title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Finske za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Finske za obdobje 2011–2014

text:
               22.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 216/3

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Finske za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Finske za obdobje 2011–2014
   2011/C 216/02
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter člena 5(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (4)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostnem obravnavanju ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (5)

               Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Finska je 6. aprila 2011 predložila leta 2011 posodobljeno različico programa za stabilnost za obdobje 2011–2014 in nacionalni program reform za leto 2011. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

               (7)

               V času svetovne gospodarske krize je Finska doživela zelo strm padec BDP, saj je bilo finsko gospodarstvo tradicionalno odvisno od uspešnosti njene glavne industrije pri izvozu. V letu 2009 se je BDP zmanjšal za 8,2 % zaradi izjemno velikega zmanjšanja izvoza (20 % zmanjšanje obsega) in s tem povezanih učinkov zmanjšanega zaupanja na naložbe. Stopnja brezposelnosti se je povečala za približno 2 odstotni točki in se je s 6,4 % delovne sile v letu 2008 povečala na 8,3 % v letu 2010. Oživljanje gospodarstva je bilo močno, pri čemerse je BDP v letu 2010 povečal za 3,1 %, na kar sta vplivala tako domače povpraševanje kot tudi ponovna rast izvoza. Cene nepremičnin in obseg stanovanjske gradnje sta se po kratkotrajnem zmanjšanju leta 2009 hitro ponovno povzpela na ravni pred krizo, kar je povzročilo nekaj zaskrbljenosti glede prekomernega širjenja trga nepremičnin. Finska je iz gospodarske krize izšla s splošnim javnofinančnim primanjkljajem v višini 2,5 % BDP v letu 2010 in dolgom v višini 48,5 % BDP.

               (8)

               Na podlagi ocene posodobljenega programa za stabilnost v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 je Svet mnenja, da je makroekonomski scenarij, na katerem temelji program za stabilnost, za leti 2011–2012, verjeten, vendar pa po tem nekoliko preveč optimističen. Za leti 2011–2012 je makroekonomski scenarij v skladu s spomladansko napovedjo služb Komisije. Za leta 2013–2015 je v programu za stabilnost napovedana rast v višini približno 2 % BDP, ki je nekoliko nad oceno potencialne rasti v višini 1,5 % in bi tako lahko bila izpostavljena tveganjem, da se poslabša. Cilj proračunske strategije je zmanjšati primanjkljaj na 0,9 % BDP v letu 2011 in na 0,7 % v letu 2012 kot odziv na ciklično izboljšanje gospodarstva in nekatere konsolidacijske ukrepe, ki jih je sprejela že prejšnja vlada. Vendar v posodobljeni različici programa za stabilnost ni načrta za kakršno koli nadaljnjo fiskalno konsolidacijo po letih 2013–2015. Tveganja za proračunske cilje se zdijo uravnotežena. Najpomembnejši dejavnik tveganja je posledica svetovnega makroekonomskega okolja, ki je vedno močno vplivalo na od izvoza odvisno finsko gospodarstvo.

               (9)

               Zadnja posodobljena različica programa za stabilnost ne predvideva uporabe izboljšanih napovedi glede gospodarskih razmer za srednjeročno konsolidacijo proračuna. Medtem ko naj bi bil srednjeročni cilj, ki so ga finski organi določili kot strukturni presežek v višini 0,5 % BDP, dosežen v letu 2011, naj bi se strukturni saldo v naslednjih letih ne bi dosegel cilja.

               (10)

               Glede na zadnjo oceno Komisije se zdi, da je Finska izpostavljena srednjemu tveganju, kar zadeva dolgoročno vzdržnost javnih financ. Kljub temu, da je bilo sprejemanje ukrepov za zmanjšanje učinkov staranja prebivalstva ena od prednostnih nalog več zaporednih finskih vlad, se država sooča z velikimi in takojšnjimi demografskimi premiki, na področju javnih financ pa še vedno obstaja znatna vrzel glede vzdržnosti. Posledice tega izziva se občutijo na večih področjih politik. Staranje prebivalstva bo povzročilo znatno povečanje povpraševanja po storitvah, povezanih s staranjem, ki jih na Finskem večinoma zagotavljajo lokalne oblasti. Različne študije so pokazale, da je bilo izboljšanje produktivnosti javnih storitev v zadnjih nekaj letih slabo. Finski organi so že izvedli nekaj reform, da bi prestrukturirali javne storitve in povečali produktivnost tako na centralni ravni kot tudi na ravni lokalnih oblasti. Razmeroma velike naložbe v informacijsko tehnologijo v javnem sektorju še niso pokazale izboljšav v produktivnosti, kar pomeni, da bi jih morale spremljati strukturne in upravne spremembe. Na splošno je še vedno možno sprejeti dodatne ukrepe, da se doseže povečanje produktivnosti in prihrani stroške pri zagotavljanju javnih storitev.

               (11)

               Trenutno povečanje dolgotrajne brezposelnosti je vzrok za zaskrbljenost. Med letoma 2005 in 2008 se je dolgotrajna brezposelnost znatno zmanjšala, v letu 2009 pa se je ponovno začela večati. Konec marca 2011 je bilo število dolgotrajno brezposelnih 57 400, kar je za 12 400 več od prejšnjega leta. Veliko dolgotrajno brezposelnih trenutno spada v starostno skupino 55-64 let. Zaradi vzorcev upokojevanja bo največje povečanje brezposelnosti zabeleženo v starostni skupini 45-54 let. Čeprav je stopnja dolgotrajne brezposelnosti na Finskem pod povprečjem EU, bi bilo treba na problem gledati z vidika zagotavljanja ponudbe delovne sile v prihodnosti in socialne vključenosti. Izkušnje kažejo, da dolgotrajna brezposelnost povečuje zlasti tveganje revščine in socialne izključenosti. Čeprav je po mnenju finskih organov povečanje dolgotrajne brezposelnosti pereč problem, do zdaj še ni bila oblikovana celovita strategija za boj proti njemu. Finska je med krizo učinkovito razširila svoje ukrepe aktivne politike trga dela, da bi preprečila brezposelnost mladih. Medtem ko je to pripomoglo k zmanjšanju brezposelnosti mladih v letih 2010–2011, ta še vedno ostaja nad povprečjem EU in lahko upraviči nove ukrepe. Na enak način bi krepitev in boljša usmerjenost ukrepov aktivne politike trga dela pripomogla k obrnitvi negativnega trenda v dolgotrajni brezposelnosti.

               (12)

               Glede na demografske spremembe je povečanje stopnje zaposlovanja starejših delavcev pomembno za javne finance in ključno za odzivanje na povpraševanje po delovni sili v prihodnje. Finski pokojninski sistem je bil reformiran leta 2005 in leta 2009 so bili pokojninski prejemki povezani s koeficientom pričakovane življenjske dobe. Vendar z zakonom določena upokojitvena starost trenutno ni povezana s pričakovano življenjsko dobo. Glede na stalno daljšanje pričakovane življenjske dobe taka povezava ne bi samo prispevala k prilivu delovne sile, ampak bi tudi pripomogla k zagotovitvi primernih pokojnin. Sistemi predčasnega upokojevanja so se v zadnjih nekaj letih zmanjšali, vendar še vedno obstajajo možnosti za nadaljnje ukrepe za okrepitev spodbud za zaposlovanje med starejšimi. Na primer razširjeno nadomestilo za primer brezposelnosti za starejše na splošno deluje na enak način kot odpravljena pokojnina zaradi brezposelnosti. Kljub izboljšavam v zadnjem desetletju so stopnje zaposlovanja starejših delavcev in dejanska upokojitvena starost preveč nizke. Zelo pogosto je vzrok za zgodnjo upokojitev invalidnost. Dvig dejanske upokojitvene starosti zahteva ukrepe, ki upoštevajo tudi kakovost delovnega življenja, vključno z dobrim počutjem in zdravjem zaposlenih. To je pomembno zlasti zaradi velikega števila ljudi, ki prejemajo invalidske pokojnine. Finska je od leta 2009 porabila približno 21 milijonov EUR za projekte za izboljšanje delovnega okolja. Učinek teh pobud je treba oceniti. Vključenost v vseživljenjsko učenje je bila na Finskem tradicionalno zelo velika ter bo glede na pojavljajoče se nove zahteve po znanjih in spretnostih še naprej pomembna.

               (13)

               Večja konkurenčnost, zlasti v storitvenem sektorju, je vse bolj pomembna za povečanje produktivnosti in izboljšanje potencialne gospodarske rasti. Odročnost Finske in majhna gostota njenega prebivalstva slabita poslovno konkurenčnost, kar povzroča razmeroma nizko rast produktivnosti v nemenjalnih sektorjih. Obstoječe poslovne strukture so občasno zelo skoncentrirane, zlasti na področju prehrambne industrije ali prodaje na veliko in prodaje na drobno. To bi lahko bil eden od razlogov za razmeroma visoko raven potrošniških cen, čeprav bi k temu lahko prispevale tudi dolge prevozne razdalje. Maloprodajne cene so med najvišjimi v EU. Konkurenčnost v prodaji na drobno še naprej delno ovirajo predpisi, in sicer kljub nekaterim nedavnim omilitvam, ter ovire za vstop tujih in domačih podjetij na trg ter izstop z njega.

