title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Malte za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Malte za leto 2016

text:
               18.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/105

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2016
   v zvezi z nacionalnim programom reform Malte za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Malte za leto 2016
   (2016/C 299/25)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Malte ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016 (3). Malta bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da to priporočilo v celoti in pravočasno izvede.

               (2)

               Poročilo o državi za Malto za leto 2016 je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Malte pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 14. julija 2015, in doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)

               Malta je 15. aprila 2016 predložila nacionalni program reform za leto 2016 in program stabilnosti za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Za Malto trenutno veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter določbe glede dolga. Vlada v programu stabilnosti za leto 2016 načrtuje, da se bo nominalni saldo izboljšal na presežek v višini 0,1 % BDP do leta 2019. Strukturni saldo se bo postopno izboljšal, tako da bo Malta do leta 2019 dosegla svoj srednjeročni proračunski cilj, in sicer strukturno uravnotežen proračunski položaj. V skladu s programom stabilnosti naj bi se delež javnega dolga v BDP v letu 2016 zmanjšal na 62,6 %, v letu 2019 pa na 55,5 %. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je za leto 2016 verjeten, za obdobje 2017–2019 pa previden. Vendar potrebni ukrepi za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja od leta 2017 naprej niso bili dovolj podrobno opredeljeni. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2016 obstaja veliko tveganje znatnega odklona od priporočene prilagoditve v smeri srednjeročnega cilja v letih 2015 in 2016 skupaj, do katerega je prišlo predvsem zaradi odklona v letu 2015, kar je treba popraviti v letu 2016, politike v letu 2017 pa morajo ostati nespremenjene. Odklon iz leta 2015 je mogoče delno razložiti z nenadnim povečanjem naložb, ki je bilo v veliki meri posledica izjemno visoke porabe sredstev EU v obdobju do zaključka programskega obdobja 2007–2013. Za zmanjšanje odklona v dveletnem obdobju 2015–2016 program stabilnosti za leto 2016 vključuje dodatne ukrepe za leto 2016, ki jih še ni bilo mogoče vključiti v pomladansko napoved Komisije za leto 2016. Ti ukrepi so namenjeni zmanjšanju primarnih odhodkov (za 0,16 % BDP), zlasti na področjih sredstev za zaposlene, vmesne porabe in kapitalskih transferjev. Poleg tega so se ocene nekaterih ukrepov na strani prihodkov za obdobje 2016–2019 revidirale tako, da odražajo najnovejše podatke ter dejanski učinek ukrepov za leto 2015. Skupaj ti ukrepi vplivajo na neto učinek zmanjšanja primanjkljaja za 0,2 % BDP. V primerjavi z napovedjo Komisije bi upoštevanje teh ukrepov izboljšalo strukturni napor, steber strukturnega salda pa bi kazal na določen odklon v povprečju za dveletno obdobje 2015–2016, pri čemer bi ostalo tveganje znatnega odklona v letu 2017. Napoveduje se, da bo Malta v letih 2016 in 2017 izpolnila merila glede zmanjšanja dolga. Svet na podlagi ocene programa stabilnosti in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 meni, da obstaja tveganje, da Malta ne bo izpolnjevala določb Pakta za stabilnost in rast. Zato bodo za zagotovitev skladnosti v letih 2016 in 2017 potrebni dodatni ukrepi.

               (6)

               Dolgoročna vzdržnost javnih financ Malte še vedno predstavlja izziv. To je v glavnem zaradi proračunskega vpliva stroškov, povezanih s staranjem prebivalstva, na proračun, na primer v zdravstvenem varstvu, dolgotrajni oskrbi in pokojninah. Pokojninski sistem se sooča z dvojnim izzivom, in sicer z doseganjem vzdržnosti ter hkratnim zagotavljanjem ustreznih pokojninskih prejemkov. Odhodki za pokojnine so bili v letu 2013 nižji od povprečja EU, in sicer so znašali 9,6 % BDP, vendar naj bi se po napovedih do leta 2060 zvišali na 12,8 %, kar je med najvišjimi v Uniji. Vlada je marca 2016 sprejela več ukrepov za zagotovitev vzdržnosti in ustreznosti pokojninskega sistema, vendar proračunski vpliv še ni bil ocenjen. Za izboljšanje ustreznosti sistema in njegovo razširitev je minimalna nacionalna pokojnina, za katero se plačujejo prispevki, v letu 2016 še naprej rasla, da bi do leta 2027 dosegla 60 % mediane dohodka. Uspešnost reforme bo odvisna od ohranjanja zaposljivosti starejših generacij. Poleg pokojnin naj bi se javni odhodki za zdravstveno varstvo in dolgotrajno oskrbo povečevali hitreje od povprečja EU, ki znaša 2,1 % oziroma 1,2 % BDP. Organi so sprejeli strategijo nacionalnega zdravstvenega sistema in izvajajo pregled porabe v zdravstvenem varstvu z namenom izboljšanja učinkovitosti odhodkov. Vendar mora do prihrankov na podlagi teh prizadevanj še priti. Vzdržnost bi dolgoročno imela koristi od uporabe morebitnih prihrankov pri obravnavanju napovedane rasti odhodkov.

               (7)

               Izvedene so bile znatne naložbe, vendar so rezultati izobraževanj in usposabljanj še vedno pod zastavljenim ciljem. To vpliva na kakovost ponudbe delovne sile in stopnjo udeležbe na trgu dela. Stopnja izobrazbe delovne sile na Malti je še vedno med najnižjimi v Uniji. Malta izvaja celovito strategijo za vseživljenjsko učenje, vendar je udeležba v programih vseživljenjskega učenja še vedno omejena, zlasti med tistimi z nizko izobrazbo. Izzivi na tem področju vključujejo ciljno usmerjeno ozaveščanje, boljši dostop do usposabljanja ter partnerstva med ustanovami za izobraževanje in usposabljanje ter delodajalci. Leta 2015 je bilo sprejeto pravno obvestilo o ustanovitvi inštituta za stalno strokovno izpopolnjevanje učiteljev (inštitut za izobraževanje). Glavni cilji inštituta so: (i) učiteljem zagotoviti spretnosti, ki jih potrebujejo pri svojih vsakodnevnih poklicnih dejavnostih; (ii) delovati kot vozlišče za učitelje, da se srečujejo in izmenjajo izkušnje, ter (iii) spodbujati vodenje izobraževanja. Inštitut začenja delovati, postal pa naj bi glavna gonilna sila pri obravnavanju potreb po strokovnem izpopolnjevanju učiteljev. Napredek na tem področju bo treba spremljati.

               (8)

               Razen enkratnih obsežnih naložbenih projektov v obdobju 2014–2015 je raven naložb na Malti nizka, kar odraža strukturne spremembe v gospodarstvu in ozka grla. To je predvsem posledica vse večjega pomena manj kapitalsko intenzivnih storitvenih sektorjev, kar zmanjšuje prihodnje naložbene potrebe gospodarstva. Kljub temu ostajajo prisotni nekateri izzivi, ki vplivajo na naložbene dejavnosti v državi, na primer nezadostne zmogljivosti za inovacije, ozka grla pri spretnostnih in znanjih, neučinkovitost javne uprave in pravosodnega sistema, regulativne obremenitve in večji prometni zastoji.

               (9)

               Prometna in logistična infrastruktura je ena glavnih ovir za tuje naložbe. Za gospodarstvo Malte so zunanji stroški prometa precejšnji. Ti izhajajo predvsem iz neučinkovite rabe državnega prometnega omrežja in pomanjkanja prave alternative uporabi osebnih avtomobilov. Poleg tega veliko število osebnih vozil, onesnaževanje in prometni zastoji predstavljajo izzive za vzdržnost nacionalnega prometnega sektorja. Izvedena ni bila še nobena celovita prometna strategija, čeprav je razvoj nacionalne prometne strategije in osrednjega načrta predpogoj za dostop do evropskih strukturnih in investicijskih skladov (2014–2020), ki se bodo uporabili za sofinanciranje naložb v promet.

               (10)

               Vlada je sprejela več ukrepov za izboljšanje dostopa do financiranja za mala in srednja podjetja (MSP). Ti ukrepi so bili usmerjeni k zagotavljanju lastniškega in tveganega kapitala, ki je bil v zadnjih letih opredeljen kot ozko grlo. Poleg tega prihodnji ukrepi vključujejo vzpostavitev centralnega registra posojil in razvojne banke ter platforme malteške borze, oblikovane posebej za pomoč MSP pri zbiranju sredstev prek kapitalskega trga. Težave na področju dostopa do nebančnih instrumentov ostajajo, vendar imajo MSP na Malti večje koristi od boljšega financiranja, kot jih imajo MSP v mnogih drugih državah članicah EU.

               (11)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Malte in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila program stabilnosti in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Malta prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Malti, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 in 2.

               (12)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

         PRIPOROČA, da Malta v obdobju 2016–2017 ukrepa tako, da:

               1.

               Glede na visoko tveganje znatnega odklona doseže letno fiskalno prilagoditev v višini 0,6 % BDP za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letih 2016 in 2017 tako, da sprejme ustrezne strukturne ukrepe. Pospeši ukrepe za zagotovitev dolgoročne vzdržnosti javnih financ.

               2.

               Sprejme ukrepe za okrepitev ponudbe delovne sile, zlasti z večjo udeležbo nizkokvalificiranih oseb v okviru vseživljenjskega učenja.

