title: Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Italije za stabilnost za leto 2015

text:
               18.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/61

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 14. julija 2015
   v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Italije za stabilnost za leto 2015
   (2015/C 272/16)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) ter zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik. Strategija se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 14. julija 2015 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3). Skupaj tvorita integrirane smernice in države članice so bile pozvane, naj jih upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 8. julija 2014 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2014 in dal mnenje o dopolnjenem programu Italije za stabilnost za leto 2014. Komisija je 28. novembra 2014 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Italije za leto 2015 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

               (4)

               Komisija je 28. novembra 2014 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2015. Komisija je isti dan na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je bila Italija opredeljena kot ena od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljeni pregled.

               (5)

               Evropski svet je 18. decembra 2014 potrdil prednostne naloge za spodbujanje naložb, okrepitev strukturnih reform ter prizadevanje za odgovorno in rasti prijazno konsolidacijo javnih financ.

               (6)

               Komisija je 26. februarja 2015 objavila poročilo o državi za Italijo za leto 2015. V njem je bil ocenjen napredek Italije pri izpolnjevanju priporočil za posamezne države, sprejetih 8. julija 2014. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Italiji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni odločni ukrepi politike in posebno spremljanje. Zlasti je bistvenega pomena odpraviti temeljne vzroke vztrajno nizke produktivnosti dela in šibke konkurenčnosti ter doseči zmanjševanje državnega dolga. Posebej pomembni so ukrepi za zmanjšanje tveganja škodljivih učinkov na italijansko gospodarstvo in zaradi njegove velikosti tudi širše na ekonomsko in monetarno unijo.

               (7)

               Italija je 28. aprila 2015 predložila nacionalni program reform za leto 2015 in program za stabilnost za leto 2015. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Za Italijo trenutno veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodne določbe glede dolga v obdobju 2013–2015. Komisija je 27. februarja 2015 izdala poročilo v skladu s členom 126(3) PDEU, saj se ni pričakovalo, da bo Italija v obdobju 2014–2015 dosegla zadosten napredek pri izpolnjevanju določb glede dolga. V analizi je bilo ugotovljeno, da je bilo takrat merilo glede dolga izpolnjeno.

               (9)

               Italijansko ustavno sodišče je 30. aprila 2015, po presečnem datumu za pomladansko napoved gospodarskih gibanj, odločilo, da je začasna neindeksacija višjih pokojnin v obdobju 2012–2013 neustavna. Vlada je 18. maja 2015 sprejela zakonski odlok za upoštevanje sodbe in potrdila fiskalne cilje iz programa za stabilnost. Ob upoštevanju te informacije se lahko šteje, da so ugotovitve iz februarskega poročila v skladu s členom 126(3) PDEU v tej fazi še vedno na splošno veljavne. Natančen učinek te sodbe na proračun bo odvisen od tega, kako bo vlada v skladu s sodbo ravnala v praksi, kar pa še ni dokončno jasno. Glede na nove informacije bo morda v poznejši fazi upravičena izdaja poročila v skladu s členom 126(3) PDEU. Ker ta novi element še ni znan in do nadaljnje pojasnitve se lahko šteje, da so ugotovitve iz februarskega poročila v tej fazi še vedno na splošno veljavne.

               (10)

               Italija je v svojem programu za stabilnost za leto 2015 zaprosila za začasno odstopanje v višini 0,4 odstotne točke BDP od zahtevane prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega cilja v letu 2016, da bi se upoštevale velike strukturne reforme s pozitivnim učinkom na dolgoročno vzdržnost javnih financ. Podrobnosti, na katerih temeljijo te reforme, so opisane v nacionalnem programu reform Italije za leto 2015. Med področji reform, ki naj bi v skladu s programom vplivala na vzdržnost javnih financ, so: (i) javna uprava in poenostavitev; (ii) proizvodni in storitveni trgi; (iii) trg dela; (iv) civilno pravosodje; (v) izobraževanje; (vi) preusmeritev davkov in (vii) pregled porabe kot ukrep financiranja. Italijanski organi ocenjujejo, da bo učinek reform na realni BDP do leta 2020 znašal 1,8 odstotne točke, kar se zdi verjetno. Če bodo te reforme pravočasno in v celoti izvedene, bodo imele pozitiven učinek na vzdržnost javnih financ. Če bo vlada v letu 2015 sprejela potrebne ukrepe za ustrezno kompenzacijo zaradi trajnega učinka navedene sodbe ustavnega sodišča, s katerimi bo zagotovila, da: (i) za Italijo še naprej velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast; (ii) se ohrani ustrezen varnostni razmik do referenčne vrednosti iz Pogodbe in (iii) se v štiriletnem obdobju trajanja programa za stabilnost doseže srednjeročni cilj, se lahko oceni, da Italija izpolnjuje pogoje za začasno odstopanje v letu 2016, za katero je zaprosila, pod pogojem, da ustrezno izvede dogovorjene reforme, ki se bodo spremljale v okviru evropskega semestra.

               (11)

               V programu za stabilnost za leto 2015 je načrtovano postopno izboljševanje nominalnega primanjkljaja, in sicer na 2,6 % BDP v letu 2015 in nato na 1,8 % BDP v letu 2016. V programu za stabilnost za leto 2015 vlada načrtuje, da bo srednjeročni cilj – strukturno uravnotežen proračunski položaj – dosežen v letu 2017. Vendar preračunani strukturni saldo (6) kaže, da bo srednjeročni cilj dosežen v letu 2018. Ob upoštevanju prošnje za uporabo klavzule o strukturnih reformah in zavez, navedenih v programu za stabilnost za leto 2015, se zdi izpolnitev srednjeročnega cilja do leta 2017 ustrezna.

               (12)

               Po napovedih bo delež javnega dolga v BDP najvišji v letu 2015, ko naj bi dosegel 132,5 % BDP, nato pa naj bi postopno upadel in leta 2019 znašal 120,0 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi, je verjeten. Vlada mora še določiti dodatna zmanjšanja odhodkov, ki ji bodo omogočila, da se izogne uvedbi zakonsko sprejetega zvišanja DDV v letu 2016.

               (13)

               Italija bi morala v letu 2015 izboljšati svoj strukturni saldo za 0,25 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 je napovedana strukturna prilagoditev za dosego srednjeročnega cilja v višini 0,3 % BDP v letu 2015 v skladu z obveznostmi Italije v okviru preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast. Italija bi morala v letu 2016 izboljšati svoj strukturni saldo za vsaj 0,1 % BDP, ob upoštevanju dovoljenega odstopanja na podlagi klavzule o strukturnih reformah. Vendar napoved Komisije ob predpostavki nespremenjene politike kaže poslabšanje v višini 0,2 % BDP, zato obstaja tveganje določenega odstopanja. Zato bodo potrebni nadaljnji ukrepi. Svet na podlagi ocene programa za stabilnost in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 meni, da obstaja tveganje, da Italija ne bo izpolnjevala določb Pakta za stabilnost in rast.

               (14)

               Izvajanje ambicioznega programa privatizacije, ki ga je predstavila italijanska vlada, je kljub njegovemu pričakovanemu prispevku k prizadevanjem za zmanjšanje dolga, ki je ključen izziv za Italijo, v letu 2014 nekoliko zamujalo, zato so prihodki od privatizacije v letu 2014 znašali 0,2 % BDP, kar je manj od zastavljenega cilja v višini 0,7 % na leto.