               (14)

               Posebne zaveze v okviru pakta „euro plus“ v programu za stabilnost Finske in nacionalnem programu reform Finske niso izrecno določene, pričakuje pa se, da se bodo predložile po oblikovanju nove vlade.

               (15)

               Komisija je ocenila program za stabilnost in nacionalni program reform, pri čemer ni upoštevala le njunega pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Finskem, ampak tudi njuno skladnost s pravili in smernicami EU, saj je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje EU. Komisija je mnenja, da bi bilo treba določiti srednjeročne konsolidacijske ukrepe in da so potrebni nadaljnji ukrepi za izboljšanje vzdržnosti javnih financ, vključno s povečanjem produktivnosti javnega sektorja. Nadaljnji ukrepi so potrebni tudi za povečanje spodbud za delo in povišanje dejanske upokojitvene starosti ter tudi za povečanje produktivnosti in konkurenčnosti na trgih sektorja storitev.

               (16)

               Glede na to oceno in ob upoštevanju priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 2. junija 2010 je Svet preučil posodobljeno različico programa za stabilnost Finske za leto 2011, njegovo mnenje (3) pa je zlasti odraženo v njegovih priporočilih (1) in (2) v nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet preučil nacionalni program reform Finske –

         PRIPOROČA, da Finska v obdobju 2011–2012 sprejme ukrepe, tako da:

               1.

               Nadaljuje fiskalno konsolidacijo z uporabo kakršnih koli izrednih prihodkov za zmanjšanje primanjkljaja ter hkrati sprejme dodatne ukrepe za ohranjanje fiskalnega položaja nad srednjeročnim ciljem, zlasti z zagotavljanjem skladnosti s srednjeročnim referenčnim merilom porabe.

               2.

               Sprejme nadaljnje ukrepe za dosego povečanja produktivnosti in prihranka stroškov pri zagotavljanju javnih storitev, vključno s strukturnimi spremembami, da bi se odzvala na izzive, ki so posledica staranja prebivalstva.

               3.

               Bolje usmeri ukrepe za aktivno politiko trga dela na dolgotrajno brezposelne in mlade.

               4.

               Sprejme ukrepe za izboljšanje zaposljivosti starejših delavcev in njihove udeležbe v vseživljenjskem učenju. V posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami sprejme nadaljnje korake za spodbujanje starejših delavcev, da ostanejo na trgu dela, in sprejme ukrepe za zmanjšanje predčasnega upokojevanja in zvišanje dejanske upokojitvene starosti. Glede na že obstoječi sistem, ki povezuje pokojninske prejemke s pričakovano življenjsko dobo, preuči povezavo med zakonsko določeno upokojitveno starostjo in pričakovano življenjsko dobo.

               5.

               Sprejme nadaljnje ukrepe za dodatno odprtje sektorja storitev s preoblikovanjem regulativnega okvira in odstranitvijo ovir, da bi se olajšali novi vstopi na trge sektorja storitev, zlasti v maloprodajnem sektorju.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Veljajo za leto 2011 v skladu s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).

      (3)  Predvideno v členu 5(3) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije (EU) 2016/22 z dne 7. januarja 2016 o preprečevanju in zmanjševanju kontaminacije žganja iz koščičastega sadja in žganja iz tropin koščičastega sadja z etilkarbamatom ter o razveljavitvi Priporočila 2010/133/EU (Besedilo velja za EGP)

text:
               9.1.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 6/8

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2016/22
   z dne 7. januarja 2016
   o preprečevanju in zmanjševanju kontaminacije žganja iz koščičastega sadja in žganja iz tropin koščičastega sadja z etilkarbamatom ter o razveljavitvi Priporočila 2010/133/EU
   (Besedilo velja za EGP)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Znanstveni odbor za onesnaževala v prehranski verigi Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) je 20. septembra 2007 sprejel znanstveno mnenje o etilkarbamatu in cianovodikovi kislini v hrani in pijačah (1). Odbor je ugotovil, da etilkarbamat v alkoholnih pijačah pomeni tveganje za zdravje, zlasti pri brandyjih iz koščičastega sadja, ter priporočil sprejetje ukrepov za znižanje vsebnosti etilkarbamata v teh pijačah. Cianovodikova kislina je pomembna predhodna sestavina za nastanek etilkarbamata v žganju iz koščičastega sadja in žganju iz tropin koščičastega sadja, zato je Odbor sklenil, da se morajo ukrepi med drugim osredotočati na cianovodikovo kislino in druge predhodne sestavine etilkarbamata, da se prepreči nastanek etilkarbamata med rokom trajanja teh proizvodov.

               (2)

               Najvišji vsebnosti cianovodikove kisline v žganju iz koščičastega sadja in žganju iz tropin koščičastega sadja sta bili določeni v Uredbi (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (2). Navedena uredba določa, da je najvišja dovoljena vsebnost cianovodikove kisline v žganju iz koščičastega sadja in žganju iz tropin koščičastega sadja 7 gramov na hektoliter 100 vol. % alkohola (70 mg/l).

               (3)

               Uredba (ES) št. 1334/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (3) določa, da je najvišja dovoljena vsebnost cianovodikove kisline 35 mg/kg v alkoholnih pijačah. Ta najvišja dovoljena vsebnost se uporablja brez poseganja v Uredbo (ES) št. 110/2008.

               (4)

               S Priporočilom Komisije 2010/133/EU (4) je bil določen Kodeks ravnanja za preprečevanje nastanka ter zniževanje stopenj etilkarbamata v žganju iz koščičastega sadja in žganju iz tropin koščičastega sadja, državam članicam pa je bilo priporočeno, naj sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da ga bodo uporabljali vsi gospodarski subjekti. Poleg tega je bilo treba zagotoviti sprejetje vseh ustreznih ukrepov za dosego čim nižje vsebnosti etilkarbamata v žganju iz koščičastega sadja in žganju iz tropin koščičastega sadja, pri čemer je ciljna vsebnost 1 mg/l. Obenem je bilo še priporočeno, naj nadzorujejo vsebnost etilkarbamata v žganju iz koščičastega sadja in žganju iz tropin koščičastega sadja v letih 2010, 2011 in 2012, da se ocenijo učinki Kodeksa ravnanja.

               (5)

               Rezultati spremljanja so bili opisani v poročilu EFSA „Ocena podatkov o spremljanju vsebnosti etilkarbamata v letih 2010–2012“ (Evaluation of monitoring data on levels of ethyl carbamate in the years 2010-2012) (5), ki je bilo sprejeto 28. marca 2014. V poročilu je pregled vsebnosti etilkarbamata v „žganju iz koščičastega sadja“ in „žganju iz sadja, ki ni koščičasto“ za tri leta vzorčenja v obdobju 2010–2012. Nasploh je bilo v naboru podatkov o etilkarbamatu za obdobje 2010–2012 več kot 80 % rezultatov analiz pri „žganju iz koščičastega sadja“ in več kot 95 % pri „žganju iz sadja, ki ni koščičasto“ pod ciljno vrednostjo 1 mg/l. Tudi srednja pogostost v isti skupini živil je bila pod ciljno vrednostjo (približno dve tretjini ciljne vrednosti pri „žganju iz koščičastega sadja“ in ena tretjina ciljne vrednosti pri „žganju iz sadja, ki ni koščičasto“).

               (6)

               Primerno je ohraniti Kodeks ravnanja s ciljno vsebnostjo za etilkarbamat 1 mg/l, vendar bi bilo treba posodobiti Kodeks z izkušnjami in ga uskladiti z nekaterimi vidiki iz Kodeksa ravnanja o kontaminaciji z etilkarbamatom v destilatih iz koščičastega sadja, ki je bil sprejet leta 2011 (CAC/RCP 70-2011),

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Državam članicam se priporoča, da

               1.

               sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da bodo vsi gospodarski subjekti, vključeni v proizvodnjo, pakiranje, hrambo in skladiščenje žganja iz koščičastega sadja in žganja iz tropin koščičastega sadja, uporabljali Kodeks ravnanja za preprečevanje nastanka ter zniževanje vsebnosti etilkarbamata v žganju iz koščičastega sadja in žganju iz tropin koščičastega sadja, kakor je opisan v Prilogi k temu priporočilu;

               2.

               zagotovijo sprejetje vseh ustreznih ukrepov za dosego čim nižje vsebnosti etilkarbamata v žganju iz koščičastega sadja in žganju iz tropin koščičastega sadja, pri čemer je ciljna vsebnost 1 mg/l.

         Priporočilo 2010/133/EU se razveljavi.

      V Bruslju, 7. januarja 2016

            Za Komisijo

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Član Komisije

      (1)  Mnenje Znanstvenega odbora za onesnaževala v prehranski verigi na zahtevo Evropske komisije o etilkarbamatu in cianovodikovi kislini v hrani in pijačah, The EFSA Journal (2007) št. 551, str. 1–44. http://www.efsa.europa.eu/en/scdocs/doc/Contam_ej551_ethyl_carbamate_en_rev.1,3.pdf

      (2)  Uredba (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o opredelitvi, opisu, predstavitvi, označevanju in zaščiti geografskih označb žganih pijač ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 1576/89 (UL L 39, 13.2.2008, str. 16).

