj s pričakovanim doseganjem ciljnega primanjkljaja iz dopolnitve konvergenčnega programa, predložene decembra 2004; (iii) napredujejo, v skladu z obvezami, s predvidenimi reformami javne uprave, zdravstvenega in izobraževalnega sistema, tudi zaradi izboljšanja dolgoročne vzdržnosti javnih financ.Na podlagi tega Komisija pošilja Svetu priporočilo za novo priporočilo Sveta, naslovljeno na Madžarsko, z namenom odprave stanja čezmernega primanjkljaja, v skladu s členom 104(7) Pogodbe.PriporočiloPRIPOROČILO SVETA MADŽARSKIz namenom odprave čezmernega javnofinančnega primanjkljajaSVET EVROPSKE UNIJE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 104(7) Pogodbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,ob upoštevanju naslednjega:(1) V skladu s členom 104 Pogodbe se morajo države članice izogniti čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju.(2) Pakt stabilnosti in rasti temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest.(3) Svet je dne 5. julija 2004 v skladu s členom 104(6) odločil, da na Madžarskem obstaja čezmerni primanjkljaj.(4) Ker je odločil, da na Madžarskem obstaja čezmerni primanjkljaj, je Svet v skladu s členom 104(7) Pogodbe in s členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem[6], priporočil, da madžarski organi na zanesljiv in trajnosten način ukrepajo v srednjeročnem okviru, da se do leta 2008 primanjkljaj zniža pod 3 % BDP, v skladu s potekom znižanja primanjkljaja, kakor je bil opredeljen v Mnenju Sveta z dne 5. julija 2004 o konvergenčnem programu, predloženem maja 2004. Zlasti je bilo madžarskim organom priporočeno, naj bodo po potrebi pripravljeni uvesti dodatne ukrepe, da bi se dosegel ciljni javnofinančni primanjkljaj za leto 2004, in da do 5. novembra 2004 učinkovito ravnajo v zvezi z ukrepi za dosego ciljnih primanjkljajev za leto 2005.(5) Dne 18. januarja 2005 je Svet priznal, da so madžarski organi do roka, ki je bil določen za 5. november 2004, sprejeli številne ukrepe, da bi znižali proračun v letih 2004 in 2005. Vendar je menil, da ti niso zadostovali, da bi se cilja dosegla, in da ne bodo preprečili odstopanja od načrtovanega prilagoditvenega poteka iz konvergenčnega programa iz maja 2004. Svet je menil, da je treba stalno prizadevanje vlade za znižanje čezmernega primanjkljaja do leta 2008 podkrepiti z odločilnimi ukrepi nadaljnje konsolidacije proračuna in odločnejšim izvajanjem strukturnih reform. Glede na to je Svet na podlagi člena 104(8) Pogodbe odločil, da Madžarska do 5. novembra 2004 ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na Priporočilo z dne 5. julija 2004[7].(6) Po pristopu k Skupnosti dne 1. maja 2004 je Madžarska država članica z odstopanjem v smislu člena 122(1) Pogodbe, kar pomeni, da se mora izogniti čezmernim primanjkljajem, vendar se člen 104(9) in 104(11) Pogodbe zanjo ne uporablja. Zato je primerno izdati novo priporočilo v skladu s členom 104(7).(7) V skladu s členom 3(4) Uredbe (ES) št. 1467/97 mora priporočilo v skladu s členom 104(7) natančno določiti, da mora zadevna država članica sprejeti učinkovite ukrepe v štirih mesecih in da mora biti znižanje čezmernega primanjkljaja zaključeno v letu po ugotovitvi primanjkljaja, razen v primeru posebnih okoliščin. Takšne posebne okoliščine še vedno obstajajo v primeru Madžarske, saj je javnofinančni primanjkljaj ob pristopu znatno presegal referenčno vrednost 3 % BDP in zaradi tekočega strukturnega premika v gospodarstvu.(8) Če obstajajo posebne okoliščine, se lahko zadevni državi članici omogoči, da čezmerni primanjkljaj zniža v srednjeročnem okviru. Dopolnitev konvergenčnega programa, ki jo je Madžarska predložila decembra 2004, zagotavlja revidiran okvir z naslednjimi letnimi cilji za javnofinančni primanjkljaj: 4,5 %, 3,8 %, 3,1 %, 2,4 % BDP med letoma 2004 in 2008. Ob upoštevanju bremena, ki izhaja iz pokojninske reforme iz leta 1998, kar se bo zahtevalo, ko se bo izteklo prehodno obdobje, ki ga za knjiženje te postavke do uradnega obvestila marca 2007 zagotavlja Eurostat, bi predvideni potek javnofinančnega primanjkljaja znašal 5,3 %, 4,7 %, 4,1 %, 3,4 % in 2,8 % BDP med letoma 2004 in 2008. Dopolnitev torej še naprej načrtuje, da bo čezmerni primanjkljaj znižan do leta 2008. V skladu z Mnenjem Sveta z dne [8. marca 2005], se lahko šteje, da je prilagoditveni potek, ki zajema ciljni za primanjkljaj v višini 3,8 % BDP (4,7 % BDP ob upoštevanju bremena pokojninske reforme) v letu 2005 in, ob upoštevanju bremena pokojninske reforme, v višini 2,8 % BDP v letu 2088, primeren za to, da se čezmerni primanjkljaj zniža do leta 2008, pod pogojem, da je podkrepljen z ukrepi, ki zadostujejo za dosego ciljnih primanjkljajev.