               (15)

               Italija je v zadnjem letu sprejela pomembne ukrepe za zmanjšanje davčne obremenitve dela, ki pa je še vedno visoka. Število in obseg davčnih odhodkov, zlasti znižanih stopenj DDV, ostajata pretirano visoka. Na področju obdavčitve premoženja zelo počasi napreduje katastrska reforma, v okviru katere je zlasti pomembno posodobiti zastarele katastrske vrednosti. Poleg tega nista bili obravnavani revizija okoljskih davkov in odprava okolju škodljivih subvencij. Italija je ustanovila odbor za okoljske davke. Te različne vidike zajema pooblastilni zakon za davčno reformo, katerega izvajanje pa zamuja zaradi manjkajočih uredb-zakonov. Kljub nekaterim ukrepom na tem področju učinkovitost davčnega sistema v Italiji zmanjšujejo tudi vztrajno nizke in drage ravni izpolnjevanja davčnih obveznosti in visoka raven izogibanja davkom (ki po ocenah vlade znaša 91 milijard EUR na leto ali 5,6 % BDP). Vlada je predlagala ukrepe za zagotovitev točnosti davčnih napovedi, ki se morajo zdaj začeti izvajati v praksi.

               (16)

               Za trajno izboljšanje učinkovitosti in kakovosti javne porabe na vseh ravneh države so bili storjeni le omejeni koraki. Zakonsko določeni proračunski prihranki, tudi na regionalni in lokalni ravni, so nižji od predvidenih v nacionalnem programu reform za leto 2014. Pregled porabe še ni sestavni del proračunskega postopka, kar zmanjšuje celovito dolgoročno učinkovitost procesa. Na upravljanje sredstev EU še vedno vplivajo resne slabosti, zlasti v južnih regijah. V pripravi je nacionalni strateški načrt za pristanišča in logistiko, vendar so bili sprejeti le delni ukrepi za posodobitev upravljanja pristanišč in njihovih povezav z zaledjem.

               (17)

               Za italijansko javno upravo je še vedno značilna velika neučinkovitost, ki negativno vpliva na poslovno okolje in zmogljivost države za učinkovito izvajanje reform. Italija si je začela prizadevati in si še prizadeva za izboljšanje institucionalnega okvira in splošne kakovosti javne uprave. Do konca leta 2015 se pričakuje ambiciozna reforma ustave, ki bo zlasti namenjena pojasnitvi delitve pristojnosti med različnimi ravnmi države. Izčrpna reforma javne uprave, ki bi med drugim obravnavala menjavanje uslužbencev, mobilnost in nadomestila, še ni uvedena. Čeprav je bilo sprejetih več ukrepov za spodbujanje preglednosti in povečanje pristojnosti nacionalnega protikorupcijskega organa, še vedno ni bila izvedena sprememba pravil o zastaranju, kar je tudi po mnenju drugih mednarodnih organizacij eden od stebrov boja proti korupciji v Italiji. V zadnjih letih so bili izvedeni pomembni ukrepi za izboljšanje storitev na področju pravosodja z revizijo geografske razporeditve sodišč in ustanovitvijo specializiranih sodišč ter za zmanjšanje povpraševanja po storitvah s spodbujanjem zunajsodnih poravnav. Dolgotrajnost postopkov je še vedno velik problem in začete reforme morajo še prinesti rezultate.

               (18)

               Od konca leta 2008 se je delež slabih posojil v italijanskem bančnem sektorju močno povečal, zlasti v zvezi z izpostavljenostjo bank do podjetij. Doslej je bila stopnja prestrukturiranja oslabljenih sredstev prenizka in njihova odprodaja je bila omejena. To je delno posledica premalo razvitega trga za zasebni problematični dolg v Italiji. S pred kratkim sprejeto zakonodajo so bile obravnavane slabosti v korporativnem upravljanju največjih zadružnih bank (banche popolari), aprila 2015 pa so fundacije in italijanski organi tudi dosegli dogovor, s katerim naj bi med drugim zmanjšali vpliv fundacij na področju upravljanja bank. Trenutno male zadružne banke (banche di credito cooperative) pripravljajo nezavezujočo reformo upravljanja, ki naj bi jo pozneje udejanjili v zakonodaji. Za izboljšanje učinkovitosti finančnega posredništva in podporo gospodarskemu okrevanju sta potrebna dodatno prestrukturiranje in konsolidacija italijanskega bančnega sektorja.

               (19)

               Decembra 2014 je bil sprejet obsežen pooblastilni zakon za reformo trga dela, to je zakon o delovnih mestih, ki ohranja smer prejšnjih reform. Zakon vsebuje zlasti spremembe delovnopravne zakonodaje, sistema nadomestil za brezposelnost, upravljanja in delovanja aktivnih in pasivnih politik zaposlovanja ter usklajevanja poklicnega in družinskega življenja. Pravilno izvrševanje tega zakona bo odločilno odvisno od sprejetja potrebnih uredb-zakonov. V teh bodo obravnavani uporaba shem plačnih dodatkov, revizija pogodbenih ureditev, usklajevanje poklicnega in družinskega življenja ter krepitev aktivnih politik zaposlovanja. Pogajanja na ravni podjetij, ki bi lahko pripomogla k boljši uskladitvi plač s produktivnostjo in spodbujanju sprejemanja inovativnih rešitev v podjetjih, se še vedno dotikajo le manjšine podjetij. Sporazum iz januarja 2014, v katerem so za predelovalni sektor določeni postopki za merjenje reprezentativnosti sindikatov, bi lahko pripomogel k spodbujanju pogajanj na ravni podjetij, vendar še ni operativen. Udeležba žensk na trgu dela sicer narašča, vendar je še vedno med najnižjimi v Uniji. Poleg tega je brezposelnost mladih v tretjem četrtletju leta 2014 dosegla skoraj 43 %, delež mladih med 15. in 24. letom, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo, pa je najvišji v Uniji. Nekateri vzroki za to so v izobraževalnem sistemu, za katerega so še vedno značilni šolski rezultati, ki so pod povprečjem EU, in relativno visoke stopnje osipa. Samo 54,6 % mladih med 15. in 34. letom, ki so v zadnjih treh letih diplomirali na prvi in drugi stopnji terciarnega izobraževanja, je bilo zaposlenih, v primerjavi s povprečjem EU, ki znaša 78,6 %. Italija je doživela eno največjih povečanj stopenj revščine in socialne izključenosti v Uniji, kar je zlasti vplivalo na otroke. Ukrepi socialne podpore za reševanje tega izziva so še vedno razdrobljeni in neučinkoviti, posledica pa je tudi znatna stroškovna neučinkovitost.

               (20)

               Številne omejitve konkurence še vedno ovirajo pravilno delovanje proizvodnih in storitvenih trgov. Zakon o odpravi določenih omejitev v več sektorjih čaka na obravnavo v parlamentu. Znatne ovire so še vedno značilne za nekatere sektorje, ki jih ureja zakonodaja (pravne storitve in lekarne), ter za druge sektorje, vključno z lokalnimi javnimi storitvami, letališči in pristanišči, bančništvom in zdravstvenim varstvom. Kljub širši uporabi centraliziranega javnega naročanja ostajajo na tem področju pomembne slabosti. Lokalne javne storitve, ki kažejo očitne znake neučinkovitosti, so še vedno zaščitene pred konkurenco, to pa negativno vpliva tudi na javne finance. Odprti razpisi se uporabljajo za majhen delež oddanih naročil, velika večina naročil pa se odda prek notranjih javnih naročil ali podobnih postopkov.

               (21)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo italijanske ekonomske politike in jo objavila v poročilu o državi za leto 2015. Prav tako je ocenila program za stabilnost in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Italija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Italiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 6 spodaj.

               (22)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program Italije za stabilnost, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (23)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 6 spodaj.

               (24)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te analize je Svet izdal posebna priporočila, naslovljena na države članice, katerih valuta je euro (8). Italija bi morala kot država, katere valuta je euro, zagotoviti tudi celovito in pravočasno izvedbo teh priporočil –

         PRIPOROČA, da Italija v obdobju 2015–2016 ukrepa tako, da:

               1.