      V Bruslju, 12. julija 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (3)  UL C 96, 11.3.2016, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0139

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Madžarske, 2006-2010  /* SEK/2007/0139 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 7.2.2007SEC(2007) 139 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Madžarske, 2006–2010(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSPLOšNO OZADJEPakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Madžarske je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 5. julija 2004. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.Ozadje ocene dopolnitve programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev konvergenčnega programa Madžarske, predloženo 1. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  stanje države pri korektivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem),3.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa) in4.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostZadnjih deset let je rast madžarskega gospodarstva dokaj krepka z vedno bolj uravnoteženo sestavo od leta 2003. Vendar je stopnja udeležbe na trgu delovne sile in trgu dela med najnižjimi v EU in v zadnjih letih je nastalo več neravnovesij v zvezi z ekspanzivno naravnanostjo proračunske politike. Zelo visok proračunski primanjkljaj, ki se še povečuje, je povzročil znatno povečanje javnega dolga; ob upoštevanju navedenega in tudi glede na pričakovano dolgoročno povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, je vzdržnost madžarskih javnih financ izpostavljena visokemu tveganju. Povišanje stroškov plač, zlasti od leta 2001, je pripomoglo k stagnaciji zaposlovanja. Poleg tega spodbujevalni sistemi delavcev ne spodbujajo zadosti, da bi ostali na trgu dela, prav tako znanja in spretnosti, ki jih nudijo sistemi izobraževanja in usposabljanja, ne ustrezajo zahtevam novih proizvodnih struktur. Zdi se tudi, da ekspanzivna proračunska politika izključuje zasebne naložbe. Hkrati pa je pripomogla k ohranitvi visokega zunanjega primanjkljaja in povzročila znatno povečanje neto stanja zunanjega dolga. Temu se je nedavno pridružilo oblikovanje nepokritih deviznih obveznosti gospodinjstev, ki je še povečalo njihovo izpostavljenost nihanju menjalnih tečajev.Postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Madžarsko.Svet je 5. julija 2004 odločil, da ima Madžarska na podlagi člena 104(6) čezmerni primanjkljaj. Istočasno je Svet naslovil na Madžarsko priporočilo v skladu s členom 104(7), v katerem določa, da je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati skladno s potekom prilagoditve, orisanem v državnem konvergenčnem programu iz maja 2004, najkasneje do leta 2008. Vendar je v skladu s členom 104(8) Svet 18. januarja 2005 sklenil, da Madžarska, kljub sprejetju nekaterih ukrepov za zmanjšanje primanjkljaja za leti 2004 in 2005, ni izpolnila priporočil Sveta iz julija 2004, saj sta bila cilja za leti 2004 in 2005 znatno zgrešena.V skladu s členom 104(7) je Svet 8. marca 2005 izdal drugo priporočilo, ker Madžarska še ni članica euroobmočja in se zato naslednja ukrepa postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem v skladu s členom 104(9) in 104(11) ne uporabljata. Svet je madžarskim organom priporočil, da „se v zvezi z dodatnimi ukrepi, ki bi bili v kar največji meri strukturne narave, do 8. julija 2005 učinkovito ukrepa, da se doseže ciljni primanjkljaj za leto 2005, kot je določen v dopolnitvi konvergenčnega programa“. Poleg tega je časovno usklajevanje in izvajanje znižanj davkov obvezno za doseganje ciljnih primanjkljajev iz dopolnitve konvergenčnega programa, predložene decembra 2004.V skladu s členom 104(8) je Svet 8. novembra 2005 drugič sklenil, da Madžarska ni izpolnila priporočil v skladu s členom 104(7). Zato je predvsem upošteval dejstvo, da sta bila ciljna primanjkljaja za leti 2005 in 2006 znatno zgrešena in da je bilo izvrševanje znižanj davkov od začetka leta 2006 v nasprotju s priporočilom Sveta iz marca 2005.Svet je 10. oktobra 2006 v skladu s členom 104(7) tretjič sprejel priporočilo za Madžarsko in s tem za eno leto podaljšal rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2009, kar se zdi ustrezno, saj to pomeni znatno zmanjšanje strukturnega primanjkljaja za več kot 6,5 % BDP v treh letih. Svet je pozval Madžarsko, naj verodostojno in trajnostno zmanjša primanjkljaj in zagotovi, da stalno znižuje delež bruto javnega dolga v skladu z večletno potjo za zmanjšanje primanjkljaja, kot je določeno v prilagojeni dopolnitvi konvergenčnega programa iz septembra 2006. Poleg tega se je Madžarsko pozvalo, naj sprejme in takoj izvede načrtovane strukturne reforme, da se zagotovi trajno izboljšanje javnih financ. Navsezadnje se je Madžarsko pozvalo, naj z okrepitvijo davčnih predpisov in institucionalnega okvira izboljša proračunski nadzor. Rok za Madžarsko za učinkovito ukrepanje na podlagi teh priporočil je 10. april 2007. Po preteku tega roka bo Komisija ocenila ukrepe, ki so jih sprejeli madžarski organi.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuDne 10. oktobra 2006 je Svet kot odgovor na oceno Sveta dopolnitve iz decembra 2005 sprejel mnenje o prilagojeni dopolnitvi konvergenčnega programa iz septembra 2006, ki zajema obdobje 2005–2009. Svet meni, da „je načrtovano zmanjšanje primanjkljaja pogoj za strogo izvajanje predvidenih strukturnih reform, za izvrševanje nadzora odhodkov od začetka programa in tudi za okrepitev institucionalnega usklajevanja javnih financ na Madžarskem, vse to so vidiki glede katerih Svet od madžarskih organov zahteva, da zagotovijo, da se bodo potrudili po najboljših močeh“. Mnenje Sveta ni vsebovalo posebnih političnih priporočil, vendar je hkrati Svet Madžarski izdal priporočilo na podlagi člena 104(7) (glej oddelek 2.2 zgoraj).Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz leta 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Madžarske, ki ga določa popravljeni nacionalni program reform v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 13. oktobra 2006. Popravljeni nacionalni program reform Madžarske ohranja glavne izzive, določene v nacionalnem programu reform z leta 2005 in jih dopolnjuje z novim poudarkom na dajanju prednosti energiji in okolju ter aktivnim politikam na trgu dela, ter navaja načrte za vzpostavitev kratkoročnega trajnostnega proračunskega položaja, ki srednjeročno pospešuje rast in ustvarjanje delovnih mest.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku [2] iz decembra 2006) je pokazala, da je napredek Madžarske pri izvajanju nacionalnega programa reform omejen. Po večjih proračunskih odstopanjih je morala vlada natančno pregledati potek proračunske prilagoditve in nato sprejeti in izvesti ukrepe za fiskalno konsolidacijo. Nekatere reforme so se izvedle tako na področju politike ustvarjanja delovnih mest kot na področju makroekonomije. Še vedno na obeh področjih, kot tudi pri izboljšanju makroekonomske stabilnosti, ostaja veliko dela.Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Madžarski priporoča, da sprejme ukrepe na področju: verodostojnega zmanjšanja deleža javnofinančnega primanjkljaja in deleža javnega dolga; reforme javne uprave in sistema zdravstvenega varstva, pokojnin in izobraževanja; aktivnih politik na trgu dela in nadaljnjih spodbud za delo; enakega dostopa do visokokakovostnega izobraževanja in odzivnosti sistema izobraževanja in usposabljanja.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so postopki prilagajanja za njegovo dosego ustrezni; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh postopkov prilagajanja, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Madžarske, 2006–2010SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:5.  Dne [27. februarja 2007] je Svet proučil dopolnitev konvergenčnega programa Madžarske, ki obravnava obdobje od 2006 do 2010.6.  Makroekonomski scenarij programa kot posledico ukrepov za fiskalno konsolidacijo pričakuje upočasnitev gospodarske dejavnosti v letih 2007 in 2008 in okrepitev stopnje rasti do leta 2009, ki bo enaka stopnji pred uvedbo fiskalnih ukrepov. Ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, se na splošno zdi uresničljiv za leti do 2008, oziroma je nekoliko previden, medtem ko je za prihodnja leta precej optimističen. Program za leto 2007 napoveduje porast inflacije in nato hitri upad; vendar je načrtovani potek inflacije v celotnem programskem obdobju precej ugoden.7.  Za leto 2006 je bil javnofinančni primanjkljaj v jesenski napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ocenjen na 10,1 % BDP in v skladu s popravljenim ciljem dopolnitve iz septembra 2006[6], pri čemer je bila napoved iz dopolnitve konvergenčnega programa za leto 2005 6,1 % BDP. Prekoračitev se je v primerjavi s prvotnim ciljnim primanjkljajem zgodila skoraj v celoti na strani odhodkov (okrog 5 % BDP), zlasti stroški poslovanja osrednjih proračunskih inštitucij, pokojninski odhodkov, odhodki zdravstvenega varstva in naložb lokalnih uprav. To tudi odraža vključitev investicij v avtoceste znotraj javne uprave (1,1 % BDP). Sveženj korektivnih proračunskih ukrepov v višini 1,5 % BDP, sprejet poleti 2006, vsebuje ukrepe za povečanje prihodkov, skupaj s takojšnjimi zmanjšanji odhodkov na področju zdravstvenega varstva, subvencij za cene zemeljskega plina in javne uprave. Od teh ukrepov (razen ukinitve splošne proračunske rezerve v višini 0,3 % BDP) se pričakuje, da bodo zagotovili pomemben učinek tudi leta 2007 in kasneje.8.  Glavni namen dopolnitve je zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2009 (zmanjšanje primanjkljaja z 10,1 % BDP v letu 2006 na 3,2 % BDP v letu 2009[7]) v skladu z dopolnitvijo iz septembra 2006 glede na splošno podoben makroekonomski scenarij, z nadaljnjim zmanjšanjem leta 2010. Primarni saldo se izboljšuje v enakem ritmu. Načrtovana prilagoditev je izrazitejša, s tem da se bo skoraj polovica deleža primanjkljaja zmanjšala leta 2007. Načrtovano nominalno prilagoditev v programskem obdobju je treba doseči s povečanjem deleža prihodkov v razmerju do BDP za skoraj 1 odstotno točko in z zmanjšanjem deleža odhodkov v razmerju do BDP za 6,5 odstotnih točk. Začetno povečanje davčnega bremena za 1,6 odstotne točke BDP leta 2007 se vedno bolj nadomešča z ukrepi na strani odhodkov. Poleg zmanjšanja odhodkov in zamrznitev proračuna, sprejetih od poletja 2006 dalje, so organi začeli krepiti nadzor odhodkov in izboljševati institucionalni okvir javnih financ. Poleg tega program jasno navaja obsežen načrt strukturnih reform s ciljem zagotoviti, da se doseže ciljni primanjkljaj, zlasti v prihodnjih letih programa.9.  Za strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, se načrtuje izboljšanje od približno 9,75 % BDP v letu 2006 na okrog 3 % BDP na koncu programskega obdobja. Program kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določa strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, ki ga ne namerava doseči v okviru programskega obdobja. Ta cilj presega tistega iz predhodne dopolnitve programa, ki kot srednjeročni cilj določa strukturni primanjkljaj med 0,5 % in 1% BDP. Srednjeročni cilj programa odraža delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja.10.  