(9) Čeprav se lahko šteje, da sta ta prilagoditveni potek in zlasti nov ciljni primanjkljaj za 2005 v višini 3,8 % BDP (4,7 % BDP ob upoštevanju bremena pokojninske reforme) primerna, trenutni položaj politike madžarskih oblasti ni zadosten za dosego cilja. Na podlagi predloga proračuna za 2005 in predvideno stopnjo rasti 3,7 % v letu 2005 so službe Komisije v jeseni 2004 napovedale primanjkljaj v višini 5,2 % (ob upoštevanju bremena pokojninske reforme) za leto 2005. Poudarjena so bila naslednja največja tveganja: (i) odhodki za obresti se lahko izkažejo za višje, (ii) pred kratkim uvedena pravila za omejitev odhodkov bi lahko bila nezadostna in obstaja tveganje v zvezi s pravočasnim sprejetjem nadaljnjih nameravanih ukrepov za reformo javne uprave, zdravstvenega in izobraževalnega sistema, kakor je bilo napovedano v konvergenčnem programu iz maja 2004 in v njegovi dopolnitvi, ki sta ključnega pomena za načrtovano prilagoditev, ter (iii) nekatere postavke za prihodke, zlasti DDV in prispevki socialne varnosti, bi lahko bile nižje od tistih v projekcijah. V zvezi z DDV je bilo ugotovljeno dodatno tveganje, da bi se vračila, ki izhajajo iz leta 2004, prenesla na leto 2005, toda ob upoštevanju nedavnih obvez organov glede pospešitve plačil se predpostavlja, da to ne bo bremenilo proračuna za 2005 in da zato ne bo zahtevalo dodatne prilagoditve. Nadaljnje tveganje bi lahko nastalo zaradi nameravanega prenosa tekočih investicij v partnerske sporazume med zasebnim in javnim sektorjem. Če ti prenosi morebiti ne bi bili izvedeni pravočasno, bi jih bilo treba financirati iz proračuna. V primeru prekoračitve cilja za leto 2005 vsebuje proračun rezervni paket „za nujne primere“ v višini 0,5 % BDP. Čeprav je ta rezerva dobrodošla, se glede na tveganja v zvezi s proračunom za leto 2005 dodeljeni znesek ne zdi zadosten in obstaja zaskrbljenost, da bi se te rezerve sprostile prezgodaj v letu. Iz te analize izhaja, da bi bili za dosego cilja za 2005 v višini 3,8 % BDP (4,7 % BDP ob upoštevanju bremena pokojninske reforme) potrebni dodatni ukrepi v višini polovice odstotne točke BDP.(10) Ukrepi za konsolidacijo proračuna morajo zagotoviti trajno izboljšanje v javnofinančnem saldu, naravnani pa morajo biti tako, da se bo okrepila kakovost javnih financ in utrdil potencial za rast gospodarstva –PRIPOROČA:-  da madžarski organi kar najhitreje odpravijo sedanji čezmerni primanjkljaj;-  da madžarski organi na zanesljiv in trajnosten način ukrepajo v srednjeročnem okviru, da se do leta 2008 primanjkljaj zniža pod 3 % BDP, v skladu s potekom znižanja primanjkljaja, kakor je opredeljen v Mnenju Sveta z dne [8. marca 2005] o dopolnitvi konvergenčnega programa, predloženega decembra 2004;-  da madžarski organi učinkovito ukrepajo do [8. julija 2005] v zvezi z dodatnimi ukrepi, ki bodo kolikor je mogoče strukturne narave, da bi se dosegel novi ciljni primanjkljaj v višini 3,8 % BDP v letu 2005, opredeljen v konvergenčnem programu (4,7 % BDP ob upoštevanju bremena, ki izhaja iz pokojninske reforme iz leta 1998, kar se bo zahtevalo, ko se bo izteklo prehodno obdobje, ki ga za knjiženje te postavke do proračunskega obvestila marca 2007 zagotavlja Eurostat). Zlasti bi se lahko znatno povečal paket „za nujne primere“ v proračunu za 2005, njegova uporaba pa bi bila kolikor je mogoče omejena in možna le pod pogojem, da se jasno dokaže doseganje ciljnega primanjkljaja za leto 2005;-  da sta za madžarske oblasti časovna razporeditev in izvajanje kakršnih koli davčnih znižanj možna le pod pogojem, da se dosežejo ciljni primanjkljaji iz dopolnitve konvergenčnega programa, predložene decembra 2004.Poleg tega Svet poziva madžarske organe:-  da izkoristijo vsako priložnost za pospešitev prilagoditve proračuna;-  da napredujejo, v skladu z obvezami, s predvidenimi reformami javne uprave, zdravstvenega in izobraževalnega sistema, tudi zaradi izboljšanja dolgoročne vzdržnosti javnih financ.To priporočilo je naslovljeno na Republiko Madžarsko.V Bruslju, [8. marca 2005]Za SvetPredsednik [1] Uradno obvestilo septembra 2004 je za leto 2003 popravilo javnofinančni primanjkljaj navzgor s 5,9 % na 6,2 % BDP.[2] Glej http://register.consilium.eu.int/pdf/en/04/st11/st11218.en04.pdf.[3] Poleg tega je Svet pozval madžarske organe, da izkoristijo vsako priložnost, da se pospeši prilagoditev proračuna; da sprejmejo predvidene reforme javne uprave, zdravstvenega in izobraževalnega sistema, da se zagotovi predvideno zmanjšanje deleža izdatkov in izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ ter da se zagotovi ustrezno financiranje načrtovanih znižanj davkov in da je njihovo izvajanje odvisno od doseganja ciljnih primanjkljajev.[4] SEK(2005) 229.[5] Končna številka primanjkljaja za leto 2004 je še izpostavljena tveganjem, ki izhajajo iz negotovosti v zvezi z razliko med podatki na podlagi izplačil in podatki na podlagi poslovnega dogodka. Še vedno obstajajo zlasti negotovosti v zvezi s plačilom subvencij za kmetijstvo in izplačilom trinajste plače javnim uslužbencem, kar bi lahko še povzročilo povečanje primanjkljaja na podlagi nastanka poslovnega dogodka v letu 2004 in vplivalo na proračun za 2005.[6] UL L 209, 2.8.1997, str. 6.[7] Glej http://register.consilium.eu.int.