               Doseže fiskalno prilagoditev v višini najmanj 0,25 % BDP za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2015 ter najmanj 0,1 % BDP v letu 2016 s sprejetjem ustreznih strukturnih ukrepov tako v letu 2015 kot 2016, ob upoštevanju dovoljenega odstopanja zaradi izvajanja velikih strukturnih reform. Zagotovi, da bo pregled porabe sestavni del proračunskega postopka. Hitro in temeljito izvede program privatizacije in uporabi nepričakovane prihodke za doseganje nadaljnjega napredka pri zmanjševanju deleža javnega dolga. Do septembra 2015 začne izvajati pooblastilni zakon za davčno reformo, zlasti revizijo davčnih odhodkov in katastrskih vrednosti ter ukrepe za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti.

               2.

               Sprejme načrtovani nacionalni strateški načrt za pristanišča in logistiko, zlasti v podporo spodbujanju intermodalnega prevoza z boljšimi povezavami. Zagotovi, da bo agencija za teritorialno kohezijo v celoti operativna, da se bo opazno izboljšalo upravljanje sredstev EU.

               3.

               Sprejme in izvaja zakone v pripravi, namenjene izboljšanju institucionalnega okvira in posodobitvi javne uprave. Posodobi pravila o zastaranju do sredine leta 2015. Zagotovi, da reforme, sprejete za izboljšanje učinkovitosti civilnega pravosodja, pomagajo skrajšati čas trajanja postopkov.

               4.

               Do konca leta 2015 uvede zavezujoče ukrepe za odpravo preostalih slabosti v korporativnem upravljanju bank, izvede dogovorjeno reformo fundacij ter sprejme ukrepe za pospešitev obsežnega zmanjšanja slabih posojil.

               5.

               Sprejme uredbe-zakone o oblikovanju in uporabi shem plačnih dodatkov, reviziji pogodbenih ureditev, usklajevanju poklicnega in družinskega življenja ter krepitvi aktivnih politik zaposlovanja. Po posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami spodbuja učinkovit okvir za kolektivna pogajanja na ravni podjetij. V okviru prizadevanj za zmanjšanje brezposelnosti mladih sprejme in izvede načrtovano reformo šolskega sistema in razširi sistem poklicnega terciarnega izobraževanja.

               6.

               Izvede načrt za poenostavitev za obdobje 2015–2017, da se zmanjša upravna in regulativna obremenitev. Sprejme ukrepe za povečanje konkurenčnosti v vseh sektorjih, ki jih zajema konkurenčno pravo, ter odločno ukrepa za odstranitev preostalih ovir. Zagotovi, da se pogodbe za lokalne javne storitve, ki niso bile oddane v skladu z zahtevami glede notranjih javnih naročil, popravijo najpozneje do konca leta 2015.

      V Bruslju, 14. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Ohranjen s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Italije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Italije za stabilnost za leto 2014 (UL C 247, 29.7.2014, str. 57).

      (5)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (6)  Strukturni saldo, kot ga je preračunala Komisija na podlagi informacij iz programa za stabilnost z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (8)  UL C 272, 18.8.2015, str. 98.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 29. novembra 2007 – Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta (ECB/2007/17)

text:
               15.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE

   z dne 29. novembra 2007
   Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta
   (ECB/2007/17)
   (2007/C 304/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljevanju: „Statut ESCB“) ter zlasti njegovega člena 27.1,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank Eurosistema opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Glede na člen 1 Odločbe Sveta 2007/504/ES z dne 10. julija 2007 v skladu s členom 122(2) Pogodbe o uvedbi enotne valute na Malti 1. januarja 2008 (1) Malta sedaj izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo eura in odstopanje v korist Malte v skladu s členom 4 Akta o pristopu iz leta 2003 se razveljavi z učinkom od 1. januarja 2008.

               (3)

               Na podlagi člena 20 spremenjenega zakona o centralni banki Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta, ki bo začel veljati 1. januarja 2008, se letni računovodski izkazi centralne banke Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta revidirajo v skladu s členom 27 Statuta ESCB.

               (4)

               Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta je izbrala družbi PricewaterhouseCoopers in Ernst & Young skupaj za svoja neodvisna zunanja revizorja za poslovno leto 2008 –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se PricewaterhouseCoopers in Ernst & Young skupaj imenujeta za zunanja revizorja centralne banke Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta za poslovno leto 2008.

      V Frankfurtu na Majni, 29. novembra 2007

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  UL L 186, 18.7.2007, str. 32.


				|

		52013PC0709

			Priporočilo SKLEP SVETA o odobritvi vzajemne pomoči Romuniji /* COM/2013/0709 final - 2013/ () */