Proračunski rezultati bi lahko bili slabši od načrtovanih v programu, zlasti od leta 2008. Tveganja za gibanje primanjkljaja na podlagi makroekonomskih obetov so do leta 2008 na splošno uravnotežena, vendar lahko manjša rast BDP od pričakovane v prihodnjih letih privede do višjega primanjkljaja. Čeprav so bila kratkoročna zmanjšanja odhodkov in začasne zamrznitve proračuna vključena v proračun za leto 2007 kot je bilo načrtovano, še vedno ostaja negotovost v zvezi z učinkovitim izvrševanjem zamrznitev odhodkov (tudi zaradi slabih rezultatov podobnih nadzorov v letih 2004–2006). Treba bo preveriti učinkovitost novih davčnih predpisov in začetnih ukrepov na poti k večletnemu proračunskemu okviru pri preusmeritvi strukture prekoračitev v javnih odhodkih. Vlada je sprejela odločitve glede številnih ukrepov za reformo javne uprave, sistema zdravstvenega varstva, pokojnin, subvencij za cene in izobraževanja. Na podlagi teh ukrepov bi se lahko proračunski rezultati ciljnemu primanjkljaju za leti 2007 in 2008 približali bolj kot so predvidele napovedi služb Komisije iz jeseni 2006. Vendar je treba preostale strukturne reforme, potrebne za nadomestitev ukrepov, ki so bili sprejeti za zmanjšanje odhodkov in prenehajo veljati konec leta 2008, še v celoti podrobno določiti in izvesti. Poleg tega v prihodnjih letih obstaja tveganje, da se zaradi volitev zniža proračun, kot se je to že zgodilo v preteklosti. Tudi v primeru, da načrti prestrukturiranja podjetij javnega prevoza ne prinesejo pričakovanih rezultatov, lahko kopičenje izgub teh podjetij začasno poveča primanjkljaj.11.  Glede na to oceno tveganja je videti, da bo proračunska naravnanost v programu skladna z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2009, kot je to priporočil Svet, pod pogojem da se proračunski ukrepi izvajajo v celoti. To zadeva zlasti popolno izvajanje ukrepov za konsolidacijo, predvideni v proračunu za leto 2007 in v novem programu ter nadaljnjo opredelitev in pravočasno sprejetje predvidenih dodatnih ukrepov strukturne reforme. Po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja leta 2010 je treba okrepiti ritem prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja, ki ga zajema program. To bi bil prvi korak za zagotovitev zadostne varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih, ki trenutno ne obstaja.12.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 67,5 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga zvišal na 71,25 % v letu 2008. Po letu 2008 se pričakuje, da se bo spet zmanjšal in leta 2010 dosegel 67,5 %. Gibanje deleža dolga je ob upoštevanju tveganj za zgoraj navedene proračunske cilje lahko manj ugodno v primerjavi z napovedanim v programu. Glede na to oceno tveganja se zdi, da se do konca programskega obdobja delež dolga ne bo približeval dovolj hitro referenčni vrednosti.13.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva na Madžarskem je dosti večji od povprečja EU, na kar dolgoročno vpliva predvsem relativno veliko povečanje odhodkov za pokojnine glede na delež BDP. Medtem ko se prvi pomembni ukrepi že izvajajo, pa bi celotno izvajanje nadaljnjih reformnih ukrepov za omejitev večjega porasta odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, kot predvideva program, prispevala k zmanjšanju tveganja glede vzdržnosti javnih financ. Poleg tega pa je zelo pomembno dejstvo, da šibko proračunsko stanje, čeprav nekoliko boljše od stanja iz leta 2005, predstavlja tveganje glede vzdržnosti javnih financ, še preden se sploh upošteva dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva. Tudi trenutna stopnja bruto javnega dolga je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe. Nadaljnja načrtovana konsolidacija javnih financ prispeva k zmanjšanju tveganja glede vzdržnosti javnih financ. Na splošno je Madžarska izpostavljena večjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ.14.  Konvergenčni program vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka madžarskega nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne strategije. Poleg tega zagotavlja nekatere informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, toda proračunske napovedi iz programa ne upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v konvergenčnem programu, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Zlasti načrti strukturnih reform in nedavno sprejeti ukrepi, opisani v konvergenčnem programu, v celoti ustrezajo načrtu strukturnih reform, predstavljenemu v nacionalnem programu reform, zlasti reforme, sprejete na področju javne uprave, sistema zdravstvenega varstva, pokojnin, izobraževanja in različnih subvencij.15.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.16.  Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[8].Splošni zaključek je, da program načrtuje zmanjšanje visokih primanjkljajev iz preteklih let s prilagoditvijo, bolj poudarjeno na začetku, in je na splošno v skladu z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2009, to je do roka, ki ga je določil Svet. Od poletja 2006 so bili sprejeti številni ukrepi za povečanje prihodkov in ukrepi za odhodke, skupaj z začetnimi reformami s področja javne uprave, zdravstvenega varstva, pokojnin in izobraževanja. Toda zlasti od leta 2008 obstajajo tveganja, ki so povezana z doseganjem ciljnega primanjkljaja in cilja, ki zadeva dolg.Ob upoštevanju zgornje ocene in priporočila v skladu s členom 104(7) z dne 10. oktobra 2006, se Madžarsko poziva, da:(i) dosledno izvaja proračun za leto 2007 in ustrezno ukrepa za zagotovitev zmanjšanja čezmernega primanjkljaja do leta 2009, tudi z dodatnimi ukrepi, če je to potrebno; in zagotovi, da stalno znižuje razmerje med javnim dolgom in BDP po možnosti pred letom 2009,(ii) s krepitvijo davčnih predpisov in institucionalnega okvira javnih financ izboljša proračunski nadzor, ob upoštevanju prvih ukrepov, sprejetih v proračunu za leto 2007,(iii) trajno omeji odhodke tako, da sprejme in hitro izvede predvideno racionalizacijo javne uprave in sistema zdravstvenega varstva in predvidene reforme izobraževalnega sistema,(iv) ob upoštevanju stopnje dolga in povišanja odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva izboljša, izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ z doseganjem srednjeročnega cilja in sprejme dodatne predvidene ukrepe pokojninskih reform.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realni BDP (spremembe v %) | KP dec. 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,2 | 2,6 | 4,2 | 4,3 |COM nov. 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,4 | 2,7 | ni podatkov | ni podatkov |KP sep. 2006 | 4,1 | 4,1 | 2,2 | 2,6 | 4.1 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 4,2 | 4,3 | 4,1 | 4,1 | ni podatkov | ni podatkov |Inflacija po HICP(%) | KP dec. 2006 | 3,6 | 3,9 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |COM nov. 2006 | 3,5 | 3,9 | 6,8 | 3,9 | ni podatkov | ni podatkov |KP sep. 2006 | 3,6 | 3,5 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 | ni podatkov | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP dec. 20061 | 0,5 | 0,9 | -0,4 | -1,2 | -0,5 | 0,4 |COM nov. 20065 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | -0,5 | ni podatkov | ni podatkov |KP sep. 20061 | 0,3 | 0,8 | -0,3 | -0,9 | 0,0 | ni podatkov |KP dec. 20051 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 | ni podatkov | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP dec. 2006 | -7,8 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | -2,7 |COM nov. 2006 | -7,8 | -10,1 | -7,4 | -5,6 | ni podatkov | ni podatkov |KP sep. 2006 | -7,5 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | ni podatkov |KP dec. 20056 | -7,4 | -6,1 | -4,7 | -3,4 | ni podatkov | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | KP dec. 2006 | -3,7 | -6,2 | -2,4 | 0,0 | 0,9 | 1,1 |COM nov. 2006 | -3,7 | -6,1 | -2,9 | -1,4 | ni podatkov | ni podatkov |KP sep. 2006 | -3,4 | -6,3 | -2,4 | -0,2 | 0,8 | ni podatkov |KP dec. 20056 | -3,8 | -2,9 | -1,7 | -0,7 | ni podatkov | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP dec. 20061 | -8,0 | -10,5 | -6,6 | -3,8 | -3,0 | -2,9 |COM nov. 2006 | -8,1 | -10,5 | -7,4 | -5,4 | ni podatkov | ni podatkov |KP sep. 20061 | -7,6 | -10,5 | -6,7 | -3,9 | -3,2 | ni podatkov |KP dec. 2005 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | KP dec. 20063 | -8,0 | -9,8 | -5,6 | -3,7 | -3,0 | -2,9 |COM nov. 20064 | -8,5 | -10,3 | -6,5 | -5,1 | ni podatkov | ni podatkov |KP sep. 2006 | -7,6 | -9,7 | -5,8 | -3,6 | -3,2 | ni podatkov |KP dec. 2005 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP dec. 2006 | 61,7 | 67,5 | 70,1 | 71,3 | 69,3 | 67,5 |COM nov. 2006 | 61,7 | 67,6 | 70,9 | 72,7 | ni podatkov | ni podatkov |KP sep. 2006 | 62,3 | 68,5 | 71,3 | 72,3 | 70,4 | ni podatkov |KP dec. 20056 | 61,5 | 63,0 | 63,2 | 62,3 | ni podatkov | ni podatkov |Opombe: |1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. |2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |3Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,7 % BDP v letu 2006 in 1 % BDP v letu 2007 ter 0,1 % v letu 2008; oboji imajo učinek povečevanja primanjkljaja). |4Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (0,4 % BDP v letu 2005, 0,3 % BDP v letu 2006, 0,9 % BDP v letu 2007 in 0,3 % v letu 2008; oboji imajo učinek povečevanja primanjkljaja). |5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 3,7 %, 3,6 %, 3,4 % in 3,2 % v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. 6 Zaradi primerljivosti so bile proračunskih številke konvergenčnega programa iz decembra 2005 prilagojene tako, da vključujejo stroške pokojninske reforme. |Vir: |Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy, št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Svet je v svojem mnenju z decembra 2005 o dopolnitvi konvergenčnega programa preučil, da načrtovano zmanjšanje odhodkov v višini 7,5 % BDP ni bilo podprto s konkretnimi ukrepi. Zato je Madžarsko pozval, da najkasneje do 1. septembra 2006 predstavi prilagojeno dopolnitev konvergenčnega programa, ki določa konkretne in strukturne ukrepe, popolnoma skladne s srednjeročno prilagoditveno potjo. V skladu s to zahtevo je 1. septembra 2006 Madžarska Svetu in Komisiji predložila prilagojeni program.[7] Ciljni primanjkljaj v višini 3,2 % BDP v letu 2009 bi še vedno presegel prag 3 % BDP, določen v Pogodbi. Predpostavlja se, da Svet in Komisija upoštevata 20 % letnega bremena proračuna zaradi pokojninske reforme (ki naj bi se v navedenem letu zvišal na 0,3 % BDP), ko odločata o postopku za odpravo čezmernega primanjkljaja za Madžarsko (v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1467/97, kakor je bila spremenjena, členom 2 odstavka 7, ki določa, da, če se je javnofinančni primanjkljaj „ … z natno in stalno zmanjševal ter dosegel ravni blizu referenčne vrednosti“ , morata Svet in Komisija proučiti neto stroške pokojninske reforme, ki vključujejo naložbeni pokojninski steber, financiran na linearno degresivni osnovi za prehodno obdobje petih let, ob upoštevanju izvajanja določb iz kodeksa ravnanja.[8] Zlasti manjkajo podatki o javnofinančnih odhodkih po namenu odhodkov in opravljenih urah, javnofinančnih sredstvih in finančnem dolgu; manjkajo tudi nekateri podatki o dolgoročni vzdržnosti javnih financ .