      (3)  Uredba (ES) št. 1334/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o aromah in nekaterih sestavinah živil z aromatičnimi lastnostmi za uporabo v in na živilih ter spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 1601/91, uredb (ES) št. 2232/96 in (ES) št. 110/2008 ter Direktive 2000/13/ES (UL L 354, 31.12.2008, str. 34).

      (4)  Priporočilo Komisije 2010/133/EU z dne 2. marca 2010 o preprečevanju in zmanjševanju kontaminacije žganja iz koščičastega sadja in žganja iz tropin koščičastega sadja z etilkarbamatom ter nadzorovanju stopenj etilkarbamata v teh pijačah (UL L 52, 3.3.2010, str. 53).

      (5)  Evropska agencija za varnost hrane, 2014. Ocena podatkov o spremljanju vsebnosti etilkarbamata v letih 2010–2012 (Evaluation of monitoring data on levels of ethyl carbamate in the years 2010-2012). Povezane objave EFSA 2014:EN-578. 22 str., na voljo na: http://www.efsa.europa.eu/en/supporting/doc/578e.pdf

      PRILOGA
      UVOD

                  1.

                  Etilkarbamat je sestavina, ki je naravno prisotna v fermentirani hrani, kot je kruh, jogurt, sojina omaka, in v alkoholnih pijačah, kot je vino, pivo in zlasti žganje iz koščičastega sadja ter žganje iz tropin koščičastega sadja, zlasti iz češenj, sliv, mirabel in marelic.

                  2.

                  Etilkarbamat lahko nastane iz različnih snovi, ki so del hrane in pijač, vključno z vodikovim cianidom (ali cianovodikovo kislino), sečnino, citrulinom in drugimi spojinami N-karbamila. Cianat je večinoma končna predhodna sestavina, iz katere v reakciji z etanolom nastane etilkarbamat.

                  3.

                  V destilatih iz koščičastega sadja (žganje iz koščičastega sadja in žganje iz tropin koščičastega sadja) lahko etilkarbamat nastane iz cianogenih glikozidov, ki so naravna sestavina koščic. Pri stiskanju sadja se lahko koščice zlomijo in tako cianogeni glikozidi pridejo v stik z encimi v sadni drozgi. Cianogeni glikozidi se nato razkrojijo v cianovodikovo kislino/cianide. Cianovodikova kislina se lahko sprosti iz nepoškodovanih koščic tudi med dolgotrajnim hranjenjem fermentirane drozge. Med destilacijo se lahko cianovodikova kislina obogati v vseh frakcijah. Ob stiku s svetlobo cianid oksidira v cianat, iz katerega v reakciji z etanolom nastane etilkarbamat. Sprožene reakcije ni mogoče ustaviti. Nekatere okoljske razmere, kot je izpostavljenost svetlobi, visoke temperature in prisotnosti bakrovih ionov spodbuja nastanek etilkarbamata v destilatu.

                  4.

                  Koncentracija etilkarbamata se lahko močno zmanjša z dvema pristopoma: z zmanjšanjem koncentracije glavnih predhodnih sestavin in zmanjšanjem težnje teh snovi k reakciji, s katero nastaja cianat. Glavni dejavniki, ki vplivajo na to, so koncentracija predhodnih snovi (npr. cianovodikove kisline in cianidov) in razmere skladiščenja, kot sta izpostavljenost svetlobi in temperatura.

                  5.

                  Četudi doslej ni bila dokazana močna povezava med vsebnostjo cianovodikove kisline in etilkarbamata, je očitno, da v nekaterih razmerah velika koncentracija cianovodikove kisline vodi do višjih ravni etilkarbamata. Možno povečanje nastajanja etilkarbamata je povezano z vsebnostmi, enakimi ali višjimi od 1 mg cianovodikove kisline na liter končnega destilata (1)
                      (2),. Na podlagi praktičnih izkušenj je mogoče domnevati, da iz 1 mg cianovodikove kisline lahko nastane do 0,4 mg etilkarbamata v neistomolarnem razmerju.

                  6.

                  V delu I je podrobno opisan proizvodni postopek. V delu II so posebna priporočila, ki temeljijo na dobri proizvodni praksi (DPP).

            I.   OPIS POSTOPKA PREDELAVE ŽIVILA

                  7.

                  Proizvodni postopek žganja iz koščičastega sadja in žganja iz tropin koščičastega sadja sestavljajo stiskanje in fermentacija celega sadja ter destilacija. Postopek poteka po naslednjih korakih:

                              —

                              mletje celega zrelega sadja,

                              —

                              fermentacija drozge v sodih iz nerjavnega jekla ali drugih ustreznih posodah za fermentacijo,

                              —

                              pretok fermentirane drozge v destilacijsko napravo, ki je običajno bakren lonec,

                              —

                              segrevanje fermentirane drozge z ustrezno metodo segrevanja za počasno izhlapevanje alkohola,

                              —

                              ohlajanje alkoholnih hlapov v ustreznem stolpu (npr. iz nerjavnega jekla), v katerem se zgostijo in zberejo,

                              —

                              ločevanje treh različnih frakcij alkohola: „predtoka oz. cveta“, „srednjega toka“ in „zadnjega toka“;

                  8.

                  Pri destilaciji najprej izhlapi predtok oz. cvet. Ponavadi ga prepoznamo po vonju po laku ali razredčilu. Ta frakcija je običajno neprimerna za uživanje, zato jo je treba odvreči.

                  9.

                  Srednja frakcija destilacije („srednji tok“) vsebuje etilni alkohol, ki je glavni alkohol vseh žganih pijač (etanol). Ta frakcija, v kateri je vsebnost hlapnih snovi razen etanola najnižja in v kateri nastanejo najčistejše sadne arome, se vedno shrani.

                  10.

                  „Zadnji tok“ destilacije vključuje ocetno kislino in patočno olje, za katera je pogosto značilen neprijeten kiselkast in rastlinski vonj. Tudi zadnji tok se odvrže, vendar ga je možno ponovno destilirati, saj je v njem zmeraj nekaj etanola.

            II.   PRIPOROČENA PRAKSA NA PODLAGI DOBRE PROIZVODNE PRAKSE (DPP)

         Surovine in priprava sadne drozge

                  11.

                  Surovine in priprava sadne drozge morajo biti ustrezne, da se prepreči sproščanje cianovodikove kisline, predhodne sestavine za etilkarbamat.

                  12.

                  Koščičasto sadje mora biti visoke kakovosti in ne sme biti mehansko poškodovano ali mikrobiološko pokvarjeno, ker poškodovano in pokvarjeno sadje lahko vsebuje več prostega cianida.

                  13.

                  Sadje se po možnosti razkoščiči.

                  14.

                  Če sadje ni razkoščičeno, se nežno melje, da se prepreči drobitev koščic. Po možnosti je treba koščice odstraniti iz drozge.

         Vrenje

                  15.

                  V skladu z navodili za uporabo se sadni drozgi dodajo zbrane kulture kvasovk za proizvodnjo alkohola.

                  16.

                  S fermentirano sadno drozgo je treba ravnati v skladu z visokimi higienskimi standardi, izpostavljenost svetlobi pa mora biti čim manjša. Fermentirano sadno drozgo, ki vsebuje koščice, je treba pred destilacijo hraniti čim krajši čas, saj se pri dolgotrajnejšem hranjenju drozge lahko sprosti cianovodikova kislina tudi iz nepoškodovanih koščic.

         Destilacijska oprema

                  17.

                  Destilacijska oprema in destilacijski postopek morata biti ustrezna, da se prepreči pretok cianovodikove kisline v destilat.

                  18.

                  Nujne pri destilacijski opremi so naprave za samodejno čiščenje in bakreni katalizatorji. Naprave za samodejno čiščenje zagotavljajo čistost destilacijske naprave, bakreni katalizatorji pa zadržijo cianovodikovo kislino, preden steče v destilat.

                  19.

                  Naprave za samodejno čiščenje niso potrebne pri prekinjeni destilaciji. Destilacijsko opremo je treba redno in temeljito čistiti.

                  20.

                  V nekaterih primerih, kadar se ne uporabljajo bakreni katalizatorji ali drugi ustrezni cianidni ločevalniki, je treba fermentirani sadni drozgi pred destilacijo dodati bakrove reagente. Ti zadržijo cianovodikovo kislino. Bakrovi reagenti se prodajajo v specializiranih trgovinah. Uporabljati jih je treba zelo previdno po navodilih proizvajalca. Ti pripravki vsebujejo bakrove (I) ione, ki zadržijo cianovodikove kislino. Bakrovi (II) ioni nimajo učinka in se ne smejo uporabljati.

                  21.

                  Čeprav bakrovi ioni lahko ovirajo nastanek predhodnih sestavin etilkarbamata v drozgi in destilacijski napravi, v nekaterih primerih lahko spodbudijo nastanek etilkarbamata v destilatu. Zato se z uporabo kondenzatorja iz nerjavnega jekla na koncu destilacijske naprave namesto bakrenega kondenzatorja omejuje prisotnost bakra v destilatu in znižuje stopnjo nastanka etilkarbamata.