			   	OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
1. Uvod
Po koncu skupnega programa srednjeročne
finančne pomoči EU-MDS za Romunijo od pomladi 2009 do pomladi 2011, v
okviru katerega je Evropa izplačala 5 milijard EUR, MDS pa 12,9 milijarde
EUR, je Svet Evropske unije 12. maja 2011 sprejel sklep o nadaljnjem
preventivnem programu, s katerim je Romuniji zagotovil srednjeročno
finančno pomoč EU v višini do 1,4 milijarde EUR[1]. V okviru tega drugega
programu, ki je bil prav tako skupen program EU-MDS, nista niti EU niti MDS
izplačala nobenih sredstev, kar je skladno s preventivno naravo
programa.
Ob upoštevanju preostalih tveganj za
plačilno bilanco so romunski organi 4. julija 2013 zaprosili za tretji
program srednjeročne finančne pomoči EU, tudi tokrat skupaj s
„stand-by“ aranžmajem MDS. Po pričakovanjih bo pomoč EU in MDS
preventivne narave, dejanska izplačila torej niso predvidena.
Ekonomsko-finančni odbor je 9. julija pozitivno odgovoril na to prošnjo in
pooblastil Komisijo, da s pogajanji doseže nov skupni preventivni program EU-MDS.
Službe Komisije so na skupni službeni poti z
osebjem MDS opravile pogajanja v Bukarešti med 17. in 31. julijem 2013. Dosežen
je bil sporazum na ravni osebja o podrobnostih in vsebini novega programa. Novi
program bi še naprej zagotavljal podporo gospodarskemu programu vlade, katerega
cilj je med drugim utrditev makroekonomske, fiskalne in finančne
stabilnosti, povečanje odpornosti in zmožnosti za gospodarsko rast,
izboljšanje upravne zmogljivosti, reformiranje davčne uprave ter izboljšanje
upravljanja in nadzora na področju javnih financ. Novi program naj bi
trajal 24 mesecev, sestavljali pa bi ga preventivna pomoč Evropske unije v
višini do 2 milijardi EUR in MDS v višini do 1,75 milijarde SDR (približno 2
milijardi EUR) na podlagi „stand-by“ aranžmaja. Poleg tega bo Svetovna banka
nadaljevala z zagotavljanjem že odobrene podpore v višini 891 milijonov EUR, od
katerih je za izplačilo na voljo še 514 milijonov EUR.
2. Makroekonomski razvoj in obeti
V Romuniji od leta 2011 beležijo pozitivno
gospodarsko rast. Nedavni razvoj kaže, da bo rast v letu 2013 znašala približno
2 %, kar je nekoliko več od spomladanske napovedi Komisije v višini
1,6 %. Glavni dejavniki rasti so odlični rezultati na področju
izvoza (zlasti avtomobilske industrije in storitev) ter dobra letina. Vendar ta
pozitivna gibanja prikrivajo šibko domače povpraševanje, ko je v prvi
polovici leta 2013 potrošnja stagnirala, naložbe pa so se skrčile.
Po pričakovanjih se bo v prihodnje rast
postopoma okrepila zaradi pozitivnih učinkov strukturnih reform, boljšega
črpanja sredstev EU in nadaljnjih dobrih rezultatov na področju
izvoza ob okrevanju evropskega gospodarstva. Ob predpostavki povprečne
letine naj bi bila rast po napovedih v letu 2014 nekoliko večja od 2 %.
Glavno gonilo rasti naj bi bilo domače povpraševanje, ki ga spodbujajo
naložbe in zasebna potrošnja, medtem ko bo neto izvoz v skladu z napovedmi
zabeležil majhen negativen prispevek, saj se pričakuje, da se bo uvoz leta
2014 zaradi okrepitve domačega povpraševanja povečal.
Inflacija, merjena po HICP, je bila v Romuniji
še vedno visoka, saj je v obdobju 2009–2011 znašala približno 6 %, vendar
se je nato v letu 2012 znižala na povprečno 3,4 %. Toda pritiski na
rast cen so se proti koncu leta 2012 in v prvi polovici leta 2013 znova okrepili.
Po napovedih naj bi se inflacija v drugi polovici leta 2013 zmanjšala , in
sicer zaradi velikega znižanja cen hrane in obrata v delovanju baznih
učinkov, ter se do konca leta 2013 zmanjšala na manj kot 3,5 %, kar
je znotraj ciljnega razpona centralne banke (2,5 % ±1 odstotna
točka). V letu 2014 se pričakuje nadaljnje upočasnjevanje.
3. Javne
finance
V zadnjih letih je Romunija uspešno
konsolidirala javne finance in proračunski primanjkljaj zmanjšala z 9 %
BDP v letu 2009 na tik pod 3 % v letu 2012. Zaradi tega dosežka je lahko
Svet 21. junija 2013 ustavil postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem
za Romunijo. Novi program bi podpiral nadaljnja prizadevanja vlade za fiskalno
konsolidacijo, ki so namenjena doseganju srednjeročnega cilja Romunije za
strukturni proračunski primanjkljaj v višini 1 % BDP do leta 2015.
Organi si še naprej prizadevajo za dosego ciljnega primanjkljaja v okviru
prejšnjega programa v višini 2,4 % na podlagi ESR za leto 2013. V letu 2014
je načrtovana nadaljnja konsolidacija v skladu z zahtevami iz Pakta za
stabilnost in rast (PSR). Glede na trenutna predvidevanja bi si Romunija v
skladu s posodobitvijo svojega konvergenčnega programa za leto 2013
prizadevala za primanjkljaj v višini 2 % na podlagi ESR.
V okviru pogajanj med julijskim službenim
obiskom je bil dogovorjen popravek proračuna sredi leta, ki je
omogočil nekaj prerazporeditev v prihodkih in odhodkih, hkrati pa ohranil
cilj za splošni primanjkljaj za leto 2013 v višini 2,3 % v denarni
vrednosti in 2,4 % na podlagi ESR. Spremenjeni proračun upošteva
nižje prihodke ter zmanjšuje naložbe domačega kapitala, zneske za popravke
v zvezi s sredstvi EU in transferje drugim delom javne uprave. V zvezi s
proračunom za leto 2014 organi preučujejo načine za
povečanje prihodkov, zlasti z razširitvijo davčne osnove. Na
strani odhodkov je pomemben izziv postopno uvajanje zakona o poenotenih
plačah, ki je bil dogovorjen v okviru prvega programa.
Glede na to, da je glavni del potrebne
fiskalne konsolidacije že dosežen, bo novi program osredotočen na
izboljšanje fiskalnega upravljanja. Njegov cilj bo izboljšanje fiskalnega
okvira, da se ta uskladi z zahtevami iz fiskalnega pakta, poleg tega pa tudi
več drugih izboljšav vsebine fiskalne strategije in preglednosti
proračunskega postopka. Zahteval bo izboljšave letnega in
srednjeročnega načrtovanja naložb, dokončanje sistema za nadzor
obveznosti (zaradi preprečevanja novih zaostankov v plačilih) in
izboljšave v davčni upravi za učinkovitejše pobiranje davkov.
4. Razvoj dogodkov na finančnih trgih
in v bančnem sektorju
Pogoji na finančnih trgih so se od
poletja 2012 znatno izboljšali, in sicer skupaj z izboljšanjem
pričakovanj na svetovnem trgu in po stabilizaciji domačih
političnih razmer proti koncu leta. Na splošno so se gibali tako kot za
primerljive države v regiji in ostali razmeroma ugodni tudi v prvi polovici
leta 2013. Petletni razmiki kreditnih zamenjav za državne dolžniške instrumente
za Romunijo so se s skoraj 500 bazičnih točk maja 2012 zmanjšali na
manj kot 200 bazičnih točk na začetku januarja 2013, od konca
junija 2013 pa se gibljejo malo nad 200 bazičnimi točkami. Po
večjih izgubah maja 2012 si je borzni indeks BET do konca leta 2012
opomogel; od takrat je nestanoviten, vendar je do začetka septembra 2013
zrasel za približno 10 %.
Ne glede na trend večanja oslabljenih
sredstev (delež slabih posojil je junija 2013 znašal 20,3 %), je
kapitalizacija bančnega sektorja ostala na ustreznih ravneh (količnik
kapitalske ustreznosti je junija znašal 14,7 %). Tveganja, povezana z
naraščanjem slabih posojil, je ublažila preudarna politika rezervacij,
namenjenih pokrivanju izgub pri posojilih, čeprav rezervacije še naprej
obremenjujejo dobičkonosnost (donosnost kapitala je po treh letih izgub v
prvi polovici leta 2013 dosegla 6 %). Centralna banka še vedno
natančno nadzoruje banke z nadrejenimi bankami iz držav z obrobja
euroobmočja, ki vzdržujejo zadostne kapitalske rezerve. Posledice krize na
Cipru so ublažili z dogovorom o transferju lokalnih vlog romunske podružnice
banke Bank of Cyprus banki Marfin, ki je podrejeno podjetje skupine Laiki.
Kljub temu, da sta postopek razdolževanja tujih bank in zmanjševanje
financiranja matične banke (–14,6 % od decembra 2012) skladna z
razvojem dogodkov v regiji in se na splošno izvajata v skladu z
načrtom, še naprej zahtevata temeljito spremljanje s strani nadzornika.
5.
Plačilna bilanca in zunanje finančne zahteve
Pričakuje se, da bo Romunija v
predvidenem času trajanja programa (24 mesecev) ohranila popolni dostop do
trgov državnih dolžniških vrednostnih papirjev, razen v primeru neugodnih
zunanjih dogodkov. Razmiki kreditnih zamenjav so dosegli najnižje ravni od leta
2010. Po pričakovanjih se bo primanjkljaj tekočega računa
zmanjšal z okoli 4 % BDP v letu 2012 na približno 2 % v letu 2013, in
sicer predvsem zaradi zmanjšanja trgovinskega primanjkljaja.
Po osnovnem scenariju v naslednjih dveh letih
naj ne bi prišlo do vrzeli v državnem ali zunanjem financiranju. Toda Romunija
je še vedno občutljiva na nestanovitnost deviznega tečaja in
nestabilne mednarodne pretoke kapitala. V negativnem scenariju bi lahko postalo
financiranje tekočega računa oteženo, dostop do trga državnih
dolžniških vrednostnih papirjev pa bi lahko bil oviran. V slednjem primeru bi
bile prva obramba denarne rezerve državne blagajne (za približno 6 mesecev
potreb po financiranju) in v manjšem obsegu mednarodne rezerve NBR. Če bi
imela Romunija dolgotrajne in akutne težave s financiranjem, bi se lahko
aktiviral preventivni program in finančna sredstva, ki so na voljo (2
milijardi EUR iz EU, ki se izplačata v dveh obrokih v vrednosti 1
milijarde EUR, in do 2 milijardi EUR iz „stand-by“ aranžmaja MDS), bi
omogočila kritje državnih finančnih in proračunskih obveznosti.
Poleg tega bi novi program za finančne trge pomenil zagotovilo, da je
Romunija zavezana ambicioznemu programu gospodarskih reform.
6. Podpora EU v okviru aranžmaja za
plačilne bilance je del mednarodnih prizadevanj
Glede na preostale šibke točke in
tveganja za plačilno bilanco ter pod pogojem, da si bodo romunski organi
prizadevali za izvajanje programa fiskalnega, finančnega in strukturnega
prilagajanja, Komisija po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom z dne
3. oktobra 2013 priporoča, naj Svet sprejme sklep o odobritvi
dodatne vzajemne pomoči za Romunijo v skladu s členom 143 Pogodbe
(PDEU). Romunska vlada bo izvajala svoj gospodarski program, da bi se odpravile
preostale šibke točke in zmanjšala preostala tveganja za vzdržnost njene
plačilne bilance ter bo oblikovala potrebne zmogljivosti za pripravo in