				|

		52014PC0253

			Priporočilo SKLEP SVETA o imenovanju evropske prestolnice kulture za leto 2018 na Nizozemskem /* COM/2014/0253 final */

			   	OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
Sklep št. 1622/2006/ES Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 o vzpostavitvi aktivnosti
Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2007 do 2019[1] določa postopek
imenovanja evropskih prestolnic kulture. V skladu s členom 2 tega
sklepa bosta od leta 2009 vsako leto dve mesti iz dveh držav članic
imenovani za evropski prestolnici kulture v skladu s kronološkim vrstnim redom
iz Priloge k Sklepu. Leta 2018 sta do organizacije tega dogodka
upravičeni Malta in Nizozemska. Malta se je odločila, da izbirni
postopek izpelje eno leto pred običajnim časovnim razporedom, in
Valletta je bila s Sklepom Sveta 2013/286/EU z dne 17. maja 2013
imenovana za „evropsko prestolnico kulture 2018“ na Malti .[2]
Imenovanje evropske prestolnice kulture za
leto 2018 na Nizozemskem poteka po naslednjem postopku.
Zadevna država članica objavi razpis za
oddajo prijav najpozneje šest let pred dogodkom. Izbirni svet, ki ga sestavlja
13 neodvisnih strokovnjakov s področja kulture, se sestane na
predizbornem sestanku najpozneje pet let pred dogodkom. Izbirni svet oceni
prejete prijave po merilih iz člena 4 Sklepa št. 1622/2006/ES in
določi seznam mest v ožjem izboru, ki jih je treba dodatno oceniti, potem
ko dopolnijo svoje prijave.
Devet mesecev po predizbornem sestanku zadevna
država članica skliče izbirni svet za končni izbor. Po obširni
oceni mest v ožjem izboru na podlagi meril, določenih za to aktivnost,
svet za naziv priporoči eno mesto v zadevni državi članici.
Na podlagi tega priporočila država
članica nominira eno mesto za evropsko prestolnico kulture in o tem
najpozneje štiri leta pred predvidenim začetkom dogodka obvesti Evropski
parlament, Svet, Komisijo in Odbor regij.
Evropski parlament lahko pošlje mnenje
Komisiji najpozneje 3 mesece po prejemu nominacij.
Svet na podlagi priporočila Komisije
uradno imenuje predlagana mesta za leto, za katero so bila nominirana.
Po zaključku obeh opisanih faz izbirnega
postopka je izbirni svet v svojem poročilu iz septembra 2013
priporočil, da leta 2018 dogodek organizira Leeuwarden (Nizozemska).
Nizozemska je decembra 2013 o tej nominaciji obvestila Evropski parlament,
Svet, Komisijo in Odbor regij.
Evropski parlament je februarja 2014
Komisiji poslal pozitivno mnenje.
Komisija zato v skladu s členom 9(3)
Sklepa št. 1622/2006/ES Svetu predaja priloženo priporočilo za uradno
imenovanje mesta Leeuwarden na Nizozemskem za dogodek evropska prestolnica
kulture za leto 2018.
Priporočilo
SKLEP SVETA
o imenovanju evropske prestolnice kulture za
leto 2018 na Nizozemskem

SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije,
ob upoštevanju Sklepa št. 1622/2006/ES Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 o vzpostavitvi
aktivnosti Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2007 do
2019[3], zlasti člena 9(3)
Sklepa,
ob upoštevanju
priporočila Evropske komisije,
ob upoštevanju
poročila izbirnega sveta iz septembra 2013 o izbirnem postopku za evropsko
prestolnico kulture na Nizozemskem,
ob upoštevanju
naslednjega:
ob upoštevanju,
da so v celoti izpolnjena merila iz člena 4 Sklepa
št. 1622/2006/ES –
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Za „evropsko prestolnico kulture leta 2018“ se
imenuje mesto Leeuwarden na Nizozemskem.
Člen 2
Ta sklep
začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 304, 3.11.2006, str. 1.
[2]               UL L 162, 14.6.2013, str. 9.
[3]               UL L 304, 3.11.2006, str. 1.