				|

		52012PC0146

			Priporočilo SKLEP SVETA o imenovanju evropske prestolnice kulture za leto 2016 v Španiji in na Poljskem /* COM/2012/0146 final */

			   	OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
Sklep št. 1622/2006/ES Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 o vzpostavitvi aktivnosti
Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2007 do 2019[1]
določa postopek imenovanja evropskih prestolnic kulture. V skladu s
členom 2 tega sklepa bosta od leta 2009 dalje vsako leto dve
mesti iz dveh držav članic imenovani za evropski prestolnici kulture v
skladu z vrstnim redom iz Priloge k Sklepu. Leta 2016 sta do organizacije
tega dogodka upravičeni Španija in Poljska.
Imenovanje evropskih prestolnic kulture od
leta 2016 naprej poteka po naslednjem postopku.
Zadevni državi članici objavita razpis za
oddajo prijav najpozneje šest let pred dogodkom. Izbirni svet, ki ga sestavlja
13 neodvisnih strokovnjakov s področja kulture, se sestane na
predizbornem sestanku najpozneje pet let pred dogodkom. Izbirni svet prejete
prijave oceni po merilih iz člena 4 Sklepa št. 1622/2006/ES in
določi seznam mest v ožjem izboru, ki jih je treba dodatno oceniti, potem
ko dopolnijo svoje prijave.
Devet mesecev po predizbornem sestanku vsaka
izmed zadevnih držav članic skliče sestanek izbirnega sveta zaradi
končnega izbora. Po obširni oceni mest v ožjem izboru na podlagi meril,
določenih za to akcijo, svet za naziv priporoči eno mesto v vsaki
zadevni državi članici.
Na podlagi teh priporočil državi
članici predlagata po eno mesto za evropsko prestolnico kulture in o tem
najpozneje štiri leta pred predvidenim začetkom dogodka obvestita Evropski
parlament, Svet, Komisijo in Odbor regij.
Evropski parlament lahko Komisiji pošlje svoje
mnenje najpozneje tri mesece po prejemu predlogov za imenovanje.
Svet na podlagi priporočila Komisije
uradno določi predlagani mesti za leto, za katero sta bili predlagani.
Po zaključku obeh opisanih faz izbirnega
postopka je izbirni svet v svojih poročilih iz junija 2011
priporočil, da leta 2016 dogodek organizirata Donostia-San Sebastián
(Španija) in Wrocław (Poljska). Državi članici sta do jeseni
leta 2011 o teh predlogih obvestili Evropski parlament, Svet, Komisijo in
Odbor regij.
Evropski parlament je konec decembra 2011
Komisiji poslal pozitivno mnenje.
Komisija zato v skladu s členom 9(3)
Sklepa št. 1622/2006/ES Svetu predaja priloženo priporočilo za uradno
imenovanje mest Donostia- San Sebastián in Wrocław za dogodek evropska
prestolnica kulture za leto 2016.
Priporočilo
SKLEP SVETA
o imenovanju evropske prestolnice kulture za
leto 2016 v Španiji in na Poljskem
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije,
ob upoštevanju Sklepa št. 1622/2006/ES
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 o
vzpostavitvi aktivnosti Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za
leta 2007 do 2019[2]
in zlasti člena 9(3) Sklepa,
ob upoštevanju
priporočila Evropske komisije z dne ----------------- 2012,
ob upoštevanju
poročil izbirnega sveta iz junija 2011 o izbirnem postopku za
evropski prestolnici kulture v Španiji in na Poljskem,
ob upoštevanju
naslednjega:
ob upoštevanju,
da so v celoti izpolnjena merila iz člena 4 Sklepa št. 1622/2006/ES
–
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Za „evropsko prestolnico kulture za
leto 2016“ se imenujeta Donostia-San Sebastián (Španija) in Wrocław
(Poljska).
Člen 2
Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem
listu Evropske unije.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 304, 3.11.2006, str. 1.
[2]               UL L 304, 3.11.2006, str. 1.