izvajanje gospodarskih politik brez mednarodne podpore.
Poleg tega Komisija po posvetovanju z
Ekonomsko-finančnim odborom predlaga, naj Svet sprejme sklep o zagotovitvi
preventivne srednjeročne finančne pomoči EU Romuniji v višini do
2 milijarde EUR in tako podpre vzdržnost plačilne bilance
Romunije. Aktivacijo preventivne finančne
pomoči Unije in izplačila je mogoče zahtevati do 30. septembra 2015.
7. Glavne točke novega programa
Nova preventivna finančna pomoč
zagotavlja podporo gospodarskemu programu vlade, katerega cilj je med drugim
utrditev makroekonomske, fiskalne in finančne stabilnosti, povečanje
odpornosti in zmožnosti za gospodarsko rast, izboljšanje upravne zmogljivosti,
reformiranje davčne uprave ter izboljšanje upravljanja in nadzora na
področju javnih financ. Posebni pogoji glede gospodarske politike bodo
določeni v memorandumu o soglasju, ki ga bo Komisija sklenila z romunskimi
organi. Program bo ohranil dosežke prejšnjih dveh programov in prevzel še
neizpolnjene pogoje iz drugega programa.
A: Fiskalna konsolidacija
Po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja se
pričakuje, da bo Romunija zmanjševala strukturni proračunski saldo v
skladu z zahtevami PSR, dokler ne bo dosegla srednjeročnega cilja, tj. strukturnega
javnofinančnega primanjkljaja v višini 1 % BDP do leta 2015, in da ga
bo nato ohranjala na tej stopnji. Poleg tega si bo program še naprej prizadeval
za preprečevanje kopičenja zaostankov v plačilih države na
centralni in lokalni ravni. Ohraniti bo treba vzdržnost pri sredstvih za
plače v javnem sektorju, kar pomeni omejitev rasti plač in števila
zaposlenih v javnem sektorju.
B: Fiskalno upravljanje in fiskalna
strukturna reforma
Za resnično utrditev fiskalne
konsolidacije bo program vključeval nadaljnjo krepitev okvira fiskalnega
upravljanja. Izvajanje fiskalnega pakta je v tem smislu ključnega pomena,
izboljšave večletnega proračunskega načrtovanja pa bodo
zagotovile vzdržnejšo fiskalno politiko.
Vladi bo na voljo stalna tehnična
pomoč, ki jo MDS in Svetovna banka zagotavljata na področju
upravljanja in nadzora javnih financ. Izvajanje sistema za nadzor obveznosti,
ki bo uveden v več korakih, bo pomagalo zagotoviti zmanjšanje in
nadziranje zaostankov v plačilih. V zdravstvenem sektorju bodo
proračunski mehanizmi nadzora okrepljeni z izboljšanim okvirom za
poročanje in spremljanje, zlasti glede porabe za bolnišnice in
farmacevtske izdelke, da se prepreči ponovno kopičenje zaostankov v
plačilih. Okrepljeno bo določanje prednostnih javnih naložb, da se
izboljšajo zmožnosti za gospodarsko rast v državi.
C: Upravljanje javnega dolga
Organi bodo sprejeli potrebne ukrepe za
izboljšanje upravljanja javnega dolga z namenom zmanjšanja stroškov
financiranja in tveganja ter podaljšanja povprečne zapadlosti državnega
dolga.
D: Ureditev in nadzor finančnega
sektorja
V finančnem sektorju si bodo organi še
naprej prizadevali za izboljšanje okvira za reševanje bank in zakonodaje v
zvezi s skladom za zajamčene vlog, in sicer s spremembo odloka vlade št. 39/1996
in izrednega odloka vlade št. 99/2006. Da se pospeši proces čiščenja
bilanc stanja, je Narodna banka Romunije (NBR) pripravila pojasnila določb
za odpis posojil v okviru romunskega združenja bank, izvedla pa bo tudi obsežno
analizo kakovosti sredstev v bančnem sektorju. S ciljem nadaljnjega
razvoja kapitalskega trga in razpršitve virov financiranja bank bodo organi
spremenili zakonodajo o kritih obveznicah. H krepitvi finančne stabilnosti
bistveno prispevata ohranjanje plačilne discipline pri kreditih in
preprečevanje moralnega tveganja med dolžniki. Zato se bo vlada še naprej
vzdržala sprejemanja zakonodajnih pobud (kot je zakonodaja o nesolventnosti
fizičnih oseb) in spodbujanja določb na področju zakonodaje o
izterjavi dolga, ki bi ovirale plačilno disciplino pri kreditih. Organi se
bodo z vsemi zainteresiranimi stranmi izčrpno posvetovali glede novih
določb o nepoštenih klavzulah v zakonu glede uporabe zakonika o civilnem
postopku, tudi ob upoštevanju ocene učinka, ki jo je pripravila NBR.
Zagotovili bodo, da sodne zadeve, ki vključujejo nepoštene klavzule,
obravnavajo nadrejena sodišča ali posebno specializirano sodišče, in
sprejeli vse potrebne ukrepe za zagotovitev dosledne uporabe teh določb.
Organi bodo za okrepitev nadzora nad nebančnim finančnim trgom in
zaradi boljšega varstva potrošnikov zagotovili, da bo zakonodaja o integriranem
nebančnem finančnem regulatorju (finančni nadzorni organ)
spremenjena, tako da bo ustrezala mednarodnim dobrim praksam.
E: Strukturne reforme
Cilj strukturnih reform je izboljšanje
delovanja trga, povečanje odpornosti na zunanje pretrese in okrepitev
zmožnosti za dolgoročno rast Romunije. Razpored strukturnih reform iz tega
programa je del širšega načrta iz romunskega nacionalnega programa reform
ter je zajet v priporočilih za Romunijo v okviru evropskega semestra.
Prestrukturiranje podjetij v državni lasti,
vključno s privatizacijo, se bo okrepilo, da se zmanjša nevarnost za
javnofinančni proračun iz nakopičenih zaostankov v plačilih
in operativnih izgub, pri čemer naj bi se povečala finančna
sposobnost večine dejavnosti teh podjetij. Organi bodo sprejeli ukrepe za
krepitev korporativnega upravljanja podjetij v državni lasti, tudi v
finančnem sektorju.
V energetskem sektorju se bodo izvajali
posebni ukrepi, ki so bili dogovorjeni v okviru prejšnjih dveh programov ter
med drugim vključujejo izvajanje časovnih načrtov za
liberalizacijo trga s plinom in električno energijo.
Še en pomemben steber načrta strukturnih
reform iz programa je izboljšanje poslovnega okolja ter olajšanje dostopa do
financiranja za mala in srednja podjetja (MSP). Cilj programa je zmanjšati
upravno breme za MSP, olajšati njihov dostop do bančnih sredstev in
lastniškega kapitala, zmanjšati pravno negotovost z izboljšanjem vpisa
zemljišč in nepremičnin v zemljiško knjigo ter podpirati MSP pri
poslovanju v tujini. Poleg tega program podpira reformo okvira za pravice
intelektualne lastnine, zlasti v povezavi s patenti, da bi v raziskave in
inovativne dejavnosti privabili neposredne tuje naložbe.
Na področju trga dela program podpira
dokončanje pokojninske reforme iz leta 2010 z izenačitvijo
upokojitvene starosti za moške in ženske.
Poleg zgoraj opisanih širših področij
ukrepov za izboljšanje učinkovitosti javne uprave na področjih, ki so
ključnega pomena za izvajanje programa, bodo romunski organi pozvani, da
vsakih šest mesecev poročajo Ekonomsko-finančnemu odboru/Odboru za
ekonomsko politiko o napredku na tem področju.
F: Monetarna politika
Monetarna politika bo še naprej usmerjena v
stabilnost cen, da bi inflacija ostala znotraj ciljnih vrednosti Narodne banke
Romunije za inflacijo (2,5 % ±1 odstotna točka).
Priporočilo
SKLEP SVETA
o odobritvi vzajemne pomoči Romuniji
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 143 Pogodbe,
ob upoštevanju priporočila, ki ga je po
posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podala Evropska komisija,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Romunija od leta 2009 izvaja
obsežen program reform. V okviru dveh plačilnobilančnih programov je
Romunija v veliki meri odpravila zunanja makroekonomska neravnovesja, zato je
Svet 21. junija 2013 ustavil postopek v zvezi s čezmernim
primanjkljajem. Fiskalno konsolidacijo bi bilo treba nadaljevati v skladu z
zahtevami iz Pakta za stabilnost in rast, da se v letu 2015 doseže
srednjeročni cilj. Vlada je ponovno pridobila popoln dostop do tržnega
financiranja, menjalni tečaj pa je od sredine leta 2009 razmeroma
stabilen.
(2)       Makroekonomsko in
finančno stabilnost bi bilo treba konsolidirati z izvajanjem preudarnih
politik. Nadaljevati bi bilo treba z izvajanjem strukturnih reform, ki so bile
začete v okviru prejšnjih programov, ter jih po potrebi okrepiti za
zmanjšanje ranljivosti in okrepitev osnove za prihodnjo rast in dohitevanje.
(3)       Svet bo redno pregledoval
gospodarske politike, ki jih izvaja Romunija, zlasti v okviru letnih pregledov
posodobitve konvergenčnega programa Romunije in izvajanja nacionalnega
programa reform ter rednimi pregledi napredka Romunije v povezavi s konvergenčnim
poročilom.
(4)       Čeprav so glede na
osnovni scenarij gospodarskega programa skupne bruto potrebe po financiranju do
konca leta 2015 v celoti pokrite in ima vlada še vedno dostop do tržnega
financiranja, pa tveganja izven osnovnega scenarija upravičujejo prošnjo
Romunije za preventivno finančno pomoč kot nadaljevanje pomoči, odobrene
z Odločbo Sveta 2009/458/ES[2]
in Sklepom Sveta 2011/289/EU[3].
(5)       Romunski organi so Unijo in
druge mednarodne finančne institucije zaprosili za finančno
pomoč, da bi podprli vzdržnost plačilne bilance in zagotovili
ustrezno raven mednarodnih deviznih rezerv tudi v primeru neugodnega gospodarskega
razvoja.
(6)       Romunija je kljub izboljšavam
tekočega računa še vedno občutljiva na nestanovitnost deviznega
tečaja in nestabilne mednarodne pretoke kapitala. V primeru negativnega
scenarija bi z zmanjševanjem sedanje izjemne likvidnosti lahko nastale razmere,
v katerih bi se stroški financiranja za Romunijo povečali, morebiti v
zelo kratkem času. Poleg tega bi lahko neugoden razvoj dogodkov v
euroobmočju povzročil ponoven pritisk na bančni sektor.
Preostale šibke točke upravičujejo odobritev vzajemne pomoči
Unije –
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Edini člen
Unija odobri vzajemno pomoč Romuniji.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
IZKAZ VPLIVA NA PRORAČUN
(glej
člen 16 notranjih predpisov)
PODROČJE POLITIKE: NASLOV 01 –
GOSPODARSKE IN FINANČNE ZADEVE
DEJAVNOST: FINANČNI POSLI IN
INSTRUMENTI
1.           NASLOV PREDLOGA, ZADEVNA
PRORAČUNSKA VRSTICA IN NASLOV
Predlog sklepa Sveta o zagotovitvi preventivne
srednjeročne finančne pomoči Romuniji v povezavi s
priporočilom za sklep Sveta o odobritvi vzajemne pomoči Romuniji.
01 04 01 01 Jamstvo Evropske unije
za posojila EU, najeta za podporo plačilni bilanci.
2.           PRAVNA PODLAGA:
Člen 143 PDEU, Uredba Sveta št. 332/2002.