Pomembno pravno obvestilo

|

52008DC0413

Priporocilo Komisije Svetu glede predlogov v imenu Evropske skupnosti skupaj z državami članicami za spremembe Priloge I k Protokolu o obstojnih organskih onesnaževalih h Konvenciji Ekonomske komisije ZN za Evropo (UN/ECE) o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja  /* COM/2008/0413 konč. */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 1.7.2008COM(2008) 413 konč.PRIPOROČILO KOMISIJE SVETUglede predlogov v imenu Evropske skupnosti skupaj z državami članicami za spremembe Priloge I k Protokolu o obstojnih organskih onesnaževalih h Konvenciji Ekonomske komisije ZN za Evropo (UN/ECE) o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko mejaA. OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM1. Izvršilni organ Konvencije UN/ECE o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja (CLRTAP) je junija 1998 sprejel Protokol o obstojnih organskih onesnaževalih (POP). Glavni del sedanjega protokola o obstojnih organskih onesnaževalih je seznam 16 snovi, na katerem je enajst pesticidov, dve industrijski kemikaliji in trije nenamerni stranski proizvodi. Končni cilj protokola je, da se preprečijo vsi izpusti, emisije in izguba teh obstojnih organskih onesnaževal. Protokol o obstojnih organskih onesnaževalih je začel veljati 23. oktobra 2003. Ratificiralo ga je 29 podpisnic, med njimi Skupnost in 21 držav članic[1].2. Svet je 19. februarja 2004 sprejel Sklep o sklenitvi Protokola v imenu Evropske skupnosti[2]. Listina Skupnosti o odobritvi je bila deponirana 30. aprila 2004.3. V skladu s členom 14 Protokola lahko vsaka podpisnica predlaga spremembe protokola in njegovih prilog. Podpisnice, ki sodelujejo na zasedanjih izvršilnega organa, razpravljajo o predlaganih spremembah in jih sprejmejo s soglasjem podpisnic, navzočih na zasedanju.4. Predloge za spremembo prilog k Protokolu je treba oddati zgolj v imenu Skupnosti in njenih držav članic na podlagi obveznosti sodelovanja in enotnosti pri mednarodnem zastopanju Skupnosti, ki izhaja iz člena 10 Pogodbe ES.5. Da bi začela postopke za pogajanja o morebitnih spremembah prilog k Protokolu, je Komisija v zvezi z zadevami, ki spadajo v pristojnost Skupnosti, leta 2005 izvršilnemu organu Protokola predložila predlog v imenu Skupnosti in skupaj z državami članicami, ki so podpisnice Konvencije, o spremembi ustreznih prilog k Protokolu, tako da se vanje vključijo naslednje snovi: heksaklorobutadien (HCBD); komercialni oktabromodifenil eter (c-OctaBDE); pentaklorobenzen (PeCB); poliklorirani naftaleni (PCN); kratkoverižni klorirani parafini (SCCP) in perfluorooktan sulfonati (PFOS).6. Glede na razpoložljive znanstvene informacije in poročila o pregledu kažeta endosulfan in trifluralin značilnosti obstojnih organskih onesnaževal. Ti dve snovi sta bili ocenjeni v okviru Direktive Sveta 91/414/EGS o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet[3]. Kot posledica tega so bila fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo endosulfan, v celoti in dokončno umaknjena s trga do decembra 2007[4], fitofarmacevtska sredstva, ki vsebujejo trifluralin, pa morajo biti v celoti in dokončno umaknjena s trga do decembra 2008[5]. Zaradi možnosti za prenos teh kemikalij v okolju na velike razdalje ukrepi, sprejeti na nacionalni ravni ali ravni Skupnosti, ne zadostujejo za zagotavljanje visoke stopnje varstva okolja in zdravja ljudi, zato so potrebni ukrepi na širši mednarodni ravni. Skupnost in države članice so leta 2007 predlagale vključitev teh snovi v Stockholmsko konvencijo o obstojnih organskih onesnaževalih. Zato je primerno, da Skupnost in države članice, ki so podpisnice Protokola, predlagajo spremembo ustreznih prilog k Protokolu, tako da se dodata ti dve snovi.B. PRIPOROČILOGlede na zgoraj navedeno Komisija priporoča, da:Svet z namenom začetka postopkov za pogajanja o morebitnih spremembah prilog k Protokolu o obstojnih organskih onesnaževalih h Konvenciji Ekonomske komisije ZN za Evropo (UN/ECE) pooblasti Komisijo, da v imenu Skupnosti in skupaj z državami članicami, ki so podpisnice Konvencije, ter dovolj zgodaj za obravnavo na naslednji seji izvršilnega organa decembra 2008 izvršilnemu organu Protokola o obstojnih organskih onesnaževalih predloži predlog za spremembo ustreznih prilog k Protokolu, tako da se v Prilogo I dodata naslednji snovi:- endosulfan- trifluralinKomisija skupaj z državami članicami zagotovi, da se izvršilnemu organu predložijo ustrezni podatki v podporo predloga.V Bruslju,Za Svet, Predsednik [1] Glede na zadnjo posodobitev 18. septembra 2007 na podlagi podatkov sekretariata POP.[2] Sklep Sveta 2004/259/ES z dne 19. februarja 2004 o sklenitvi Protokola o obstojnih organskih onesnaževalih h Konvenciji iz leta 1979 o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja v imenu Evropske skupnosti, UL L 81, 19.3.2004, str. 37.[3] UL L 230, 19.8.1991, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2005/58/ES (UL L 246, 2.9.2005, str. 27).[4] UL L 317, 3.12.2005, str. 25.[5] Odločba Komisije z dne 20. septembra 2007 o nevključitvi trifluralina v Prilogo I k Direktivi Sveta 91/414/EGS in o preklicu registracij fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo navedeno snov. UL L 255, 29.9.2007, str. 42.