         Destilacijski postopek

                  22.

                  Koščice iz fermentirane drozge ne smejo priti v destilacijsko napravo.

                  23.

                  Destilacijo je treba izvesti tako, da alkohol počasi hlapi (npr. z uporabo pare namesto direktnega plamena kot vira toplote).

                  24.

                  Prva frakcija destilata, tj. „predtok oz. cvet“, se previdno loči.

                  25.

                  Srednja frakcija, tj. „srednji tok“, se zbere in hrani zaščitena pred svetlobo. Ko vsebnost alkohola v zbiralniku doseže 50 % vol., je treba zbiranje preusmeriti na „zadnji tok“, da morebiten etilkarbamat, ostane v frakciji zadnjega toka.

                  26.

                  Ločen zadnji tok, ki lahko vsebuje etilkarbamat, se zbere, če pa se ga uporabi za ponovno destilacijo, pa se ga ponovno ločeno destilira. Vendar je zaradi zmanjšanja koncentracije etilkarbamata bolje opustiti zadnji tok.

         Preverjanje destilata, ponovna destilacija in skladiščenje

         Cianovodikova kislina:

                  27.

                  Koncentracijo cianovodikove kisline v destilatih je treba redno preverjati. Vsebnost cianovodikove kisline je treba določiti z ustreznimi testi, bodisi s priborom za hitro testiranje vsebnosti cianovodikove kisline bodisi v specializiranem laboratoriju.

                  28.

                  Če koncentracija cianovodikove kisline v destilatu presega vsebnost 1 mg/l, se priporoča ponovna destilacija s katalizatorji ali bakrovimi reagenti (glej točki 18 in 20).

                  29.

                  Destilate z vsebnostjo cianovodikove kisline blizu 1 mg/l je prav tako najbolje ponovno destilirati, če pa to ni možno, pa shraniti v steklenicah iz neprosojnega stekla ali zaprtih posodah za čim krajši čas in ne pri višjih temperaturah, da se prepreči nastanek etilkarbamata med hrambo.

         Etilkarbamat:

                  30.

                  Priporoča se testiranje na etilkarbamat tistih destilatov, v katerih bi ta spojina lahko nastala že prej (npr. destilati, za katere ni znano, kako so bili proizvedeni, destilati z visoko vsebnostjo cianida ali ki so bili hranjeni na svetlobi ali pri višjih temperaturah). Vsebnost etilkarbamata lahko določijo le v specializiranem laboratoriju.

                  31.

                  Če je koncentracija etilkarbamata v destilatu višja od ciljne vsebnosti 1 mg/l, se destilat po potrebi ponovno destilira.

         (1)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (I), Kleinbrennerei 1998; 11: 9–13.

         (2)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (II), Kleinbrennerei 1999; 1: 5–13.


title: Priporočilo Komisije z dne 11. marca 2010 o ukrepih za samozaščito ter preprečevanje piratskih napadov in oboroženega ropanja ladij (Besedilo velja za EGP)

text:
               17.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 67/13

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 11. marca 2010
   o ukrepih za samozaščito ter preprečevanje piratskih napadov in oboroženega ropanja ladij
   (Besedilo velja za EGP)
   (2010/159/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Zaradi vedno pogostejših piratskih napadov ob somalski obali je Odbor za varnost na morju Mednarodne pomorske organizacije (IMO) na svoji 86. seji, ki je potekala od 27. maja do 5. junija 2009, z več okrožnicami sprejel vrsto ukrepov, s katerimi je posodobil veljavna splošna priporočila o ukrepih za preprečevanje piratskih napadov in oboroženega ropanja ladij oziroma opredelil posebne ukrepe za preprečevanje piratskih napadov v Adenskem zalivu in ob somalski obali.

               (2)

               Z okrožnico MSC.1/Circ.1334 z dne 23. junija 2009 je določil „glavne smernice za lastnike, upravljalce, kapitane in posadko ladij o preprečevanju in odpravljanju piratskih napadov in oboroženega ropanja ladij“. Ta okrožnica vsebuje vrsto ukrepov, ki se lahko sprejmejo na krovu ladij za preprečitev napadov v vseh okoliščinah in ki v primeru dejanskih napadov čim bolj zmanjšajo nevarnost za posadko in ladjo.

               (3)

               Okrožnica MSC.1/Circ.1332 z dne 16. junija 2009 vsebuje t. i. ukrepe za „najboljše prakse upravljanja“ za izogibanje, odvračanje in upočasnjevanje piratskih napadov v Adenskem zalivu in ob somalski obali („najboljše prakse za izogibanje, odvračanje in upočasnjevanje piratskih napadov v Adenskem zalivu in ob somalski obali“), ki so jih pripravili partnerji pomorskega sektorja na prostovoljni osnovi in ki jih pogodbene stranke zaradi nujnosti obvladovanja nevarnosti ob somalski obali podpirajo in spodbujajo. Partnerji pomorskega sektorja so te ukrepe posodobili in jih kot 2. različico razširili z okrožnico MSC.1/Circ. 1335 z dne 29. septembra 2009.

               (4)

               Čeprav ukrepi iz okrožnice IMO niso ne obvezni ne zavezujoči, je zaradi očitne potrebe po večji varnosti na morju potrebno, da se ladje, ki plujejo pod zastavami držav članic v primeru, da so namenjene v plovbna območja z visoko nevarnostjo piratskih napadov in oboroženega ropanja, pred njimi čim bolje zaščitijo ter pri tem upoštevajo trenutno znanje in izkušnje.

               (5)

               Piratski napadi in oboroženi ropi ladij so po naravi pogosto nasilna dejanja, ki ne glede na trenutni položaj ob somalski obali, v Adenskem zalivu in Indijskem oceanu v več regijah sveta predstavljajo veliko nevarnost.

               (6)

               Od leta 1991, ko je Mednarodni urad za pomorstvo začel zbirati podatke, je bilo število piratskih napadov v letu 2008 največje in je obsegalo 293 napadov na ladje, 49 ugrabitev, 889 talcev, 11 ubitih, 21 pogrešanih in razglašenih za mrtve. Od leta 2008 se je število napadov in ugrabljenih ladij povečalo zlasti ob somalski obali, v Adenskem zalivu in Indijskem oceanu. Pirati so napadli in zasedli številne ladje, posadko pa vzeli za talce in v zameno za njeno osvoboditev zahtevali odkupnino. Ujetništvo običajno traja več tednov ali celo več mesecev, kar je nesprejemljivo in nevzdržno za zajeto posadko.

               (7)

               Število napadov v Indijskem oceanu in Adenskem zalivu se je od začetka leta 2009 kljub kratkemu poletnemu premoru, ki so ga povzročili monsun in z njim povezani težki pogoji plovbe za pirate, povečalo. Pirati so leta 2009 napadli najmanj 164 ladij ter jih od tega 48 zajeli.

               (8)

               V „najboljših praksah upravljanja“ je pomorskim družbam in ladjam priporočeno, da se pred prečkanjem Adenskega zaliva registrirajo na internetni strani Centra za varnost na morju Afriškega roga (http://www.mschoa.org). Registrirane ladje prejmejo vse razpoložljive informacije o položaju v tem plovbnem območju, sledijo pa jim oborožene sile operacije EU NAVFOR-ATALANTA, zaradi česar je nevarnost napadov manjša. Vendar pa več kot tretjina ladij, ki prečka zaliv, še vedno ni registrirana pri Centru za varnost, ki zato ne more izvajati ukrepov za varno prečkanje tega območja.

               (9)

               Svet Evropske unije je 15. junija 2009 sklenil, da bo s 13. decembrom 2009 za eno leto podaljšal vojaško operacijo Evropske unije EU NAVFOR-ATALANTA in tako prispeval k odvračanju, preprečevanju ter odpravljanju piratskih napadov in oboroženega ropanja ob somalski obali. Ta vojaška operacija je prva pomorska operacija v okviru evropske varnostne in obrambne politike (EVOP). Svet je namreč potrdil, da piratstvo ob somalski obali še naprej predstavlja veliko nevarnost za plovbo v tem območju.

               (10)

               Ker preventivni ukrepi, priporočeni v okrožnicah MSC.1/Circ. 1334 in MSC.1/Circ. 1335, dopolnjujejo ukrepe v okviru operacije EU NAVFOR-ATALANTA, lahko njihovo učinkovito in usklajeno izvajanje samo še dodatno poveča učinkovitost ukrepov za pomorsko zaščito, ki jih je sprejel Svet za preprečevanje piratskih napadov ob somalski obali.

               (11)

               Za izvajanje ukrepov, katerih namen je zagotoviti večjo varnost na morju, so pristojne države članice, ki dodelijo in zagotovijo vsa za to potrebna sredstva –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   1.   Države članice naj zagotovijo učinkovito in usklajeno izvajanje preventivnih ukrepov, s katerimi bodo ukrepale v primeru nevarnosti, ki ji bodo izpostavljene ladje pri piratskih napadih in oboroženemu ropanju. Te ukrepe, ki so že bili pregledani in konsolidirani, je močno podprla tudi Mednarodna pomorska organizacija (IMO) in partnerji pomorskega sektorja.
   2.   Splošni ukrepi

               2.1

               Države članice naj upravljalce, ki so se pri njih registrirali, obvestijo o vsebini okrožnice MSC.1/Circ. 1334, sprejeti na 86. seji Odbora za varnost na morju Mednarodne pomorske organizacije (IMO) in o v njej določenih posodobljenih preventivnih ukrepih za samozaščito, ki naj bi jih izvajale ladje in pomorske družbe, da bi v skladu z določbami Mednarodnega kodeksa o zaščiti ladij in pristanišč (kodeks ISPS) v primeru nevarnosti preprečile piratske napade in oboroženo ropanje.