3.           SKUPNI ZNESKI ZA
PRORAČUNSKO LETO (V EURIH)
Ta postavka predstavlja strukturo jamstva, ki ga
zagotovi Evropska unija. Komisiji bo omogočila, da odplača dolg
(glavnico, obresti in druge stroške), če dolžnik (Romunija) tega ne bi
zmogel.
Proračunski vpis („p.m.“), ki odraža
proračunsko jamstvo, bo aktiviran le v primeru dejanskega uveljavljanja
jamstva. Običajno se pričakuje, da se proračunsko jamstvo ne bo
uveljavljalo.
3a – Tekoče leto
Se ne uporablja.
   ||   || OPO
 Začetna odobritev za proračunsko leto (proračun) ||   ||
 Prerazporeditve ||   ||
 Dodatna odobritev ||   ||
 Skupna odobritev ||   ||
 Odobritve, že namenjene za drugi delovni program ||   ||
 Razpoložljiva sredstva ||   ||
 Znesek za predlagani ukrep ||   ||
3b – Prenosi
Se ne uporablja.
   ||   || OPO
 Prenosi ||   ||
 Odobritve, že namenjene za drugi delovni program ||   ||
 Razpoložljiva sredstva ||   ||
 Znesek za predlagani ukrep ||   ||
3c – Naslednje proračunsko leto
Se ne uporablja.
   ||   || OPO
 Začetna odobritev za proračunsko leto (proračun) ||   || p.m.
 Prerazporeditve ||   ||
 Dodatna odobritev ||   ||
 Skupna odobritev ||   ||
 Odobritve, že namenjene za drug delovni program ||   ||
 Razpoložljiva sredstva ||   ||
 Znesek za predlagani ukrep ||   || p.m.
4.           OPIS UKREPA
Predlagana preventivna srednjeročna
finančna pomoč EU Romuniji v primeru aktivacije vključuje
posojilo EU (financirano s posojili, ki jih EU najame na mednarodnih
kapitalskih trgih ali pri finančnih institucijah) v višini 2 milijard
EUR. Zagotovljena bo v okviru mednarodnega finančnega svežnja in zlasti s posojilom MDS
v višini 1,75 milijarde SDR (približno 2 milijardi EUR) na
podlagi „stand-by“ aranžmaja. Svetovna banka je v okviru posojila za razvojno
politiko zagotovila 1 milijardo EUR z možnostjo odloženega črpanja.
Poleg tega bo Svetovna banka nadaljevala z zagotavljanjem že odobrene podpore v
višini 891 milijonov EUR, od katerih je za izplačilo na voljo še 514
milijonov EUR. Cilj preventivne srednjeročne finančne pomoči EU
Romuniji je odpraviti preostala tveganja v zvezi z vzdržnostjo
plačilne bilance Romunije; čeprav se je primanjkljaj tekočega
računa jasno zmanjšal, predstavljajo nestanovitni kapitalski tokovi
tveganja za njegovo financiranje. Poleg tega preventivna pomoč še naprej
zagotavlja podporo gospodarskemu programu vlade, katerega cilj je med drugim
utrditev makroekonomske, fiskalne in finančne stabilnosti, izboljšanje
upravne zmogljivosti, reformiranje davčne uprave, izboljšanje upravljanja
in nadzora na področju javnih financ ter povečanje odpornosti
romunskega gospodarstva in njegove zmožnosti za rast. Nazadnje, pomoč, ki
jo upravlja Komisija v posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom, je eden
od načinov za zagotovitev, da se v Romuniji spodbuja gospodarske politike,
ki so skladne z zavezami te države v okviru EU in priporočili Sveta,
zlasti glede izvajanja nacionalnega programa reform in konvergenčnega
programa.
Sredstva, ki jih EU zbere na kapitalskih trgih ali
pri finančnih institucijah za zagotovitev posojila Romuniji, če ta
zanj zaprosi in Komisija po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom takšno prošnjo odobri, so krita z jamstvom EU. EU posojilo najame na
kapitalskih trgih ali pri finančnih institucijah. Znesek glavnice posojil,
ki se lahko dodeli Romuniji, znaša do 2 milijardi EUR.
Struktura jamstva, ki ga zagotovi EU, bo Komisiji
omogočila, da odplača dolg, če Romunija tega ne bi zmogla.
Komisija lahko za izpolnitev svojih obveznosti
začasno odplača dolg iz svojih gotovinskih virov. V tem primeru se
uporabi člen 12 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1150/2000 z dne 22. maja 2000
o izvajanju Sklepa št. 2007/436/ES, Euratom o sistemu virov lastnih
sredstev Evropskih skupnosti (UL L 130, 31.5.2000, str. 1).
5.           SPREJETA METODA
IZRAČUNA
Se ne uporablja.
6.           RAZPORED PLAČIL (V
EURIH)
Se ne uporablja.
 Postavka || Odobritve || Plačila
   ||   ||   || Leto n || Leto n+1 || Leto n+2 || Leto n+3 || Naslednja proračunska leta
   || Leto n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Leto n+1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Leto n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Leto n+1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Skupaj ||   ||   ||   ||   ||   ||
[1]               Prvi program je bil zajet z Odločbo Sveta 2009/459/ES,
drugi pa s Sklepom Sveta 2011/288/EU.
[2]               UL L 150, 13.6.2009, str. 6.
[3]               UL L 132, 12.5.2011, str. 28.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Avstrije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Avstrije za obdobje 2011–2014