               19.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 65/162

         P7_TA(2013)0234
   68. zasedanje generalne skupščine Organizacije združenih narodov
   Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 11. junija 2013 o 68. zasedanju generalne skupščine Organizacije združenih narodov (2013/2034(INI))
   (2016/C 065/23)

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji (PEU), zlasti členov 21 in 34 Pogodbe,

               —

               ob upoštevanju predloga priporočila Svetu o 68. zasedanju generalne skupščine Organizacije združenih narodov (OZN) Alexandra grofa Lambsdorfskega v imenu skupine ALDE (B7-0083/2013),

               —

               ob upoštevanju Sklepa Sveta 2011/168/SZVP z dne 21. marca 2011 o Mednarodnem kazenskem sodišču in razveljavitvi Skupnega stališča 2003/444/SZVP,

               —

               ob upoštevanju prednostnih nalog EU za 67. zasedanje generalne skupščine OZN, ki jih je Svet sprejel 23. julija 2012 (1),

               —

               ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 10. septembra 2003 z naslovom „Evropska unija in Združeni narodi: izbira večstranskosti“ (COM(2003)0526),

               —

               ob upoštevanju 67. zasedanja generalne skupščine OZN, zlasti njenih resolucij o pogodbi o trgovini z orožjem (2), štiriletnem celovitem pregledu politike operativnih dejavnosti za razvoj sistema Združenih narodov (3), svobodi vere in verovanja (4), spodbujanju demokratičnega in enakopravnega mednarodnega reda (5), krepitvi mednarodnega sodelovanja na področju človekovih pravic (6), načelu pravne države na državni in mednarodni ravni (7) in ženskah, razoroževanju, neširjenju in nadzoru nad oborožitvijo (8),

               —

               ob upoštevanju resolucije generalne skupščine OZN z dne 3. maja 2011 o sodelovanju Evropske unije pri delu Združenih narodov (9),

               —

               ob upoštevanju resolucije generalne skupščine OZN z dne 31. oktobra 2003, s katero je bila sprejeta konvencija OZN proti korupciji (10),

               —

               ob upoštevanju resolucije varnostnega sveta Združenih narodov 1325 o ženskah, miru in varnosti, sprejete 31. oktobra 2000,

               —

               ob upoštevanju resolucije Sveta ZN za človekove pravice z dne 5. julija 2012 o spodbujanju, varstvu in uživanju človekovih pravic na internetu, ki priznava pomen varstva človekovih pravic in prostega pretoka informacij na internetu,

               —

               ob upoštevanju svojega priporočila Svetu z dne 13. junija 2012 o 67. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov (11),

               —

               ob upoštevanju svojega priporočila Svetu z dne 18. aprila 2013 o načelu Združenih narodov „odgovornost zaščititi“ (R2P) (12),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. maja 2011 o EU kot globalnem akterju: njena vloga v mednarodnih organizacijah (13),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. julija 2011 o zunanjih politikah EU v prid demokratizaciji (14),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. februarja 2013 o 22. zasedanju Sveta Združenih narodov za človekove pravice (15),

               —

               ob upoštevanju poročila skupne delegacije Odbora za zunanje zadeve in Pododbora za človekove pravice na 67. zasedanju generalne skupščine OZN z dne 28. in 29. oktobra 2012,

               —

               ob upoštevanju člena 121(3) in člena 97 Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve in mnenja Odbora za razvoj (A7-0202/2013),

               A.

               ker je ob naraščajoči globalizaciji in medsebojni povezanosti držav in družb vedno večja potreba po skupnih pravilih in mehanizmih za sprejemanje odločitev, da bi se skupaj spoprijeli z novimi svetovnimi izzivi, vedno večje pa so tudi možnosti zanje;

               B.

               ker razdrobljenost sprejemanja odločitev po svetu in množenje mednarodnih in nadnacionalnih forumov na novo zapletata mednarodne odnose;

               C.

               ker se EU zavzema za učinkovito večstranskost, pri čemer je v njenem središču kot močna organizacija celoten sistem OZN; ker je OZN v središču svetovnega upravljanja;

               D.

               ker je trdno in stabilno partnerstvo med EU in OZN pomemben temelj in prispeva k delovanju OZN v okviru vseh treh stebrov – miru in varnosti, človekovih pravic in razvoja –, EU pa mora v tem okviru izpolniti svojo odgovornost za skupno reševanje svetovnih izzivov;

               E.

               ker so spoštovanje, spodbujanje in varovanje univerzalnosti in nedeljivosti človekovih pravic temelji delovanja EU na mednarodni ravni; ker sta demokracija in pravna država stebra trajnega miru, saj zagotavljata človekove pravice in temeljne svoboščine;

               1.

               Na Svet naslovi naslednja priporočila:

         EU kot globalni akter

               (a)

               naj zagotovi stalno usklajenost in prepoznavnost EU kot globalnega akterja v OZN; naj okrepi zmogljivosti EU za usklajeno, hitro in celovito posredovanje na svetovni ravni in za dosledno in pravočasno delovanje; naj zagotovi polno izvajanje resolucije generalne skupščine OZN z dne 3. maja 2011 o sodelovanju Evropske unije pri delu Združenih narodov;

               (b)

               naj spodbuja učinkovito večstranskost z izboljšanjem reprezentativnosti, preglednosti, odgovornosti, učinkovitosti in uspešnosti OZN, da bi s tem izboljšali njeno delovanje na terenu; naj opozori, da je treba vzpostaviti novo institucionalno ravnovesje med vse večjo vlogo skupine G-20, Združenimi narodi in njihovimi agencijami ter tudi mednarodnimi finančnimi institucijami;

               (c)

               naj začne bolj dejavno sodelovati s strateškimi in drugimi dvostranskimi in večstranskimi partnerji za spodbujanje učinkovitega reševanja težav in, kjer je to mogoče, deluje v smeri skupnih naporov za doseganje boljših rezultatov;

         EU in upravljanje na svetovni ravni

               (d)

               naj izboljša sodelovanje s partnerji za večjo učinkovitost in usklajenost OZN kot organizacije za 21. stoletje;