               2.2

               Države članice naj zagotovijo, da imajo ladje dovolj številčno in dovolj usposobljeno posadko, kot to določa predpis 4.28 dela B kodeksa ISPS, ki je s členom 3(5) Uredbe (ES) št. 725/2004 Evropskega parlamenta in Sveta postal zavezujoč (1).

         3.   Posebni ukrepi za izboljšanje položaja ob somalski obali

               3.1

               Države članice naj upravljalce, ki so se pri njih registrirali, obvestijo o vsebini okrožnice MSC.1/Circ. 1332, sprejeti na 86. seji Odbora za varnost na morju Mednarodne pomorske organizacije (IMO) in dopolnjeni z okrožnico MSC.1/Circ. 1335, s katero so bile na svetovni ravni uvedene „najboljše prakse upravljanja“ za izogibanje, odvračanje in upočasnjevanje piratskih napadov v Adenskem zalivu in ob somalski obali, ki jih redno objavljajo in posodabljajo partnerji pomorskega sektorja.

               3.2

               Države članice naj sprejmejo vse potrebne ukrepe, s katerimi bodo zagotovile, da bodo razširile najboljše prakse za odvračanje piratskih napadov ob somalski obali, vsebovane v prilogi tega priporočila, objavljale njihove redne posodobitve ter preverile izvajanje ukrepov.

      V Bruslju, 11. marca 2010

            Za Komisijo

         Siim KALLAS

            Podpredsednik

      (1)  UL L 129, 29.4.2004, str. 6.

      PRILOGA

         Najboljše prakse za odvračanje piratstva v Adenskem zalivu in ob somalski obali

         (2. različica – avgust 2009)

      V prizadevanju za odpravljanje piratstva v Adenskem zalivu in ob somalski obali podpirajo naslednje mednarodne organizacije pomorskega sektorja najboljše prakse upravljanja, navedene v nadaljevanju:

                  1.

                  Mednarodno združenje neodvisnih lastnikov tankerjev (International Association of Independent Tanker Owners - INTERTANKO)

                  2.

                  Mednarodna zbornica za plovbo (International Chamber of Shipping - ICS)

                  3.

                  Mednarodni pomorski forum naftnih družb (Oil Companies International Marine Forum - OCIMF)

                  4.

                  Baltski in mednarodni pomorski svet (Baltic and International Maritime Council - BIMCO)

                  5.

                  Mednarodno združenje upravljalcev plinskih tankerjev in terminalov (Society of International Gas Tanker and Terminal Operators - SIGTTO)

                  6.

                  Mednarodno združenje ladjarjev za prevoz suhega tovora (INTERCARGO)

                  7.

                  Mednarodna skupina klubov za zaščito in odškodovanje (International Group of Protection and Indemnity Clubs - IGP&I)

                  8

                  Mednarodno združenje družb za križarjenja (Cruise Lines International Association - CLIA)

                  9.

                  Mednarodna zveza za pomorsko zavarovanje (International Union of Marine Insurers - IUMI)

                  10.

                  Skupni odbor za vojne zadeve (Joint War Committee - JWC) in Skupni odbor za ladje (Joint Hull Committee - JHC)

                  11.

                  Mednarodni urad za pomorstvo (International Maritime Bureau - IMB)

                  12.

                  Mednarodna zveza transportnih delavcev (International Transport Workers Federation - ITF)

            Najboljšo poslovno prakso podpirajo tudi:

                  13.

                  Center za pomorsko varnost v Afriškem rogu (Maritime Security Centre Horn of Africa - MSCHOA)

                  14.

                  Organizacija Združenega kraljestva za pomorsko trgovino (UK Maritime Trade Organisation - UKMTO Dubaj)

                  15.

                  Pomorski urad za povezovanje (Maritime Liaison Office - MARLO)

         Predlagane prakse načrtovanja in izvajanja za lastnike, upravljalce, upravitelje in kapitane ladij, ki plujejo po Adenskem zalivu in ob somalski obali

         Namen

                  1.

                  Ta dokument naj bi vseboval najboljše prakse upravljanja (Best Management Practices - BMP), ki naj bi podjetjem in ladjam pomagale pri preprečevanju in odvračanju piratskih napadov in upočasnjevanju uspešnih napadov v Adenskem zalivu in ob somalski obali. Organizacije, ki so bile vključene v posvetovanje, predstavljajo veliko večino ladjarjev in upravljalcev ladij, ki to regijo prečkajo.

                  2.

                  Te organizacije bodo svoje člane spodbujale, naj uporabljajo te najboljše prakse, in si prizadevale, da jih bodo razširile med drugimi zainteresiranimi akterji v pomorskem sektorju kot najboljše prakse za preprečevanje piratstva v regiji. Ta dokument dopolnjuje navodila iz okrožnice MSC. 1/Circ. 1334 organizacije IMO MSC.

         Značilne vrste napadov in pridobljene izkušnje

                  1.

                  V letu 2008 in prvi polovici leta 2009 je število piratskih napadov na trgovske ladje v Adenskem zalivu in ob somalski obali kot tudi na širšem območju severozahodnega Indijskega oceana naraslo. Na začetku je bila večina napadov strnjena v severnem delu Adenskega zaliva, nato pa so o pojavih poročali tudi ob vzhodnih somalski obali.

                  2.

                  Iz analize uspešnih napadov je razvidno, da pirati izkoriščajo naslednje skupne šibke točke:

                              (a)

                              nizko hitrost

                              (b)

                              nizko nadvodje

                              (c)

                              neustrezno načrtovanje in postopke

                              (d)

                              vidno nizko stopnjo pripravljenosti in/ali pomanjkanje očitnih samozaščitnih ukrepov

                              (e)

                              očitno počasno odzivnost ladje.

                  3.

                  Običajno se pri napadih uporabljata dva ali več majhnih hitrih (do 25 vozlov) odprtih čolnov/t. i. „skifov“, ki se pogosto približajo z levega boka in/ali krme.

                  4.

                  Uporaba piratske „matične ladje“, tj. večje ladje, ki prevaža osebe, opremo, zaloge in manjše plovilo za napade, omogoča uspešno izvajanje napadov tudi v večji oddaljenosti od obale.

                  5.

                  Največja budnost mora biti ob svitu in mraku, ker se večina napadov zgodi v tem času.

                  6.

                  Plovila višje hitrosti (15 in več vozlov) ne bi smela predpostavljati, da so varna pred napadom, čeprav je hitrost učinkovita oblika obrambe. V prizadevanju, da bi kapitane ladij prisilili zmanjšati hitrost, so pirati v tem območju začeli uporabljati majhno orožje in ročne raketomete (RPG). V takih okoliščinah se je za učinkovito izkazalo ohranjanje polne hitrosti.

                  7.

                  Večino poskusov ugrabitev ladij je odbila posadka ladje, ki je vnaprej načrtovala in vadila prehod ter dobro uporabila pasivne varnostne ukrepe.

                  8.

                  Vremenske razmere in razmere na morju prav tako močno vplivajo na sposobnost napadalcev. Hitrost vetra več kot 18 vozlov in valovi, višji od dveh metrov, se štejejo za zadostno zaščito za vsa plovila, razen najbolj ranljivih, zlasti kadar kapitani v celoti upoštevajo najboljše prakse upravljanja.

         Priporočene najboljše prakse upravljanja

      1.   Uvod

      (a)   Ob priznavanju stalne in popolne pravice kapitana, da sprejme ustrezne ukrepe za izogibanje, odvračanje in upočasnjevanje piratskih napadov v tej regiji, je ta dokument, v katerem so zbrane najboljše prakse upravljanja, namenjen ladjarjem in upraviteljem ladij, kapitanom in njihovim posadkam.
      (b)   Vsi ukrepi iz tega dokumenta se ne morejo uporabljati za vsako ladjo. Zato se priporoča, da se kot del analize opravi ocena, da se ugotovi, katera najboljša praksa upravljanja je za posamezno ladjo najprimernejša. Vendar pa so se na splošno za učinkoviti izkazali naslednji ukrepi:
      2.   Pred prečkanjem – splošno načrtovanje

      (a)   Splošno

                  (i)

                  Prva kontaktna točka za ladje v regiji je UKMTO Dubaj. UKMTO Dubaj, ki ima stik z ladjami ter sodeluje neposredno z MSCHOA in pomorskimi poveljniki na morju, deluje kot dnevni vmesnik med kapitani in vojsko. UKMTO Dubaj potrebuje redno posodobljene podatke o položaju in nameravanih premikih ladij. Te informacije uporablja zato, da pomorskim enotam pomaga obdržati natančno sliko o ladjevju (za dodatne informacije glej glosar v Prilogi A).