				|

		52012DC0322

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nizozemske za leto 2012 ter mnenje Sveta o nizozemskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2015 /* COM/2012/0322 final */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Nizozemske za leto 2012
ter mnenje Sveta o nizozemskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2015
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim
stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je 26. marca 2010
potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za
delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja,
na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je 13. julija 2010
sprejel priporočilo v zvezi s širšimi smernicami ekonomskih politik držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o
smernicah za politike zaposlovanja držav članic[4], ki skupaj tvorita „integrirane
smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)       Svet je 12. julija 2011
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nizozemske
za leto 2011 ter dal mnenje o dopolnitvi nizozemskega programa stabilnosti
za obdobje 2011–2014.
(4)       Komisija je 23. novembra 2011
sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega
evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki
temelji na strategiji Evropa 2020. Poleg tega je 14. februarja 2012 na
podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu
opozarjanja[5],
v katerem Nizozemske ni opredelila kot države članice, za katero bi bilo
treba opraviti poglobljen pregled.
(5)       Evropski svet je 2. marca 2012
potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni
vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu,
spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in
socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.
(6)       Evropski svet je 2. marca 2012
tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj
pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove
programe stabilnosti oziroma konvergenčne programe in nacionalne reformne
programe.
(7)       Nizozemska je 27. aprila 2012
predložila program stabilnosti za obdobje 2012–2015 in nacionalni reformni
program za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se
upoštevale medsebojne povezave.
(8)       Na podlagi ocene programa
stabilnosti za leto 2012 v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97
Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske
napovedi v programu, optimističen. V programu stabilnosti je za leto 2013
napovedana 1,25–odstotna gospodarska rast, pri čemer ni upoštevan
negativni učinek dodatnih ukrepov za konsolidacijo na rast; na podlagi
enakega scenarija brez sprememb politik Komisija napoveduje nižjo, 0,7–odstotno
rast. Opredeljeni namen programa je izpolniti priporočila Sveta v zvezi z
odpravo čezmernega primanjkljaja in si prizadevati za nadaljnje
izboljšanje proračunskega položaja ob približevanju srednjeročnemu
proračunskemu cilju s prizadevanjem za fiskalno konsolidacijo v višini
najmanj 0,5 % letno. Program predvideva nominalni javnofinančni
primanjkljaj v višini 3 % BDP v letu 2013 in potrjuje prejšnji
srednjeročni cilj glede strukturnega primanjkljaja v višini 0,5 %
BDP, kar ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Povprečna
letna fiskalna konsolidacija v višini 0,75 % BDP v obdobju 2010–2013 na
podlagi (preračunanega) strukturnega proračunskega salda[6] je v skladu s strukturno
konsolidacijo v višini 0,75 % BDP, ki jo priporoča Svet. Program ne
določa proračunskih ciljev po letu 2013, zato ni mogoče
oceniti vzdržnosti proračunskega popravka v letu 2013 in napredka v
smeri srednjeročnega cilja v poznejših letih, vključno s skladnostjo
z referenčno vrednostjo za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast.
Proračunske projekcije v programskem obdobju so izpostavljene tveganjem
glede izvedbe. Ne gre le za tveganja v zvezi s pravkar objavljenimi ukrepi za
konsolidacijo, ampak tudi v zvezi z izvedbo nekaterih ukrepov, ki jih je že
prej sprejela odhajajoča vlada. Poleg tega dodatni ukrepi, ki jih je vlada
predlagala aprila 2012, in njihove proračunske posledice, niso dovolj
natančno opredeljeni in kvantificirani. Proračunska prilagoditev je
bila doslej povezana predvsem z nižanjem odhodkov, kar vpliva tudi na odhodke,
ki pospešujejo rast. V skladu s programom stabilnosti za leto 2012
naj bi se razmerje med dolgom in BDP v letu 2012 še izrazito povečalo
in sicer na 70,2 % BDP, v letu 2013 pa naj bi se ob upoštevanju
učinka dodatnih ukrepov za konsolidacijo še malenkost povečalo na 70,7 %
BDP. Delež dolga naj bi tako po projekcijah ostal precej nad referenčno
vrednostjo 60 %. Za leti 2014 in 2015 program ne opredeljuje ciljnega
dolga, zato za obdobje po letu 2013 ni mogoče oceniti skladnosti s
ciljem glede zmanjšanja dolga iz Pakta za stabilnost in rast.
(9)       Socialni partnerji in
nizozemska vlada so septembra 2011 dosegli celovit dogovor o pokojninski
reformi, tako da je vlada predstavila načrte za zvišanje upokojitvene
starosti na 66 let do leta 2019 in 67 let do leta 2024. Po
tem bo predpisana upokojitvena starost vezana na pričakovano življenjsko
dobo. Ukrepi na trgu dela bi podpirali zadevno zvišanje dejanske upokojitvene
starosti. V skladu z vladnim dogovorom je cilj pokojninske reforme zagotovitev
ustrezne in vzdržne med- in znotrajgeneracijske delitve stroškov in tveganj v
drugem stebru. Nizozemska vlada je predložila načrt reforme v zvezi z
dolgotrajno oskrbo. Potrebni bodo nadaljnji konkretni ukrepi, ki bodo
prispevali k zmanjšanju finančnega bremena starajoče se nizozemske
družbe.
(10)     Odvračilni davčni
ukrepi za osebe z drugim virom prihodka v gospodinjstvu so se skrčili,
vendar še ne dovolj. Odprava preostalih takšnih odvračilnih davčnih
ukrepov bi še prispevala k povečanju ponudbe delovne sile in
učinkovitejšemu razporejanju človeškega kapitala. Vključevanje
ranljivih skupin na trg dela bi bilo treba izboljšati.
(11)     Na področju podjetniške
politike so bili odobreni načrti za najpomembnejše sektorje, vlada in
predstavniki industrije pa so podpisali sektorske „inovacijske pogodbe“.
Podpora zasebnim raziskavam se krepi z uvedbo programa davčnih olajšav
RDA+ v okviru ukrepov za nadaljnje spodbujanje inovacij, zasebnih raziskav in
razvoja ter tesnejšega sodelovanja med znanostjo in gospodarstvom. Vendar
osredotočenost na „najpomembnejše sektorje“ ne bi smela okrniti temeljnih
raziskav ali izključiti inovativnih podjetij, ki ne delujejo v enem od
„najpomembnejših sektorjev“.
(12)     Na nizozemskem stanovanjskem
trgu so v zadnjih štirih desetletjih povečala strukturna popačenja.
Osnovne omejitve pri ponudbi na nepremičninskem trgu in davčne
spodbude za lastništvo stanovanj (zlasti davčna olajšava za hipotekarne
obresti, ki najbolj koristi gospodinjstvom z višjimi dohodki) so
povzročile neučinkovito razporeditev kapitala. Na trgu najemnih
stanovanj z obsežnim segmentom socialnih stanovanj je zaradi socialnih politik
in zgornje omejitve višine najemnin in povišanj najemnin ponudba najemnih
stanovanj postala zelo neelastična. Sprememba ugodne davčne obravnave
lastništva stanovanja bi pomagala omejiti strukturna popačenja na
nizozemskem stanovanjskem trgu.
(13)     Nizozemska je v okviru pakta
„euro plus“ sprejela številne zaveze. Te zaveze in izvajanje zavez,
predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje zaposlovanja, izboljšanje
konkurenčnosti, krepitev finančne stabilnosti in izboljšanje
vzdržnosti javnih financ. Komisija je ocenila izvajanje zavez iz pakta „euro
plus“. Rezultate te ocene je upoštevala pri priporočilih.
(14)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla obsežno analizo nizozemske ekonomske politike. Ocenila je
program stabilnosti in nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba
okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo
ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala
le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Nizozemskem,
ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so izražena v priporočilih v točkah od (1) do (5)
spodaj.
(15)     Svet je ob upoštevanju te
ocene preučil nizozemski program stabilnosti, njegovo mnenje[7] pa je izraženo zlasti v
priporočilu v točki (1) spodaj –
PRIPOROČA, naj Nizozemska v
obdobju 2012–2013:
1.           Zagotovi napredek pri
pravočasnem in trajnem odpravljanju čezmernega primanjkljaja. V ta
namen naj v celoti izvede predvideno proračunsko strategijo za leto 2012.
Opredeli naj potrebne ukrepe za izvrševanje proračuna za leto 2013 s
ciljem zagotoviti strukturno konsolidacijo, kot je določena v
priporočilih Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim
primanjkljajem. Nato naj zagotovi ustrezno strukturno konsolidacijo, da se
lahko dovolj približa uresničitvi srednjeročnega proračunskega
cilja, med drugim z dosego referenčne vrednosti za odhodke, ter zagotovi
zadosten napredek pri doseganju skladnosti s ciljem glede zmanjšanja dolga,
hkrati pa naj zaščiti odhodke na področjih, ki so neposredno povezana
z rastjo, kot so raziskave in inovacije, izobraževanje in usposabljanje. V ta
namen naj po oblikovanju nove vlade predloži dopolnitev programa stabilnosti za
leto 2012 z utemeljenimi cilji in ukrepi za obdobje po letu 2013.
2.           Sprejme naj ukrepe za dvig
zakonsko določene upokojitvene starosti, med drugim tako, da jo veže na
pričakovano življenjsko dobo, in podkrepi te ukrepe z ukrepi na trgu dela
ob hkratnem izboljšanju dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Prilagodi naj
drugi pokojninski steber tako, da bo odražal zvišanje zakonsko določene
upokojitvene starosti ob hkratnem zagotavljanju ustrezne med- in
znotrajgeneracijske delitve stroškov in tveganj. Izvede naj tudi
načrtovano reformo dolgotrajne oskrbe in jo dopolni z dodatnimi ukrepi ob
upoštevanju staranja prebivalstva.
3.           Poveča naj udeležbo
zlasti starejših, žensk, invalidov in priseljencev na trgu dela, med drugim
tako, da dodatno omeji odvračilne davčne ukrepe za osebe z drugim
virom prihodka v gospodinjstvu, spodbudi prehajanje na trgu dela in obravnava
togosti.
4.           Spodbuja naj inovacije,
zasebne naložbe v raziskave in razvoj, tesnejše sodelovanje med znanostjo in
gospodarstvom ter spodbuja preoblikovanje industrije z zagotavljanjem primernih
spodbud v okviru podjetniške politike, hkrati pa naj še naprej omogoča dostop
do teh spodbud tudi podjetjem, ki ne spadajo strogo med „najpomembnejše
sektorje“, in ohrani temeljne raziskave.
5.           Sprejme naj ukrepe za
postopno reformo stanovanjskega trga, med drugim naj: (i) spremeni ugodno
davčno obravnavo lastništva stanovanja, med drugim s postopno odpravo
davčne olajšave za hipotekarne obresti in/ali s sistemom pripisanih
najemnin; (ii) na trgu najemnih stanovanj zagotovi bolj tržno naravnan
mehanizem določanja višine najemnin, ter (iii) višino najemnin za socialna
stanovanja uskladi z višino dohodkov gospodinjstva.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997,
str. 1.
[2]               COM(2012) 322 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.
[4]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Ciklično prilagojeni saldo
brez enkratnih in začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije
preračunale na podlagi informacij, predloženih v programu, z uporabo
skupno dogovorjene metodologije.
[7]               V skladu s členom 5(2)
Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Priporočilo Sveta za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Danskem

text:
     SL

SL        SL
 ---pagebreak---            EVROPSKA KOMISIJA

                                             Bruselj, 15.6.2010
                                             SEC(2010) 744 konč.

                               Priporočilo

                        PRIPOROČILO SVETA

     za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Danskem

SL                                                                    SL
 ---pagebreak---                                               Priporočilo

                                          PRIPOROČILO SVETA

               za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Danskem

     SVET EVROPSKE UNIJE JE –

     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 126(7) Pogodbe,

     ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

     ob upoštevanju naslednjega:

     (1)    V skladu s členom 126 Pogodbe se države članice izogibajo čezmernemu
            javnofinančnemu primanjkljaju.