               (e)

               naj spodbuja celovito in sporazumno reformo varnostnega sveta OZN (VSZN); naj predloži konkreten predlog, kako bi kot osrednji dolgoročni cilj EU dobili skupni sedež EU v razširjenem VSZN; naj prevzame pobudo, da bodo države članice EU oblikovale skupno stališče v zvezi s tem; naj nadalje spodbuja preglednost in boljšo usklajenost politik in stališč članic VSZN, ki prihajajo iz EU; naj zagotovi, da tiste države članice EU, ki imajo stalni sedež v VSZN podpirajo mnenja in stališča Unije kot sredstva EU za usklajeno delovanje v VSZN;

               (f)

               naj si še naprej usklajeno prizadeva za krepitev vloge in avtoritete generalne skupščine OZN ter njeno uspešnost in učinkovitost, med drugim tudi z izboljšanjem svojih metod dela;

               (g)

               naj pospešuje bolj institucionalizirano sodelovanje drugih zainteresiranih strani (predstavnikov civilne družbe in akademskega sveta) pri delu generalne skupščine OZN; naj okrepi sistem OZN s širšim in večjim sodelovanjem civilnih strokovnjakov;

               (h)

               naj spodbuja izvajanje obveznih razkritij plačil nadnacionalnih družb za vsako državo posebej, in sicer v bančnem in ekstraktivnem sektorju, ki so ustanovljene ali ki kotirajo na finančnih trgih v nacionalnih jurisdikcijah partneric;

         Mir in varnost

               (i)

               naj spodbuja vključitev vidika izgradnje miru v operacije ohranjanja miru in izboljša usklajevanje med temi operacijami in ekipami OZN v posameznih državah in razvojnimi akterji;

               (j)

               naj sodeluje pri krepitvi vloge in zmogljivosti regionalnih organizacij pri ohranjanju miru, preprečevanju konfliktov, civilnem in vojaškem kriznem upravljanju in reševanju konfliktov; naj spodbuja skupne ocenjevalne misije ter okrepi sodelovanje med EU in njenimi partnericami (tudi z Afriško unijo in podregionalnimi organizacijami, Natom, OVSE, Zvezo jugovzhodnih azijskih držav (ASEAN), ekonomskim odborom za Latinsko Ameriko in Karibe (CELAC), Arabsko ligo itn.) pri preprečevanju konfliktov in v postkonfliktnih državah;

               (k)

               na zahtevo naj Združenim narodom zagotovi podporo bojnih skupin EU za misije za uveljavljanje miru in za države članice, da bi polno sodelovale v njihovi uporabi za misije, ki jih je odobril varnostni svet ali generalna skupščina Združenih narodov;

               (l)

               naj zagotovi, da mandati misij za ohranjanje miru odražajo potrebo po podpiranju postopkov, povezanih z volitvami, vključno z misijami za opazovanje volitev;

               (m)

               naj si prizadeva, da se načelo odgovornosti zaščititi uveljavi kot nova norma mednarodnega prava v obsegu, za katerega so se članice OZN sporazumele na svetovnem vrhu leta 2005;

               (n)

               naj zagotovi, da bodo morebitne prihodnje spremembe in uporabe načela odgovornosti za zaščito dosledne in povsem skladne z mednarodnim humanitarnim pravom, istočasno pa si je treba prizadevati za možnost univerzalne uporabe kot orodja za preventivno diplomacijo in gonilno silo za človeški razvoj;

               (o)

               naj nadalje ukrepa na podlagi predlogov Parlamenta v njegovem priporočilu Svetu o načelu OZN „odgovornost zaščititi“ („R2P“) (16) in naj skupaj s partnerji zagotovi, da bo koncept odgovornosti zaščititi osredotočen na preprečevanje, zaščito in obnovo po koncu konfliktov v primerih zaskrbljujočih dogodkov genocida, etničnega čiščenja, vojnih zločinov ali zločinov proti človeštvu, vendar se nikoli ne bo uporabljal kot izgovor za uresničevanje posameznih ali nacionalnih interesov ali interesov mednarodnih koalicij, ki temeljijo na geostrateških ali ekonomskih interesih s ciljem spremembe režima; naj pomaga državam pri izgradnji tovrstnih zmogljivosti;

               (p)

               naj razvije merila, ki bi jih bilo treba upoštevati pri izvajanju načela odgovornosti zaščititi, zlasti tretjega stebra, vključno z vojaškimi posredovanji, kot so sorazmernost, predhodna jasnost o ciljih politike in uporaba temeljitih ocen učinka;

               (q)

               naj okrepi vlogo EU kot globalnega političnega akterja, ki bo odigral dejavno vlogo v preventivni diplomaciji;

               (r)

               naj zahteva od vseh strani, državnih ali nedržavnih akterjev, neposredno ali posredno udeleženih v oboroženih konfliktih, da v celoti spoštujejo mednarodne obveznosti, vključno z obveznostjo zagotavljanja humanitarne pomoči tistim, ki jo potrebujejo, s posebnim poudarkom na zaščiti civilistov, in naj se zavzemajo za mirno in diplomatsko reševanje vseh sporov;

               (s)

               naj podpre resoluciji varnostnega sveta ZN 1325 (2000) in 1820 (2008) o ženskah, miru in varnosti; naj poudari in zagotovi udeležbo žensk v mirovnih procesih; naj prizna potrebo po vključevanju vprašanj spola v preprečevanje konfliktov, operacije ohranjanja miru, humanitarno pomoč in obnovo po konfliktih;

               (t)

               naj sodeluje z OZN v boju proti svetovnim grožnjam za varnost, kot so širjenje jedrskega orožja, organizirani kriminal in terorizem; naj okrepi prizadevanja za dokončanje pogajanj o celoviti konvenciji o mednarodnem terorizmu;