                  (ii)

                  Center za pomorsko varnost v Afriškem rogu (MSCHOA) je organ oboroženih sil EU za načrtovanje in usklajevanje (EU NAVFOR) v Adenskem zalivu in ob somalski obali (glej glosar v Prilogi A).

                  (iii)

                  Pomorski urad za povezovanje (MARLO) deluje kot kanal za izmenjavo informacij med skupnimi pomorskimi silami (Combined Maritime Forces - CMF) in skupnostjo trgovskih ladij v regiji (glej glosar v Prilogi A).

                  (iv)

                  Pred prečkanjem tega zelo nevarnega območja morata ladjar in kapitan na podlagi najnovejših razpoložljivih informacij oceniti verjetnost in morebitne posledice piratskih napadov na ladjo. Kot izid te ocene tveganja morata opredeliti ukrepe za preprečevanje, omejevanje in obvladovanje, pri čemer se zakonske zahteve dopolnijo z dodatnimi ukrepi za preprečevanje piratstva.

                  (v)

                  Podjetje mora v postopke kriznega vodenja vključiti ustrezne ukrepe za odvračanje nevarnosti piratstva, in sicer tako, da uvede prakse IMO in druge prakse, kolikor so primerne glede na okoliščine in vrsto ladje.

                  (vi)

                  Pred prečkanjem je treba vnaprej obvestiti pomorske organe, da lahko ti ugotovijo ranljivost in načrtujejo primerno zaščito. To se doseže predvsem z:

                              1.

                              Začetnim sporočilom UKMTO Dubaj (e-pošta ali telefaks).

                              2.

                              Začetnim sporočilom MARLO (e-pošta ali telefaks).

                              3.

                              Če se načrtuje prečkanje Adenskega zaliva ali plovba v območju med 12° S, 58° V in 10° J pa tudi: prijava premikanja ladje pri MSCHOA (spletno, z e-pošto ali telefaksom).

                  (vii)

                  Ob uvedbi ukrepov za preprečitev vkrcanja piratov je najpomembnejša varnost posadke in potnikov.

            (b)   Načrtovanje, ki ga opravi podjetje
      Zelo priporočljivo je, da se upravitelji in/ali operativni oddelek prijavijo za dostop do oddelkov, ki imajo na spletni strani MSCHOA omejen dostop (www.mschoa.eu), pregledajo tam navedene informacije in jih po potrebi sporočijo ladjevju.

                  (i)

                  4-5 dni pred vstopom plovila v mednarodni priporočeni tranzitni koridor (International Recommended Transit Corridor - IRTC) ali območje med 12° S, 58° V in 10° J, preverite, ali ste pri MSCHOA vložili „registracijo premikanja plovila“ (spletno, z e-pošta ali telefaksom). Opomba: To lahko stori ladja ali podjetje.

                  (ii)

                  Preglejte varnostno oceno ladje (Ship Security Assessment - SSA) in izvajanje varnostnega načrta ladje (Ship Security Plan - SSP) v skladu z Mednarodnim kodeksom o varnosti ladij in v lukah (International Ship and Port Facility Code - ISPS), da preprečite nevarnost piratskih napadov.

                  (iii)

                  Varnostni uslužbenec podjetja (Company Security Officer - CSO) naj preveri, ali je za prečkanjem dela z visokim tveganjem na voljo načrt za obratovanje v nepredvidljivih razmerah, ali je bila izvedena vaja zanj in ali sta o njem poučena kapitan in varnostni častnik ladje (Ship Security Officer - SSO).

                  (iv)

                  Upoštevajte morska območja, ki so razglašena za posebej nevarna območja.

                  (v)

                  Kapitan zagotovi navodila za priporočene in možne načine prečkanja območja (skupni prehod, skupni prehod s spremstvom, nacionalni konvoj itd.).

                  (vi)

                  Za posadko izvajajte redne tečaje usposabljanja.

                  (vii)

                  Podjetje lahko po lastni presoji uporabi dodatne zasebne varnostnike, vendar se uporaba oboroženih stražarjev odsvetuje.

                  (viii)

                  Za izboljšanje učinkovitosti nadzora po potrebi povečajte število osebja.

                  (ix)

                  Pred prečkanjem zelo nevarnih območij na ladji po potrebi namestite samozaščitne naprave (Self Protection Measures - SPM).

            (c)   Načrtovanje, ki ga opravi ladijski kapitan:

                  (i)

                  Pri vstopu v območje poročanja med Suezom, 78° V in 10° J, pripravite začetno sporočilo za UKTMO Dubaj in MARLO (glej tabelo za načrtovanje proti piratstvu Q6099.

                  (ii)

                  4-5 dni pred vstopom v IRTC ali območje med 12° S, 58° V in 10° J, preverite, ali ste pri MSCHOA vložili „registracijo premikanja plovila“ (spletno, z e-pošto ali telefaksom). Opomba: To lahko stori ladja ali podjetje. Če registracijo izpolni podjetje, se mora kapitan pri podjetju prepričati, da so sporočeni podatki pravilni.

                  (iii)

                  Pred prečkanjem območja je priporočljivo posadko natančno poučiti.

                  (iv)

                  Izkazalo se je, da je protipiratski načrt za obratovanje v nepredvidljivih razmerah najučinkovitejši, kadar se izvede vnaprej. Usposabljanje izvedite pred prihodom v območje, preglejte načrt in posadko poučite o njenih dolžnostih, vključno s poznavanjem alarmnega signala, ki označuje piratski napad.

                  (v)

                  Kapitanom se svetuje, da pripravijo tudi načrt za komuniciranje v kriznih razmerah ter vanj vključijo vse pomembne številke za klice v sili (npr. telefonske številke MSCHOA, IMB PRC, CSO itd. – glej seznam kontaktov v prilogi B) in vnaprej pripravljena sporočila, ki morajo biti hitro dosegljiva ali stalno prikazana blizu oglasne deske

                  (vi)

                  Opredelite politiko AIS ladje. SOLAS kapitanu omogoča, da po lastni presoji izključi AIS, če meni, da njegova uporaba povečuje ranljivost ladje. Seveda se za zagotavljanje informacij zaradi sledenja pomorskih sil v Adenskem zalivu priporoča, da se prenos AIS nadaljuje, vendar naj se omeji na identiteto ladje, položaj, smer, hitrost, navigacijski položaj in informacije o varnosti. Tudi v vodah ob somalski obali je odločitev prepuščena kapitanovi presoji, vendar mornarica trenutno svetuje popolno izključitev. V primeru dvoma se lahko posvetujete z MSCHOA.

            3.   Načrtovanje potovanja pred prečkanjem

      (a)   Ladjam svetujemo, da med nahajanjem v območju svoj opoldanski položaj, smer, hitrost, ocenjeni in dejanski čas prihoda sporočijo UKMTO Dubaj in MARLO.
      (b)   Ladjam tudi svetujemo, da sporočila pošiljajo pogosteje, kadar plujejo v območjih, ki so znana kot zelo nevarna/piratska, ter dodatno poročajo ob prečkanju točke A ali B v Adenskem zalivu, kot je prikazano v tabeli Q6099 o načrtovanju proti piratstvu.
      (c)   V Adenskem zalivu

                  (i)

                  EUNAVFOR ladjam priporoča, da med prečkanjem ne zapuščajo IRTC. Ladje, ki plujejo proti zahodu, naj se usmerijo proti severnemu delu koridorja, ladje, ki plujejo proti vzhodu, pa proti južnemu delu. V primeru skupinskega prečkanja (Group Transit - GT) Adenskega zaliva, najdete navodila o času in hitrosti na spletnih straneh MSCHOA.

                  (ii)

                  Ladje naj se med prečkanjem izognejo vstopu v jemenske teritorialne vode (Yemeni Territorial Waters - YTWs). Razlog za to je običajno mednarodno pravo, ker mednarodne (nejemenske) vojaške sile ne morejo ščititi ladij, napadenih v jemenskih teritorialnih vodah.

                  (iii)

                  Od ladij se lahko zaprosi, da svoje načrte za prečkanje spremenijo glede na nasvete MSCHOA o usmerjanju.

                  (iv)

                  Med skupinskim prečkanjem naj ladje ne pričakujejo stalnega spremstva vojne ladje. Vendar pa bodo vse vojne ladje v Adenskem zalivu, ki so del EUNAVFOR ali se z njim usklajujejo, seznanjene o skupnih prečkanjih Adenskega zaliva in bodo imele dostop do vseh informacij o ranljivih ladjah.

                  (v)

                  MSCHOA kapitanom priporoča, da prečkanje najbolj nevarnih območij načrtujejo ponoči (ladjam v tem primeru ustrezno svetuje MSCHOA). Ponoči je bilo zelo malo uspešnih napadov.

            (d)   Zunaj Adenskega zaliva

                  (i)

                  Ladje, ki plujejo ob vzhodni somalski obali, naj obiščejo spletno stran MSCHOA ali UKMTO Dubaj, da bi prejele najnovejše nasvete glede smeri.

                  (ii)

                  Kapitani naj UKMTO Dubaj še naprej sproti obveščajo o smeri ladje in podrobnostih.