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 210/8

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Avstrije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Avstrije za obdobje 2011–2014
   2011/C 210/03
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 5(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“ Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih politikaj in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (4)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostnem obravnavanju ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (5)

               Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predstavijo svoje zaveze, da bodo mogoče vključene v njihove programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Avstrija je 27. aprila 2011 predložila leta 2011 posodobljeno različico programa stabilnosti za obdobje 2011–2014, 2. maja 2011 pa nacionalni program reform za leto 2011. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

               (7)

               Avstrijsko gospodarstvo je vstopilo v krizo z zdravimi temelji in v obdobju pred krizo ni utrpelo nobenih večjih neravnovesij ali izkrivljanj. Kljub temu se je zaradi finančne in gospodarske krize znašlo v najgloblji recesiji zadnjih desetletij. Na splošno se je realni BDP leta 2009 zmanjšal za skoraj 4 %. Zaradi krize se je zaposlenost leta 2009 zmanjšala za približno 1 %, s čimer se je brezposelnost povečala na 4,8 % (s 3,8 % v letu pred tem). Kriza je zaustavila predhodno nepretrgano rast presežka tekočega računa. Gospodarska in finančna kriza je močno obremenila javne finance. Zaradi sprejetja paketov spodbud in polnega delovanja avtomatskih stabilizatorjev je splošni javnofinančni primanjkljaj dosegel 4,1 % BDP leta 2009 oziroma 4,6 % BDP leta 2010. Javni dolg se je povečal na 69,9 % BDP leta 2009 oziroma 72,3 % BDP leta 2010. Ker je bila večina spodbujevalnih ukrepov trajne narave, je bila takoj po izboljšanju gospodarskih pogojev potrebna fiskalna konsolidacija. Konsolidacijski paket, ki znaša skoraj 1 % BDP, je bil sprejet z zakonom o proračunu za leto 2011. Gospodarstvo od tretjega četrtletja 2009 ob povečanem tujem povpraševanju in zlasti močnejši gospodarski dejavnosti v Nemčiji postopoma okreva po krizi. Na splošno je realna rast BDP leta 2010 dosegla 2 %.

               (8)

               Na podlagi ocene posodobljenega programa za stabilnost v skladu s členom 5(1) Uredbe (ES) št. 1466/97 je Svet mnenja, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije, realističen, proti koncu programskega obdobja pa preveč ugoden. Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije, predstavljene v zadnji posodobljeni različici programa za stabilnost, je postopoma zmanjšati splošen javnofinančni primanjkljaj z 4,6 % BDP leta 2010 na 2,4 % BDP leta 2014, in sicer predvsem z omejevanjem odhodkov. Zaradi dejstva, da ukrepi za podporo konsolidaciji na podnacionalni ravni niso določeni in dejstva, da se prihranki pri nekaterih ukrepih, sprejetih na zvezni ravni, npr. dobički iz kampanje proti davčnim goljufijam, katere predviden učinek se zdi zelo špekulativen, ne bodo realizirali, obstajajo pri teh ciljih predvsem negativna tveganja. Na drugi strani pa je dejavnik pozitivnega tveganja leta 2009 uveden večletni odhodkovni okvir, ki velja za zvezno vlado in za katerega se zdi, da je prispeval k povečanju predvidljivosti proračunskega postopka v srednjeročnem obdobju, čeprav samo na zvezni ravni. Program za stabilnost navaja, da se bo delež dolga v BDP povečal z 72,3 % leta 2010 na 75,5 % leta 2013, nato pa se leta 2014 zmanjšal na 75,1 %. Vendar je s to napovedjo povezanih nekaj tveganj v zvezi z naraščanjem dolga podjetij v državni lasti, ki niso del javnega sektorja, in morebitno dodatno obremenitvijo zaradi podpornih ukrepov za bančni sektor. Hkrati pa obstaja možnost, da bo delež dolga manjši, saj je verjetno, da bodo banke, ki so med krizo prejele javno podporo, to odplačale prej, kot je predvideno v programu za stabilnost.

               (9)

               Splošni javnofinančni primanjkljaj naj bi se po programu za stabilnost leta 2013 zmanjšal pod referenčno vrednost 3 %, kar je v skladu z rokom, ki ga je določil Svet. Vendar je povprečni letni fiskalni napor v višini 0,2 % BDP, predviden v programu za stabilnost za obdobje 2011–2013, precej pod naporom 0,75 % BDP, h kateremu je Svet pozval Avstrijo.

               (10)

               Čeprav je Avstrija izdelala nacionalni pakt za stabilnost, bi nadaljnja reforma fiskalnih odnosov med različnimi ravnmi oblasti zagotovila znatne prihranke, podprla fiskalno konsolidacijo in sprostila sredstva za naložbe, ki spodbujajo rast, na področjih kot sta raziskave in razvoj ter izobraževanje. Splošno priznano je, da so sedanji odnosi kompleksni: prihodki iz večine posameznih davkov so s fiksnimi deleži razdeljeni po različnih teritorialnih ravneh, poleg tega pa je odločanje na več področjih razdeljeno med različne ravni oblasti. Pri številnih dejavnostih odgovornost za pridobivanje prihodkov in odgovornost za porabo ni na isti ravni oblasti. Primeri neučinkovitosti, ki izhajajo iz sedanje oblike teh fiskalnih odnosov, se najdejo zlasti v sektorju zdravstvenga varstva in izobraževalnem sektorju.

               (11)

               Povprečni davčni primež v Avstriji je med najvišjimi v EU. V primerjavi z drugimi državami EU so prispevki zaposlenih za socialno varnost zelo visoki. Zmanjšanje prispevkov za zavarovanje za primer brezposelnosti za osebe z nizkimi dohodki leta 2008 in reforma davka na dohodek leta 2009 sta prispevala k zmanjšanju davčne obremenitve zaposlenih, vendar pa z njima ni bilo možno preprečiti nekolikšnega povečanja davčnega primeža za osebe z nizkim in povprečno visokim dohodkom glede na začetek zadnjega desetletja. Ta primež negativno vpliva na zaposlovanje, zlasti delavcev z nizkimi dohodki in slabo kvalificiranih delavcev.