               (u)

               naj sodeluje z večstranskimi in dvostranskimi partnerji in tako odločno in uspešno povečuje pritisk, da bi se takoj končalo kršenje človekovih pravic in nasilja v Siriji; naj s partnerji, zlasti ZDA, Turčijo in Arabsko ligo, preuči vse možnosti za uveljavitev načela R2P za pomoč Sircem in za ustavitev prelivanja krvi; naj pritisne na sirsko vlado in vse vpletene v krizi, naj v celoti spoštujejo mednarodno humanitarno pravo ter humanitarnim organizacijam dopustijo hitro nudenje čezmejne humanitarne pomoči, osnovne javne storitve in poln dostop humanitarnih organizacij; naj pozove mednarodne partnerje k izpolnitvi svojih finančnih obveznosti, povezanih z zagotavljanjem pomoči sirskim beguncem in tako UNHCR in drugim organizacijam pomagajo zagotoviti potrebno pomoč; naj s partnerji preuči, kako bi lahko čim bolj zmanjšali učinek sirske krize na sosednje države;

               (v)

               naj v skladu z ustreznimi resolucijami VSZN spodbuja prizadevanja te regije in mednarodne skupnosti, da poiščejo politično rešitev za konflikt v Maliju in podpirajo prehod v demokracijo z utrjevanjem institucij prehoda s spodbujanjem, med drugim tudi z mediacijo, vključujočega nacionalnega dialoga in sprave ter svobodnih, poštenih in preglednih volitev; naj podpre tudi pobude za ozemeljsko celovitost Malija in varnost malijskega prebivalstva; naj poudari pomen ohranjanja stabilnosti v regiji Sahela in preprečevanja negativnega vpliva na stabilnost držav v soseščini Malija; naj svoje ukrepe uskladi z regionalnimi in mednarodnimi partnerji, vključno z Afriško unijo in ECOWAS; naj podpre mirovno misijo pod vodstvom OZN in nalogo zagotavljanja vojaškega usposabljanja malijskih oboroženih sil v okviru EUTM Mali, in spodbuja države članice naj sodelujejo pri tem; naj še naprej zagotavlja pomoč MISMA (Mission Internationale de Soutien au Mali – mednarodna podporna misija v Maliju);

               (w)

               naj pozdravi dejstvo, da je generalna skupščina Združenih narodov 2. aprila 2013 sprejela pogodbo o trgovini z orožjem, ki bo veljala za širok nabor orožja, vključno s strelivom; naj dejavno spodbuja k hitremu podpisu, ratifikaciji ter učinkovitemu in splošnemu izvajanju pogodbe o trgovini z orožjem v vseh državah članica OZN, vključno z državami, ki so največje svetovne proizvajalke orožja; naj bo na čelu prizadevanj pri določanju najvišjih skupnih standardov, tudi v zvezi s stanjem človekovih pravic v državah prejemnicah za ureditev mednarodne trgovine z orožjem in boj proti nezakonitemu prekupčevanju, kar bo preprečevalo konflikte, zmanjšalo človeško trpljenje in korupcijo in izboljšalo mednarodni mir in varnost;

               (x)

               naj okrepi svoja prizadevanja za izpolnjevanje večstranskih zavez za zmanjšanje količine jedrskega orožja;

         Človekove pravice, demokracija in pravna država

               (y)

               naj okrepi mednarodna prizadevanja, katerih cilj je zagotoviti, da se vse človekove pravice, opredeljene v konvencijah OZN, obravnavajo kot univerzalne, nedeljive ter medsebojno odvisne in povezane ter da se zagotavlja njihovo spoštovanje; naj nasprotuje poskusom spodkopavanja humanitarnega prava v boju proti terorizmu; naj spodbuja vključevanje človekovih pravic, vključno z digitalnimi svoboščinami in temeljnimi svoboščinami, v vse vidike dela OZN;

               (z)

               naj si prizadeva okrepiti postopek splošnega rednega pregleda, tako da bi priporočila vključili v dvostranske in večstranske pogovore z državami članicami OZN, zlasti v dialoge OZN o človekovih pravicah; naj pripomore k vzpostavitvi okolja, v katerem bodo lahko NVO prispevale k različnim fazam postopka splošnega rednega pregleda;

               (aa)

               naj se bori proti nestrpnosti, negativnim stereotipom, stigmatizaciji, diskriminaciji in spodbujanju nasilja; naj z globoko zaskrbljenostjo prizna, da se v različnih delih sveta pojavlja vse več nasilja proti članom verskih in drugih skupnosti;

               (ab)

               naj obravnava omejevanje svobode tiska in medijev po vsem svetu in se bojuje proti nasilju do novinarjev in avtorjev spletnih dnevnikov ter naj varuje in spodbuja svobodo izražanja na spletu in drugje;

               (ac)

               naj se zavzame za splošno podporo Rimskemu statutu Mednarodnega kazenskega sodišča (ICC) in si prizadeva za okrepitev delovnih zmogljivosti tega sodišča, da bi se zmanjšalo število nekaznovanih zločinov proti človeštvu;

               (ad)

               naj spodbuja zavezanost mednarodnemu redu, temelječem na načelu pravne države, ki je nujen za mirno sobivanje držav ter za vzpostavitev odpornejših držav in trajnega miru; naj v zvezi s tem poudari, da so demokracija ter podpora in spoštovanje načela pravne države medsebojno povezani in bi jih zato morali spodbujati kot cilj zunanje politike EU;