     (2)    Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za
            izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki prispeva k
            ustvarjanju delovnih mest.

     (3)    Leta 2005 je bil Pakt za stabilnost in rast prenovljen, da bi se okrepili njegova
            učinkovitost in gospodarski temelji ter ohranila dolgoročna vzdržnost javnih financ.
            Cilj prenove pakta je bil zagotoviti, da se v vseh fazah postopka v zvezi s čezmernim
            primanjkljajem v celoti upošteva predvsem gospodarsko in proračunsko ozadje. Na ta
            način Pakt za stabilnost in rast zagotavlja okvir, ki podpira vladne politike za hitro
            ponovno vzpostavitev trdnih proračunskih stanj, pri tem pa upošteva gospodarske
            razmere.

     (4)    Svet je [13. julija 2010] v skladu s členom 126(6) Pogodbe odločil, da ima Danska
            čezmeren primanjkljaj.

     (5)    V skladu s členom 126(7) Pogodbe in členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 o
            pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem1 (ki je
            del Pakta za stabilnost in rast) mora Svet poleg tega na državo članico nasloviti
            priporočila z namenom, da se stanje čezmernega primanjkljaja v danem roku odpravi.
            V priporočilu morata biti za zadevno državo članico določena rok največ šestih
            mesecev za sprejetje učinkovitih ukrepov za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja in
            rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, ki mora biti doseženo v letu, ki sledi letu
            ugotovitve obstoja čezmernega primanjkljaja, razen v posebnih okoliščinah. Pri
            ugotavljanju, ali obstajajo posebne okoliščine, je treba upoštevati „pomembne
            dejavnike“, kot so pojasnjeni v členu 2(3) Uredbe (ES) št. 1467/97. Poleg tega mora
            Svet v priporočilu za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja zahtevati, da se doseže

     1
            UL L 209, 2.8.1997, str. 6.

SL                                                 2                                                  SL
 ---pagebreak---            minimalno letno izboljšanje strukturnega salda, tj. ciklično prilagojeni saldo brez
           enkratnih in drugih začasnih ukrepov, v višini vsaj 0,5 % BDP.

     (6)   Šteje se, da na Danskem obstajajo posebne okoliščine, ki so pomembne za večjo
           prožnost pri izvajanju postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, uvedenim z
           reformo Pakta za stabilnost in rast leta 2005. Recesija iz leta 2009 je bila predvsem
           odraz strmega padca zasebne porabe, naložb in izvoza zaradi finančne krize in
           svetovne recesije, zlasti upada povpraševanja iz glavnih trgovinskih partnerjev
           (Nemčija, Združeno kraljestvo, Švedska in Norveška). Primanjkljaj v letu 2010 je
           posledica upada gospodarske rasti in ukrepov spodbujanja, ki so jih danski organi
           sprejeli v skladu z evropskim načrtom za oživitev gospodarstva. Zaradi obstoja
           posebnih okoliščin lahko Svet dovoli zmanjšanje čezmernega primanjkljaja v
           srednjeročnem obdobju.

     (7)   Po podatkih iz obvestila o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem iz
           aprila 2010 naj bi javnofinančni primanjkljaj Danske v letu 2010 dosegel 5,4 % BDP
           ob upoštevanju upada gospodarske rasti in fiskalnih posledic načrta za oživitev
           gospodarstva, natančneje obravnavanih v dopolnitvi konvergenčnega programa iz
           februarja 2010. Glede na napovedi služb Komisije iz pomladi 2010 naj bi se
           javnofinančni primanjkljaj povečal z 2,7 % BDP v letu 2009 na 5,5 % BDP v letu
           2010, v letu 2011 pa zmanjšal na 4,9 % BDP, če se politika ne bo spremenila. Pri tej
           predpostavki se ne upoštevajo konsolidacijski ukrepi za leto 2011, ki jih je vlada
           napovedala 25. maja 2010, oziroma ukrepi, ki še niso dovolj opredeljeni. Danska je
           izkoristila presežek proračuna pred letom 2009 in sprejela fiskalne spodbudne ukrepe,
           ki so skladni z evropskim načrtom za oživitev gospodarstva ter so v letu 2009 znašali
           2,2 % BDP, v letu 2010 pa 1,3 % BDP. Ukrepi za oživitev se delijo na ukrepe za
           trajno znižanje davkov in začasne ukrepe za javne naložbe.

     (8)   Ob upoštevanju posebnih okoliščin in okvira evropskega načrta za oživitev
           gospodarstva se priporoča povprečen letni fiskalni napor. Fiskalni napor bi moral
           upoštevati ustrezne dejavnike za dosego ciljev fiskalne politike, za začetek raven
           splošnega javnofinančnega primanjkljaja in bruto dolga ter druge kazalce, kot so
           bilanca tekočega računa, raven pogojnih obveznosti finančnega sektorja, plačila
           obresti, premije za tveganja in srednjeročno pričakovana sprememba v odhodkih,
           povezanih s staranjem prebivalstva. Pri izračunu povprečnega letnega fiskalnega
           napora se za izhodišče vzame primanjkljaj za leto 2011 iz napovedi služb Komisije iz
           pomladi 2010. Skupni fiskalni napor, potreben za to, da se do roka doseže nominalni
           ciljni primanjkljaj v višini 3 %, se nato izračuna tako, da se predpostavi postopna
           odprava proizvodne vrzeli do leta 2015.

     (9)   Zaradi tega je primerno razmisliti o zmanjšanju čezmernega primanjkljaja v
           srednjeročnem obdobju z rokom za zmanjšanje leta 2013. Zlasti glede na odsotnost
           večjih gospodarskih neravnovesij bi morali danski organi za verodostojen in trajnosten
           postopek prilagoditve v letu 2010 izvajati fiskalne ukrepe, kot je predvideno, in
           zagotoviti povprečno letno strukturno prilagoditev v višini 0,5 % BDP v obdobju
           2010–2013; določiti ukrepe, potrebne za dosego zmanjšanja presežnega primanjkljaja
           do leta 2013, če to omogočajo ciklični pogoji, in za hitrejše zmanjševanje
           primanjkljaja, če se gospodarske ali proračunske razmere izkažejo za boljše od
           sedanjih pričakovanj.

SL                                               3                                                  SL
 ---pagebreak---      (10)   Proračunski rezultati Danske kažejo, da je imela ta država koristi od razmeroma
            močnega fiskalnega okvira, in sicer zlasti zaradi široke pokritosti ter preglednosti in
            razvidnosti njenih fiskalnih pravil. Odhodki javne porabe pa so vseeno nagnjeni k
            preseganju ciljnih vrednosti. Nedavne pobude v zvezi z gospodarskimi sankcijami bi
            lahko okrepile spodbude za občine glede upoštevanja dogovorjenih ciljev. Od leta
            2002 se danska davčna politika osredotoča na zamrznitev davkov, pri čemer se niti
            posredni niti neposredni davki ne morejo zvišati. Zamrznitev davkov ni ovirala
            obsežne davčne reforme v letu 2009, njeno strogo upoštevanje pa bi lahko povzročilo
            težave pri nadaljnjih prilagoditvah.

     (11)   Po podatkih, ki so jih danski organi sporočili aprila 2010, je bruto javni dolg v letu
            2009 znašal 41,6 % BDP, v letu 2010 pa naj bi se povečal na 45,1 % BDP. Po
            napovedi služb Komisije iz pomladi 2010 naj bi se, če se politika ne bo spremenila,
            raven dolga v letu 2010 dvignila na 46 % BDP, v letu 2011 pa na nadaljnjega 49,5 %
            BDP, kar je še vedno pod referenčno vrednostjo 60 %.

     (12)   Za strožji nadzor v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem bo treba
            redno in pravočasno spremljati napredek pri izvajanju strategije finančne
            konsolidacije. V tem okviru bi bilo v prihodnje posodobitve konvergenčnega
            programa Danske primerno vključiti posebno poglavje o tem vprašanju.

     (13)   Svet meni, da bi morali ukrepi za proračunsko konsolidacijo na splošno zagotoviti
            trajno izboljšanje javnofinančnega salda, hkrati pa bi morali biti usmerjeni k
            povečevanju kakovosti javnih financ in krepitvi možnosti za gospodarsko rast –

     SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

     (1)    Ob upoštevanju, da je proračunsko stanje Danske v letu 2010 posledica ukrepov v
            višini 2,2 % BDP v letu 2009 in 1,3 % BDP v letu 2010, ki so ustrezen odziv na upad
            gospodarske rasti in na splošno skladni z načeli evropskega načrta za oživitev
            gospodarstva, kot tudi prostega delovanja avtomatskih stabilizatorjev, bi morali danski
            organi čim hitreje in najpozneje do leta 2013 odpraviti sedanji čezmerni primanjkljaj.
     (2)    Danski organi bi morali javnofinančni primanjkljaj z ukrepi v srednjeročnem obdobju
            znižati pod 3 % BDP na verodostojen in trajen način. Zato bi morali danski organi
            zlasti:

            (a)    v letu 2010 izvajati fiskalne ukrepe, kot je predvideno v zadnji posodobitvi
                   konvergenčnega programa, in v letu 2011 začeti s konsolidacijo, da bi se do
                   leta 2013 primanjkljaj zmanjšal pod referenčno vrednost;
            (b)    zagotoviti povprečni letni fiskalni napor, ki bi znašal vsaj 0,5 % BDP v
                   obdobju 2011–2013;

            (c)    določiti in strogo izvajati ukrepe, potrebne za odpravo presežnega
                   primanjkljaja do leta 2013, če to omogočajo ciklični pogoji, in za hitrejše
                   zmanjševanje primanjkljaja, če se gospodarske ali proračunske razmere
                   izkažejo za boljše od sedanjih pričakovanj.