               (12)

               Stopnja zaposlenosti starejših delavcev v Avstriji je kljub velikemu povečanju v zadnjem desetletju še vedno precej pod povprečjem EU. Še vedno se veliko uporabljajo sheme predčasnega upokojevanja in invalidske pokojnine. Skupno 72 % vseh novih pokojnin v letu 2010 je bilo dodeljenih, preden je bila dosežena zakonsko določena upokojitvena starost. Naslednji dejavnik, ki prispeva k nizki stopnji zaposlenosti starejših delavcev, je še vedno razmeroma nizka zakonsko predpisana upokojitvena starost za ženske (60 let). Glede na demografski razvoj v Avstriji sta dvig dejanske upokojitvene starosti in izboljšanje okvira, ki starejšim delavcem omogoča, da dalj časa ostanejo na trgu dela, pomembna za zagotovitev vzdržnosti javnih financ in povečanje ponudbe delovne sile, ki naj bi se po napovedih začela zmanjševati leta 2020.

               (13)

               Stopnja zaposlenosti žensk v Avstriji je razmeroma visoka in povezana z eno od najvišjih stopenj zaposlitev s krajšim delovnim časom. Ženske so večinoma zaposlene na nizko plačanih delovnih mestih. Posledica teh vzorcev je razlika v plačilu med spoloma v višini 25,4 %, ki je druga največja v EU in eden od dejavnikov, ki vodijo k razmeroma visokemu tveganju za revščino pri ženskah. Razlog, da so ženske zaposlene s krajšim delovnim časom, je neenaka razdelitev obveznosti skrbi za otroke in starejše med ženskami in moškimi ter pomanjkanje storitev otroškega varstva in dolgotrajne oskrbe.

               (14)

               Za izobraževalni sistem sta značilna „zgodnje razvrščanje“, pri katerem se morajo učenci, ko so stari 10 let, odločiti o svoji prihodnji izobraževalni poti, pri čemer je prepustnost med potmi omejena, in razširjeno poldnevno šolanje. To lahko privede do neoptimalnih rezultatov na področju izobraževanja za ranljive skupine mladih, zlasti tiste s priseljenskim ozadjem. Zgodnje odločitve v veliki meri vnaprej določijo prihodnje izobraževalne poti, zaradi česar je pozneje težje doseči višje ravni izobrazbe. Enotna šola za vse prebivalce v starostni skupini 10–14 let bi prispevala k večji enakosti priložnosti v izobraževalnem sistemu in zmanjšanju stopenj osipa v šolah.

               (15)

               Konkurenca v storitvenem sektorju, zlasti pri omrežnih storitvah, kot so telekomunikacije, prevoz, javne službe, ter prodaji na drobno in strokovnih storitev, ni dovolj razvita. Rast produktivnosti je bila počasna, tržna struktura pa ni spodbujala kupne moči in povpraševanja potrošnikov. Spodbujanje konkurence z olajšanjem vstopa na trg, zmanjšanjem zakonske regulacije poklicev ter zagotavljanjem konkurenčnega določanja cen bi povečalo izbiro potrošnikov in cenovno dostopnost za potrošnike. V Avstriji so se nakopičile velike zamude pri izvajanju direktive o storitvah in odprava teh bi lahko prispevala k sprostitvi rasti. Zlasti še ni sprejet „horizontalni zakon“, torej zvezni zakon za izvajanje glavnih načel te direktive.

               (16)

               Avstrija je v okviru pakta „euro plus“ sprejela številne zaveze. Zaveze zadevajo tri od štirih področij pakta. Na fiskalni strani ukrepi obravnavajo potrebo po dvigu dejanske upokojitvene starosti in uspešnejšem nadzoru javne porabe na različnih ravneh oblasti. Kar zadeva zaposlenost, je poudarek na boju proti brezposelnosti mladih, na področju konkurenčnosti pa na dodatnih naložbah v raziskave in tehnično izobraževanje ter razvoju modelov za celodnevne šole. Pobude iz pakta so v skladu z nacionalnim programom reform, zveznim zakonom o proračunskem okviru in programom za stabilnost. Čeprav ukrepi obravnavajo nekatere glavne socialno-ekonomske probleme, s katerimi se sooča država, obstajajo še drugi izzivi, med drugim na področjih fiskalne politike, izobraževanja, konkurence in inovacij, in bilo bi koristno, da bi bili predmet zavez. Zaveze v okviru pakta "euro plus" so bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.

               (17)

               Komisija je ocenila avstrijski program za stabilnost in nacionalni program reform ter zaveze pakta „euro plus“ za Avstrijo. Zaradi potrebe po okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja EU z zagotavljanjem prispevka EU k prihodnjim nacionalnim odločitvam, je Komisija upoštevala njihov pomen za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Avstriji ter njihovo usklajenost s pravili in smernicami EU. Komisija je mnenja, da bi bilo treba zaradi ugodnih gospodarskih pogojev okrepiti napor za fiskalno konsolidacijo, zlasti v letu 2012, in nadalje reformirati fiskalne odnose med različnimi ravnmi oblasti. Zmanjšanje davčnega primeža, izboljšanje rezultatov na področju izobraževanja in boj proti segmentaciji glede na spol bi koristilo dinamiki trga dela, povečanje konkurence in spodbujanje inovacij pa bi povečala konkurenčnost.

               (18)

               Glede na to oceno in ob upoštevanju priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 2. decembra 2009, je Svet preučil posodobljeno različico programa za stabilnost Avstrije za leto 2011, njegovo mnenje (3) pa je zlasti odraženo v priporočilih (1) in (2) v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Avstrija v obdobju 2011–2012 sprejme ukrepe, tako da:

               1.

               Pospeši odpravo čezmerni primanjkljaj, ki je predviden predvsem na strani odhodkov, da se začne zmanjševati visok delež javnega dolga, pri čemer izkoristi ugodno trenutno gospodarsko okrevanje, da se zagotovi povprečen letni fiskalni napor v višini 0,75 % BDP v obdobju 2011–2013, v skladu s priporočili Sveta na podlagi postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. V ta namen sprejme in izvede potrebne ukrepe, med drugim na podnacionalni ravni.

               2.

               Sprejme ukrepe za nadaljnjo okrepitev nacionalnega proračunskega okvira z uskladitvijo zakonodajnih in upravnih odgovornosti ter odgovornosti za pridobivanje prihodkov in porabo med različnimi ravnmi oblasti, zlasti na področju zdravstvenega varstva.

               3.

               Ob posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami sprejme ukrepe za nadaljnjo omejitev dostopa do sedanje sheme predčasnega upokojevanja za ljudi z dolgimi zavarovalnimi dobami in sprejme ukrepe za skrajšanje prehodnega obdobja za poenotenje zakonsko določene upokojitvene starosti, da se zagotovi vzdržnost in primernost pokojninskega sistema. Dosledno uporablja pogoje za dostop do sheme invalidske pokojnine.

               4.

               Sprejme ukrepe za povečanje udeležbe na trgu dela, tako da med drugim: na proračunsko nevtralen način zmanjša obremenitev dela z davki in prispevki za socialno varnost, zlasti za osebe z nizkimi in povprečno visokimi dohodki; izvaja nacionalni akcijski načrt za enako obravnavanje moških in žensk na trgu dela, vključno s povečanjem razpoložljivosti storitev oskrbe in mest v celodnevnih šolah, da se povečajo možnosti žensk za delo s polnim delovnim časom, ter zmanjšanjem velike razlike v plačilu glede na spol; sprejme ukrepe za izboljšanje rezultatov na področju izobraževanja in preprečitev osipa v šolah.

               5.

               Sprejme nadaljnje ukrepe za spodbujanje konkurence, zlasti v storitvenem sektorju, z zmanjšanjem ovir za vstop, odpravo neupravičenih omejitev za nekatere poklice ter s povečanjem pristojnosti organov za konkurenco; pospeši sprejetje manjkajočega „horizontalnega zakona“ za izvajanje direktive o storitvah.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Veljajo tudi za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).

      (3)  Predvideno v členu 5(3) Uredbe (ES) št. 1466/97.