               (ae)

               naj okrepi podporo državam, ki zanjo zaprosijo, pri izvajanju njihovih mednarodnih obveznosti v obliki okrepljene tehnične pomoči, gradnje institucij ter krepitve zmogljivosti;

               (af)

               naj spremlja priporočila politične deklaracije, sprejete na visokem srečanju o načelu pravne države septembra 2012, z nadaljnjimi ukrepi; naj podpre ustanovitev skupne svetovne kontaktne točke za načelo pravne države; naj v celoti podpre vlogo Skupine za pravno državo – usklajevanje in viri pri splošnem usklajevanju, tudi v izogib razdrobljenosti med službami (oddelek za politične zadeve, program OZN za razvoj itd.);

               (ag)

               naj opozori, da je korupcija kršitev človekovih pravic in da je Evropska unija zahtevala izključno pristojnost za podpis Konvencije OZN proti korupciji; naj zahteva, da visoka predstavnica/podpredsednica predloži akcijski načrt EU proti korupciji za učinkovito spremljanje priporočil konvencije, na primer na podlagi obveznosti držav članic, da objavljajo in razširjajo informacije o korupciji; naj zagotovi kanale za poročanje o teh kršitvah ter pravni okvir za zaščito prič in sredstva za zagotavljanje sodelovanja civilne družbe;

         Trajnostni razvoj

               (ah)

               naj prispeva h krepitvi skladnosti politik za razvoj in odločnega boja proti revščini ter izboljšanju učinkovitosti razvojne pomoči, saj to ostaja ključno za doseganje razvojnih ciljev tisočletja;

               (ai)

               naj v razvojne strategije vključi presojo in upravljanje zmanjševanja tveganja nesreč, da se zavarujejo človeška življenja in preživetje prebivalstva;

               (aj)

               naj izboljša povezavo med nujno pomočjo, sanacijo, zmanjševanjem tveganja nesreč in razvojem in okrepi usklajenost med humanitarnimi in razvojnimi akterji, da bi zagotovili nepretrgano pomoč in utrdili odpornost, saj potrebo po tem nakazujejo ponavljajoče se prehranske krize na območju Sahela in v Afriškem rogu;

               (ak)

               naj si prizadeva za celovito uveljavitev rezultatov konference Rio+20, med drugim s spodbujanjem trajnega razvoja kot vodilnega načela za dolgoročni svetovni razvoj; naj spoštuje mednarodne obveznosti EU in držav članic, da 0,7 % bruto nacionalnega dohodka namenijo za razvojno pomoč ne glede na učinke finančne in gospodarske krize na EU 27;

               (al)

               naj sodeluje pri pravočasnem zagonu političnega foruma na visoki ravni za trajnostni razvoj, da bi uskladili stalni nadzor in ocenjevanje napredka pri doseganju zastavljenih ciljev;

               (am)

               naj spodbuja vsesplošni dostop do vode in dostopne in trajnostne energetske storitve, saj so temeljnega pomena za izkoreninjenje revščine in za vključujočo rast;

               (an)

               naj si usklajeno prizadeva za doseganje ciljev agende za razvojne cilje tisočletja po letu 2015; naj s pogajanji doseže en sam nabor ciljev za trajnostni razvoj, ki bodo imeli svetovni doseg in bodo usmerjeni k dejanjem, merljivi, časovno omejeni in ki jih bo mogoče enostavno predstaviti; naj stremi k ciljem, ki bodo vključevali trajnost, enakopravnost in upravljanje;

               (ao)

               naj podpre pobudo predsednika generalne skupščine OZN, da predstavi civilni družbi razvojno agendo za obdobje po letu 2015 z organizacijo posebnega dogodka o dosežkih razvojnih ciljev tisočletja, ki bi potekal med 68. zasedanjem generalne skupščine OZN leta 2013 kot pomemben del posvetovanja s civilno družbo, saj bi ta dogodek lahko prispeval k povezavi ciljev trajnostnega razvoja in razvojnega procesa za obdobje po letu 2015 v „skupno pot“;

               (ap)

               naj zahteva, da novi okvir za sodelovanje po letu 2015 spremlja predvidljiva in realistična agenda o financiranju, v skladu z dogovorjenimi cilji;

         Svetovno medparlamentarno sodelovanje

               (aq)

               naj spodbuja sodelovanje med vladami in parlamenti glede svetovnih vprašanj; naj krepi svetovno upravljanje in omogoči obsežnejše sodelovanje javnosti in parlamentov v dejavnostih OZN;

         Splošno

               (ar)

               naj okrepi nadaljnje ukrepanje na podlagi priporočil, ki jih je sprejel Parlament, vključno s pozivom Evropski službi za zunanje delovanje, naj Parlamentu poroča o izidu seje VSZN;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu ter visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednici Komisije, in v vednost Komisiji.

      (1)  Svet Evropske unije, 9820/1/12.

      (2)  Resolucija generalne skupščine OZN A/RES/67/234.

      (3)  Resolucija generalne skupščine OZN A/RES/67/226.

      (4)  Resolucija generalne skupščine OZN A/RES/67/179.

      (5)  Resolucija generalne skupščine OZN A/RES/67/175.

      (6)  Resolucija generalne skupščine OZN A/RES/67/169.

      (7)  Resolucija generalne skupščine OZN A/RES/67/97.

      (8)  Resolucija generalne skupščine OZN A/RES/67/48.

      (9)  Resolucija Generalne skupščine OZN A/RES/65/276.

      (10)  Resolucija Generalne skupščine OZN A/RES/58/4.

      (11)  Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0240.

      (12)  Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0180.

      (13)  Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0229.

      (14)  Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0334.

      (15)  Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0055.

      (16)  Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0180.