            (e)   Seznam uporabnih kontaktov je naveden v prilogi B.
      4.   Pred plovbo – obrambni ukrepi

      (a)   Ob upoštevanju števila mož posadke je treba dovolj zgodaj prilagoditi redno delo na ladji, da je na straži dobro spočita in dobro poučena posadka z dovolj stražarji. Kapitan in častniki straže morajo poznati vpliv cikcakastih manevrov na krovu svoje ladje (v vseh razmerah na morju) in zlasti možni vpliv takih manevrov na zmanjšanje hitrosti plovila.
      (b)   Med prečkanjem Adenskega zaliva in plutjem ob somalski obali preučite, ali je treba zunanje komunikacije (radijske sprejemnike, telefone in informacije AIS) omejiti samo na bistvene komunikacije ter informacije SOLAS, potrebne za varnost in zaščito.
      (c)   Pripravljenost in razpoložljivost posadke povečajte z uporabo dodatnih pomožnih strojev, vključno z generatorji in motorji za krmarjenje.
      (d)   Povečajte število mož v opazovalnicah/na mostu.
      (e)   Zasedite strojnico.
      (f)   Zavarujte in nadzorujte dostop do mostu, strojnice, prostora s krmilom in vseh nastanitvenih/notranjih prostorov. Ocenite nevarnost vseh možnih dostopnih točk (vrata, line, zračnike itd.) in jih ustrezno zavarujte, posebej kadar se možna dostopna točka šteje za dovolj veliko, da napadalcu omogoči vstop. Pri prehodu čez zelo nevarna območja mora biti dostop do nastanitvenih in notranjih delovnih prostorov ter izhod iz njih omejen na eno vstopno točko. Noben uporabljen ukrep ne sme ovirati zasilnega IZHODA iz notranjega prostora, medtem ko mora ta ostati zavarovan pred dostopom piratov od zunaj.
      (g)   V izrednih razmerah se lahko vojne ladje dosežejo prek UKW kanala 16 (varnostni kanal 08).
      (h)   Preverite, ali so vse lestve in zunanja oprema pospravljeni ali se še vedno nahajajo na krovu.
      (i)   Preverite, ali so vnaprej nameščene samozaščitne naprave še ustrezno opremljene in ali delujejo, kot je to potrebno. Upoštevajte, da lahko začasne naprave delujejo nenatančno in zato nudijo zmanjšano raven zaščite.
      (j)   Če ima ladja sorazmerno nizko nadvodje, preverite, ali lahko povečate širino stranic ter tako preprečite oprijem kavljev za privlečenje ladje. Na spletni strani MSCHOA najdete primere takih ukrepov.
      (k)   Priporoča se, da določite zbirno mesto za piratski napad, t. i. „trdnjavo“, in da na vajah preizkusite zaklepanje, s čimer odložite zavzetje ladje in pridobite čas. Najboljše je, če se zbirno mesto ne nahaja v bližini zunanjih neprepustnih pregrad in lin na krovu. Zaradi trenutnih stalnih razprav o uporabi trdnjav in načinih njihove uporabe naj komandanti redno izmenjujejo informacije z MSCHOA.
      (l)   Preučite uporabo lutk ob ograjah za simulacijo dodatnih opazovalnic. Če oblika ladje pri opazovalnicah ustvarja slepe točke in se to ugotovi v varnostni oceni, naj jih posadka nadzoruje.
      (m)   Črpalke in/ali cevi naj bodo vedno pod pritiskom in pripravljene za izpraznitev čez krov okrog ladje, zlasti na najšibkejših točkah.
      (n)   Preučiti je treba tudi postavitev vodne zavese okrog ladje, da se dodatno odvrne vkrcanje piratov na ladjo.
      (o)   Pretehtajte uporabo bodeče žice/fizičnih ovir okrog krme/najnižjih točk dostopa, pri čemer zagotovite, da člani posadke niso v nevarnosti in je zasilni izhod prost.
      (p)   Pretehtajte uporabo opreme za pasivni defenzivni odpor.
      (q)   Pretehtajte uporabo optičnih naprav, ki se lahko uporabljajo ponoči.
      (r)   Uporabljajte CCTV (če je del opreme).
      5.   Med prečkanjem – operacije

      (a)   Pri uporabi samozaščitnih naprav (SPM) posadka ne sme biti izpostavljena nepotrebni nevarnosti.
      (b)   Vsem ladjam, ki plujejo po Adenskem zalivu, se priporoča, da uporabljajo IRTC ter upoštevajo nasvete MSCHOA GT in urnike, objavljene na spletni strani MSCHOA.
      (c)   Mornarje opozarjamo tudi na okrožnico IMO SN.1 Circ. 281 z dne 4. avgusta 2009, „Informacija o mednarodno priznanem tranzitnem koridorju (IRTC) za ladje, ki prečkajo Adenski zaliv“, v kateri je zapisano, da lahko vojaške oblasti mednarodno priznani tranzitni koridor spreminjajo glede na obstoječe razmere. Pomorščakom se zato priporoča, da se na spletni strani „MSCHOA“ http://www.mschoa.org seznanijo s posodobljenimi informacijami in plovbnimi opozorili, javljenimi za to območje.
      (d)   V primeru skupinskega prehoda skozi IRTC: plujte s hitrostjo skupinskega prehoda, vendar ne pozabite tehnične omejitve ladje. (Trenutno se priporoča, da se priključite skupinskemu prehodu s 14 vozli, če je polna morska hitrost vaše ladje 16 vozlov, in da preostala 2 vozla predstavljata rezervo.)
      (e)   V primeru, da se niste odločiti za skupinski prehod skozi IRTC: v zelo nevarnem območju obdržite polno hitrost na morju. (Trenutno se priporoča, da hitrosti zaradi priključitve skupinskemu prehodu ne zmanjšujete, če ladja doseže polno hitrost več kot 18 vozlov.) Namesto tega obdržite polno hitrost in čim večji del zelo nevarnega območja preplujte v temi.)
      (f)   Spoštujte Mednarodni pravilnik o preprečevanju trčenj na morju. Kapitani naj pri vstopanju v IRC in izstopanju iz njega ne ovirajo varne plovbe drugih plovil. Navigacijske luči ponoči ne smete ugasniti. Upoštevajte navodila organa države zastave.
      (g)   Krov naj bo osvetljen le toliko, kolikor je to potrebno zaradi varnosti. Osvetljena senčna območja na ladijskem trupu lahko povečajo območje vidnosti iz opazovalnic, vendar so dopustna samo takrat, kadar so združljiva z varno plovbo. Če okrog ladje opazite sumljivo dejavnost, preučite takojšnjo uporabo ladijskih žarometov „na daljinsko upravljanje“, če so ti na voljo in če menite, da so primerni; uporaba žarometov lahko preseneti in odvrne morebitni napad. (Trenutno se priporoča, da med tranzitom plujete samo z navigacijskimi lučmi.)
      (h)   Na mostu namestite fotografije piratskih „matičnih ladij“. Če ste jih opazili, to takoj sporočite. O vseh sumljivih matičnih ladjah, ki jih opazite, poročajte UKMTO Dubaj in IMB PRC. (Primer poročila o piratstvu za posredovanje takih informacij ali poročila o vsakem drugem napadu ali opažanju najdete v Prilogi C.)
      (i)   Kapitan naj čim prej oceni nevarnost. Kakor hitro ugotovi, da obstaja nevarnost, takoj pokliče UKMTO Dubaj.
      (j)   Sumljive ladje opazujte dobro z vsemi razpoložljivimi sredstvi, zlasti s krme in obeh strani krme.
      (k)   Posadko zaščitite pred izpostavljanjem nepotrebni nevarnosti. Med plovbo po zelo nevarnem območju se lahko na krovu opravlja samo nujno delo. Kapitani naj v temi posadko zadržujejo čim bolj proč od zunanjih prostorov na krovu, obenem pa naj zagotovijo, da se ves čas izvaja popolno in ustrezno opazovanje.
      (l)   Z lučmi, alarmnimi zvonci in dejavnostmi posadke sumljivim piratom sporočite, da ste jih odkrili.
      (m)   Na trgu so na voljo različne dodatne življenjsko nenevarne obrambne naprave, ki bi jih lahko uporabili, seveda pa morajo podjetja oceniti njihove prednosti glede na posebne značilnosti in ranljivost ladje.
      6.   V primeru piratskega napada