     (3)    Svet je določil rok [13. januar 2011], do katerega mora danska vlada sprejeti
            učinkovite ukrepe in opredeliti potrebne ukrepe za zmanjšanje čezmernega

SL                                                 4                                                  SL
 ---pagebreak---             primanjkljaja. Pri oceni učinkovitih ukrepov se upošteva gospodarski razvoj v
            primerjavi z gospodarskimi obeti v napovedi služb Komisije iz pomladi 2010.

     Danski organi morajo o napredku pri izvajanju teh priporočil poročati v posebnem poglavju v
     prihodnjih posodobitvah konvergenčnih programov do odprave postopka v zvezi s čezmernim
     primanjkljajem.

     Poleg tega Svet poudarja pomen, ki ga ima doseganje srednjeročnega cilja za ustrezno
     proračunsko upravljanje upadov gospodarske rasti. Danske organe zato poziva, naj
     zagotovijo, da se bo po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja vzdrževala proračunska
     konsolidacija zaradi približanja srednjeročnemu cilju glede proračunskega stanja (strukturno
     uravnotežen proračun do leta 2015).

     To priporočilo je naslovljeno na Kraljevino Dansko.

     V Bruslju,

                                                Za Svet
                                                Predsednik
                                                […]

SL                                                5                                                 SL


Pomembno pravno obvestilo

|

52007PC0213

Priporočilo za sklep Sveta o pristopu Bolgarije in Romunije h Konvenciji z dne 29. maja 2000, ki jo je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije  /* KOM/2007/0213 končno - CNS 2007/0080 */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 25.4.2007COM(2007) 213 konč.2007/0080 (CNS)Priporočilo zaSKLEP SVETAo pristopu Bolgarije in Romunije h Konvenciji z dne 29. maja 2000, ki jo je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMAkt o pristopu Bolgarije in Romunije iz leta 2005[1] je uvedel poenostavljeni sistem za pristop Bolgarije in Romunije h konvencijam (in protokolom), ki so jih sklenile države članice na podlagi člena 34 PEU (prej člen K.3 PEU) ali člena 293 ES. Pogajanja in sklenitev, kot v preteklosti, posebnih pridružitvenih protokolov k tem konvencijam (ki bi zahtevali ratifikacijo 27 držav) niso več potrebni: člen 3(3) Akta določa preprosto, da Bolgarija in Romunija pristopita h tem konvencijam in protokolom na podlagi Akta o pristopu.Člen 3(3) in 3(4) Akta o pristopu določa, da Svet v ta namen sprejme sklep, s katerim določi datum začetka veljavnosti teh konvencij za Bolgarijo in Romunijo ter sprejme vse potrebne prilagoditve h tem konvencijam, ki se zahtevajo zaradi pristopa teh dveh novih držav članic (ki v vsakem primeru vključujejo sprejetje konvencij v bolgarskem in romunskem jeziku, da so lahko te različice „enako verodostojne“). Svet sprejme sklep na podlagi priporočila Komisije po posvetovanju z Evropskim parlamentom.Priloga I k Aktu o pristopu vsebuje seznam sedmih konvencij in zadevnih protokolov na področju pravosodja in notranjih zadev.Seznam vključuje Konvencijo z dne 29. maja 2000, ki jo je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije in Protokol z dne 16. oktobra 2001, ki ga je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, h Konvenciji o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije.Namen tega priporočila Komisije za sklep Sveta je prilagoditev navedene konvencije in protokola h tej konvenciji zaradi pristopa Bolgarije in Romunije v skladu s členom 3(4) Akta o pristopu.2007/0080 (CNS)Priporočilo zaSKLEP SVETAo pristopu Bolgarije in Romunije h Konvenciji z dne 29. maja 2000, ki jo je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unijeSVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji,ob upoštevanju Pogodbe o pristopu Bolgarije in Romunije,ob upoštevanju Akta o pristopu Bolgarije in Romunije (v nadaljnjem besedilu „Akt o pristopu“) in zlasti člena 3(4) Akta,ob upoštevanju priporočila Komisije[2],ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[3],ob upoštevanju naslednjega:(1) Konvencija, ki jo je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije[4] (v nadaljnjem besedilu „Konvencija o medsebojni pomoči“), je bila podpisana v Bruslju 29. maja 2000 in je začela veljati 23. avgusta 2005.(2) Konvencija o medsebojni pomoči je bila dopolnjena s Protokolom z dne 16. oktobra 2001, ki ga je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, h Konvenciji o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije[5] (v nadaljevanju „Protokol o medsebojni pomoči“), ki je začel veljati 5. oktobra 2005.(3) Člen 3(3) Akta o pristopu določa, da Bolgarija in Romunija pristopita h konvencijam in protokolom, sklenjenim med državami članicami, iz Priloge I k Aktu o pristopu, ki med drugim zajema Konvencijo o medsebojni pomoči in Protokol o medsebojni pomoči. Za Bolgarijo in Romunijo začnejo veljati na dan, ki ga določi Svet.(4) V skladu s členom 3(4) Akta o pristopu sprejme Svet vse prilagoditve navedenih konvencij in protokolov, ki so potrebne zaradi pristopa –SKLENIL:Člen 1Konvencija o medsebojni pomoči začne veljati prvi dan prvega meseca po dnevu sprejetja tega sklepa med Bolgarijo, Romunijo in državami članicami, za katere Konvencija velja na ta dan. Veljati začne med Bolgarijo, Romunijo in vsako drugo državo članico na dan, ko začne veljati Konvencija o medsebojni pomoči za zadevno drugo državo članico.Protokol o medsebojni pomoči začne veljati prvi dan prvega meseca po dnevu sprejetja tega sklepa med Bolgarijo, Romunijo in državami članicami, za katere Protokol velja na ta dan. Veljati začne med Bolgarijo, Romunijo in vsako drugo državo članico na dan, ko začne veljati Protokol o medsebojni pomoči za zadevno drugo državo članico.Člen 2Konvencija o medsebojni pomoči, kakor je bila dopolnjena s Protokolom o medsebojni pomoči, sestavljena v bolgarskem in romunskem jeziku ter priložena k temu sklepu, je verodostojna pod enakimi pogoji kot druga besedila Konvencije o medsebojni pomoči in Protokola o medsebojni pomoči.Člen 3Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .V Bruslju, […]Za SvetPredsednikPRILOGA Besedilo Konvencije z dne 29. maja 2000, ki jo je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije in Protokola z dne 16. oktobra 2001, ki ga je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, h Konvenciji o medsebojni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije v bolgarskem in romunskem jeziku.[1] UL L 157, 2005, str. 203.[2] UL C […], […], str. […].[3] UL C […], […], str. […].[4] UL C 197, 12.7.2000, str. 3.[5] UL C 326, 21.11.2001, str. 2.


title: Priporočilo Nadzornega organa EFTE št. 119/07/COL z dne 16. aprila 2007 o spremljanju ravni prisotnosti dioksinov ter dioksinom podobnih in dioksinom nepodobnih PCB-jev v živilih

text:
               16.10.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 275/65

      PRIPOROČILO NADZORNEGA ORGANA EFTE
   št. 119/07/COL
   z dne 16. aprila 2007
   o spremljanju ravni prisotnosti dioksinov ter dioksinom podobnih in dioksinom nepodobnih PCB-jev v živilih
   NADZORNI ORGAN EFTE –
   OB UPOŠTEVANJU Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu Sporazum EGP) in zlasti člena 109 in Protokola 1 k Sporazumu,
   OB UPOŠTEVANJU Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča ter zlasti člena 5(2)(b) Sporazuma in Protokola 1 k Sporazumu,
   OB UPOŠTEVANJU akta iz točke 54zna poglavja XII Priloge II k Sporazumu EGP,

      Uredba Komisije (ES) št. 466/2001 z dne 8. marca 2001 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih kontaminatov v živilih
       (1),
   kakor je bila spremenjena in prilagojena Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu,
   OB UPOŠTEVANJU akta iz točke 54zzc poglavja XII Priloge II k Sporazumu EGP,

      Direktiva Komisije 2002/69/ES z dne 26. julija 2002 o metodah vzorčenja in analitskih metodah za uradni nadzor dioksinov ter o določitvi dioksinu podobnih PCB-jev v živilih
       (2),
   kakor je bila spremenjena in prilagojena Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu,
   OB UPOŠTEVANJU Odločbe Nadzornega organa Efte 37/07/COL z dne 27. februarja 2007, s katerim se pristojnemu članu kolegija naroči, da sprejme Priporočilo, če je osnutek Priporočila v skladu z mnenjem Odbora Efte za rastline in živalsko krmo (EFC),
   KER Uredba Komisije (ES) št. 466/2001 določa mejne vrednosti dioksinov in vsoto dioksinov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov (PCB-jev) v živilih,
   KER je potrebno zbrati zanesljive podatke v Evropskem gospodarskem prostoru o prisotnosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih PCB-jev v najširšem izboru živil, da se pridobi jasno sliko o časovnih gibanjih prisotnosti teh snovi v živilih,
   KER Priporočilo Nadzornega organa Efte 144/06/COL z dne 11. maja 2006 o zmanjšanju prisotnosti dioksinov, furanov in PCB-jev v krmi in živilih državam Efte priporoča, da v skladu s Priporočilom Komisije 2004/705/ES (3) izvajajo naključno spremljanje prisotnosti dioksinov, dioksinom podobnih PCB-jev in, če je mogoče, dioksinom nepodobnih PCB-jev v živilih,
   KER Priporočilo Komisije 2004/705/ES državam članicam priporoča najmanjšo pogostnost vzorcev, analiziranih letno za različne vrste živil, in obliko poročanja rezultatov za spremljanje prisotnosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih PCB-jev v živilih,
   KER je primerno spremeniti sedanji program za spremljanje, kot ga določa Priporočilo 2004/705/ES ob upoštevanju pridobljenih izkušenj in dejstva, da države EGP-Efte sodelujejo pri preiskovanju ravni dioksinov, dioksinom podobnih in dioksinom nepodobnih PCB-jev v živilih,
   KER je pomembno, da se podatki zbrani na podlagi tega Priporočila redno predložijo Nadzornemu organu Efte in da jih slednji v skladu s členom 2(1) Protokola 1 k Sporazumu o nadzoru in sodišču posreduje Evropski komisiji, ki bo zagotovila zbiranje teh podatkov v podatkovni zbirki. Primerno je, da se predložijo tudi podatki iz zadnjih let, ki so bili pridobljeni z analizno metodo, skladno z zahtevami, določenimi v Direktivi Komisije 2002/69/ES,
   KER so ukrepi, predvideni v tem Priporočilu v skladu z mnenjem Odbora Efte za rastline in živalsko krmo, ki pomaga Nadzornemu organu Efte –
   PRIPOROČA DRŽAVAM EFTE:

               1.

               Da izvajajo od leta 2007 do 31. decembra 2008 spremljanje prisotnosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov (PCB-jev) v živilih na podlagi priporočene najmanjše pogostnosti vzorcev, analiziranih letno, kot je predvideno v razpredelnici Priloge I.

               2.

               Če je možno, da v istih vzorcih izvajajo tudi analize za dioksinom nepodobne PCB-je.

               3.

               Da Nadzornemu organu Efte redno posredujejo podatke o spremljanju z vsebino in v obliki, kot sta predvideni v Prilogi II, za sestavo ene podatkovne zbirke. Primerno je, da se predložijo tudi podatki iz zadnjih let, ki so bili pridobljeni z analizno metodo skladno z zahtevami, določenimi v Direktivi 2002/69/ES, in ki odražajo ravni prisotnosti teh snovi.

               4.

               Sklicevanja na Priporočilo 2004/705/ES v Priporočilu Nadzornega organa Efte 144/06/COL z dne 11. maja 2006 se štejejo kot sklicevanja na to Priporočilo.

      V Bruslju, 16. aprila 2007

            Za Nadzorni organ Efte

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Član kolegija

         Niels FENGER

            Direktor

      (1)  UL L 77, 16.3.2001, str. 1.

      (2)  UL L 209, 6.8.2002, str. 5.

      (3)  UL L 321, 22.10.2004, str. 45.

      PRILOGA I
      Razpredelnica:
      Pregled priporočenega najmanjšega števila vzorcev živil, ki jih je treba analizirati letno. Porazdelitev vzorcev temelji na proizvodnji v vsaki državi. Posebna pozornost je namenjena živilom, za katera se pričakuje, da je raven prisotnosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih PCB-jev raznolika. To še zlasti velja za ribe.

                  Proizvodi, vključno s predelanimi proizvodi

                  Ribogojstvo
                  (*)

                  Prostoživeče ujete ribe
                  (**)

                  Meso
                  (***)

                  Mleko
                  (****)

                  Jajca
                  (*****)

                  Drugo
                  (******)

                  Skupaj

                  Št. vzorcev

                  Norveška

                  Islandija

            Opombe k razpredelnici
      Številke v razpredelnici pomenijo minimalno število vzorcev. Dobrodošlo je, da države EGP-Efte odvzamejo več vzorcev.
      (*)   Ribogojstvo: vzorce za ribogojstvo je treba razdeliti po ribjih vrstah sorazmerno s proizvodnjo.
      (**)   Prostoživeče ujete ribe: vzorce za prostoživeče ujete ribe je treba razdeliti po ribjih vrstah sorazmerno z ulovom. Posebno pozornost je treba nameniti prostoživečim ujetim jeguljam.
      (***)   Meso: poleg mesa in mesnih proizvodov goveda, prašičev, perutnine in ovac, bi moralo večje število vzorcev obsegati tudi konjsko meso, meso severnih jelenov, koz, kuncev in divjačine.
      (****)   Mleko: velik delež vzorcev mleka mora predstavljati mleko s kmetij (predvsem kravje mleko). Primerno je, da se poleg kravjega mleka odvzamejo tudi vzorci drugega mleka in mlečnih proizvodov (kozje mleko itd.).
      (*****)   Jajca: posebno pozornost je treba nameniti jajcem kokoši v prosti reji, odvzamejo pa naj se tudi vzorci jajc rac, gosi in prepelic.
      (******)   Drugo: v tej kategoriji je treba posebno pozornost nameniti:
      prehranskim dopolnilom (zlasti tistim na osnovi ribjega olja),
      živilom za dojenčke in majhne otroke,
      živilom, ki izvirajo iz regij, kjer je zaradi npr. poplav prišlo do sprememb pogojev za proizvodnjo, ki bi lahko vplivale na koncentracijo dioksina in dioksinu podobnih PCB-jev v živilskih proizvodih v regiji.

      PRILOGA II
      A.   Pojasnila k obrazcu za rezultate analiz dioksinov, furanov in dioksinom podobnih PCB-jev ter drugih PCB-jev v živilih
      1.   Splošni podatki o analiziranih vzorcih
      Oznaka vzorca: identifikacijska koda vzorca.
      Država: ime države članice, v kateri se je izvajalo spremljanje.
      Leto: leto, ko se je spremljanje izvajalo.
      Proizvod: analizirano živilo – čim bolj natančno opišite živilo.
      Faza trženja: kraj, kjer je bil proizvod (vzorec) odvzet.
      Tkivo: analizirani del proizvoda.
      Podajanje rezultatov: rezultati se podajajo na osnovi, ki je bila uporabljena za mejne vrednosti. V primeru analize dioksinu nepodobnih PCB-jev je zelo priporočljivo podajanje vrednosti na isti osnovi.
      Vrsta vzorčenja: naključno vzorčenje – lahko se predložijo tudi rezultati analiz ciljnega vzorčenja, vendar mora biti jasno navedeno, da je vzorčenje ciljno in da ne odraža nujno običajnih ravni prisotnosti.
      Število podvzorcev: če je analizirani vzorec združen vzorec, je treba navesti število podvzorcev (število posameznih vzorcev). Če rezultat analize temelji le na enem vzorcu, navedite enega. Število podvzorcev v združenem vzorcu lahko variira, zato navedite ta podatek za vsak vzorec.
      Metoda pridobivanja: običajna/ekološka (čim bolj natančno).
      Področje: če je ustrezno, navedite območje ali pokrajino, v kateri je bil vzorec odvzet, če je možno, navedite, ali gre za ruralno območje, urbano območje, industrijski predel, pristanišče, odprto morje itd., npr. Bruselj – urbano območje, Sredozemlje – odprto morje. Če je bil vzorec odvzet iz živila, proizvedenega v poplavljenih regijah, je še posebej pomembno, da območje jasno navedete.
      Vsebnost maščobe (%): odstotek vsebnosti maščobe v vzorcu.
      Vsebnost vlage (%): odstotek vsebnosti vlage v vzorcu (če je podatek na voljo).
      2.   Splošne informacije o uporabljeni analizni metodi
      Analizna metoda: navedite uporabljeno metodo.
      Stanje akreditacije: navedite ali je analizna metoda akreditirana.
      Negotovost: meja odločitve ali odstotek razširjene merilne negotovosti analizne metode.
      Metoda ekstrakcije lipidov: navedite uporabljeno metodo ekstrakcije lipidov za določitev vsebnosti maščobe v vzorcu.
      3.   Rezultati analize
      Dioksini, furani, dioksinom podobni PCB-ji: rezultati za vsak kongener se navedejo v ppt – pikogram/gram (pg/g).
      Dioksinom nepodobni PCB-ji: rezultati za vsak kongener se navedejo v ppb – nanogram/gram ali mikrogram/kilogram (ng/g ali μg/kg).
      MKD: meja količinske določljivosti v pg/g (za dioksine, furane in dioksinom podobne PCB-je) ali μg/kg – ng/g (za dioksinom nepodobne PCB-je).
      Za kongenerje, ki so bili analizirani, vendar so bile vrednosti pod MKD (mejo količinske določljivosti), se rezultat navaja kot < MKD (MKD se navede kot vrednost).
      Za kongenerje PCB, ki so bili analizirani poleg PCB-6 in dioksinom podobnih PCB-jev, je treba v obrazcu dodati številko kongenerja PCB, npr. 31, 99, 110 itd. Če je vzorec analiziran za več kongenerjev PCB, kot je označenih vrstic, dodajte nove vrstice na koncu obrazca.
      4.   Splošne opombe k razpredelnici

                  —

                  Poročanje o deležu izkoristka
                  Poročanje o deležu izkoristka ni obvezno, če ti deleži za posamezne kongenerje znašajo med 60 in 120 %. Če je delež izkoristka za nekatere posamezne kongenerje zunaj navedenega območja, je poročanje o tem deležu obvezno.

                  —

                  Poročanje o MKD
                  Poročanje o MKD se ne zahteva, vendar je treba v stolpcu za rezultate o nekvantificiranih kongenerjih poročati kot < MKD (dejanska številka).

                  —

                  Poročanje o vrednosti toksičnih ekvivalentov (TEQ) za posamezne kongenerje
                  Stolpec za vrednosti TEQ za posamezne kongenerje ni obvezen.

      PRILOGA III
      B.   Obrazec za poročanje o specifičnih analitskih rezultatih kongenerjev dioksinov, furanov, dioksinom podobnih PCB-jev in drugih PCB-jev v živilih