      (a)   Upoštevajte pripravljeni načrt ladje za obratovanje v nepredvidljivih razmerah.
      (b)   Aktivirajte načrt za komuniciranje v izrednih razmerah in o napadu takoj obvestite prvo posamezno kontaktno točko za primer napada, tj. UKMTO Dubaj. (MSCHOA bo kot stražni center za pomorsko varnost s stalno posadko za piratske napade v regiji še naprej deloval kot pomožna kontaktna točka v primeru napada).
      (c)   Aktivirajte varnostni alarmni sistem ladje (Ship Security Alert System - SSAS), ki bo opozoril varnostnega uslužbenca podjetja in državo zastave. Poročila po napadu je treba čim prej poslati vsem ustreznim centrom za poročanje piratskih napadov, kakor je pojasnjeno v oddelku 9.
      (d)   Če je kapitan med prehodom čez piratsko območje uveljavil svojo pravico do izključitve sistema za samodejno identifikacijo (Automatic Identification System - AIS), mora ta sistem ob piratskem napadu ponovno vključiti.
      (e)   Vključite zvočni alarm v sili in razglasite „piratski napad“ (PA) v skladu z načrtom ladje za obratovanje v kriznih razmerah.
      (f)   Prek UKW kanala 16 (in varnostnega kanala 08, ki ga spremljajo pomorske enote) pošljite klic „na pomoč“. Prek sistema DSC (Digital Selective Calling - selektivni digitalni klic) in po potrebi Inmarsat-C pošljite sporočilo v stiski. Vzpostavite telefonsko zvezo z UKMTO Dubaj.
      (g)   Preprečite približevanje čolnov ladji s spreminjanjem smeri in povečevanjem hitrosti, če je to mogoče (1). Pirati imajo težave pri vkrcanju na ladjo, ki:

                  (i)

                  potuje z več kot 15 vozli;

                  (ii)

                  manevrira - kapitani naj čim prej začnejo izvajati neprekinjeno majhne cikcakaste manevre, pri čemer naj ohranijo hitrost, da dodatno odvrnejo vkrcanje. Poskušajte povečati izpostavljenost piratov vetru/valovom ter uporabljajte valove ladijskega premca in preplavljanje krme, da piratskemu čolnu onemogočite plutje vzdolž ladje. Kapitani in častnik straže (Officer of the Watch - OOW) morata poznati obnašanje ladje pri vodenju in manevriranju. Posebno pozornost morata nameniti učinkom spreminjanja smeri krmila in njihovim morebitnim posledicam za hitrost ladje.

            (h)   Za obrambo uporabite gasilsko črpalko.
      (i)   Preučite, ali je smiselno vključiti naprej obrnjene luči na krovu ter tako zagotoviti opozarjanje na vašo ladjo in prihajajočim vojaškim silam pomoč pri pozitivni identifikaciji ladje kot napadenega plovila.
      (j)   Zberite vso preostalo posadko v skladu z načrtom ladje za obratovanje v nepredvidljivih razmerah.
      7.   Ob vkrcanju piratov

      (a)   Preden se pirati polastijo mostu, obvestite UKMTO Dubaj in, če čas dopušča, tudi podjetje.
      (b)   Ne upirajte se, saj lahko to privede do nepotrebnega nasilja in škoduje posadki.
      (c)   Če je treba evakuirati most/strojnico, ustavite glavni motor in odstraniti vse prehode, če je mogoče, ladjo pa usmerite stran od drugih ladij.
      (d)   Ostanite mirni in popolnoma sodelujte s pirati.
      (e)   Zagotovite, da vsa posadka, razen skupine na mostu, ostane skupaj na enem mestu.
      (f)   Poskrbite, da je v zaklenjeni „trdnjavi“ na razpolago notranja zaščita/kritje v primeru, da bi pirati poskušali izsiliti vstop. Vstopne točke/vrata in line na krovu/okna naj bodo proste – ne upirajte se vstopu piratov. Za komuniciranje z ustreznimi organi uporabite komunikacijska sredstva v trdnjavi.
      8.   V primeru vojaške akcije

      (a)   Posadko je treba obvestiti, naj med vojaško akcijo NE uporablja fotoaparatov z bliskavico.
      (b)   Če vojaško osebje ukrepa na krovu ladje, mora celotno osebje ostati sklonjeno nad krov, si z obema rokama pokriti glave, da je dobro vidno, da so njihove dlani prazne.
      (c)   Bodite pripravljeni odgovarjati na vprašanja o identiteti in stanju na ladji.
      (d)   Zavedajte se, da angleščina ni jezik vseh pomorskih enot v regiji.
      (e)   Vojaške sile lahko na začetku spravijo na varno vse osebe, ki jih opazijo. To je standardna praksa. Osebje ladje poučite, naj to pričakuje in ga pripravite na popolno sodelovanje v začetnih fazah vojaške akcije na ladji.
      9.   Poročanje po dogodku (referenčna Priloga C)

      (a)   Po vsakem piratskem napadu ali sumljivi dejavnosti je zelo pomembno, da MSCHOA, UKMTO DUBAJ in IMB pošljete podrobno poročilo o dogodku.
      (b)   To bo omogočilo popolno analizo, ugotovitev trendov piratstva ter oceno piratske tehnike ali sprememb taktike kot tudi izdajo ustreznih opozoril za druge trgovske ladje v bližini.
      (c)   Kapitani naj izpolnijo standardni obrazec poročila, ki ga vsebuje Priloga C.

         Posodabljanje najboljše poslovne prakse

                  1.

                  Pričakuje se, da se bodo najboljše prakse upravljanja redno posodabljale glede na operativne izkušnje in pridobljeno znanje. Podpisniki tega dokumenta si bodo prizadevali za redna srečanja, na katerih bodo te prakse posodobili, popravke pa poslali svojim članom in drugim zainteresiranim organizacijam.

                  2.

                  V primeru dvomov obiščite spletno stran MSCHOA, kjer so objavljene ustrezne dodatne informacije (pri tem upoštevajte, da informacij niso potrdile vse zgoraj naštete organizacije).

         (1)  Če lahko do prihoda vojaških sil pridobite na času, pirati pogosto napad prekinijo. Zato je bistveno, da se zgodaj prijavite pri MSCHOA, upoštevate urnike za skupinske prehode in vaš položaj sporočite UKMTO Dubaj: s tem povečate verjetnost, da bo mornarica v primeru napada v bližini.

         PRILOGA A

            GLOSAR

         Vloga vključenih usklajevalnih organov in njihovi odnosi.

            EUNAVFOR

         EUNAVFOR je usklajevalni organ, ki upravlja Center za pomorsko varnost (Afriški rog). Vse informacije in podrobnosti o stikih najdete na spletni strani MSCHOA.

            MSC (HOA) Center za pomorsko varnost (Afriški rog)

         MSCHOA je ustanovila Evropska unija (EU) v okviru evropske varnostne in obrambne politike z namenom, da bi preprečevala piratstvo na območju Afriškega roga. MSCHOA je začel delovati z ustanovitvijo EU NAVCO septembra 2008. Ta usklajevalna celica s sedežem v Bruslju je vzpostavila stike s številnimi predstavniki pomorske skupnosti in zagotovila usklajevanje s silami EU v regiji. Novembra 2008 je Svet Evropske unije z ustanovitvijo pomorske misije EU NAVFOR ATALANTA, katere cilj je preprečevati in odvračati piratske napade in zagotavljati pomoč trgovskemu ladjevju v regiji, napravil pomemben nadaljnji korak za izboljšanje pomorske varnosti v obalnih vodah Somalije.

            UKMTO Dubaj – Organizacija za pomorsko trgovino (ZK)

         Urad Organizacije ZK za pomorsko trgovino (UKMTO Dubaj) v Dubaju deluje kot kontaktna točka za povezovanje organizacij pomorskega sektorja s skupnimi vojaškimi silami (CMF). UKMTO Dubaj upravlja tudi sistem prostovoljnega poročanja, v okviru katerega se trgovske ladje spodbuja, da pošljejo dnevno poročilo o svojem položaju in pričakovanem času prihoda (ETA) v naslednje pristanišče, kadar plujejo v regiji med Suezom, 78° V in 10° J. UKMTO Dubaj nato ladjam sledi, informacije o položaju pa pošlje na sedeža CMF in EU. Nove pomembne ustrezne informacije, ki se nanašajo na komercialni promet, se lahko nato pošljejo ladjam neposredno namesto prek služb podjetij, kar izboljšuje odzivnost na dogodke in prihrani čas.
         Za dodatne informacije ali vključitev v sistem prostovoljnega poročanja pišite UKMTO Dubaj: UKMTO@eim.ae

         PRILOGA B

            Uporabni kontakti

            UKMTO Dubaj

                     E-pošta

                     UKMTO@eim.ae

                     Telefon

                     + 971 505523215

                     Mobilni telefon

                     Telefaks

                     + 971 43065710

                     Teleks

                     (51) 210473

            MSCHOA

                     Poročanje prek spletne strani

                     www.mschoa.org

                     Telefon

                     + 44 (0) 1923958545

                     Telefaks

                     + 44 (0) 1923958520

                     E-pošta

                     postmaster@mschoa.org

            IMB PRC

                     E-pošta

                     piracy@icc-ccs.org

                     Telefon

                     + 60 320310014

                     Mobilni telefon

                     Telefaks

                     + 60 320785769

                     Teleks

                     MA34199 IMBPC1

            MARLO

                     E-pošta

                     Marlo.Bahrajn@me.navy.mil

                     Telefon

                     + 973 17853927

                     Mobilni telefon

                     + 973 39442117

         PRILOGA C

            POROČILO PO DOGODKU – POROČILO O PIRATSKEM NAPADU

            Dodatna navodila za ribiška plovila kot dodatek najboljši poslovni praksi za odvračanje piratstva v Adenskem zalivu in ob somalski obali

         I.   Priporočila za plovila v ribolovnih conah

                     1.

                     Nesomalska ribiška plovila naj se izogibajo obratovanju ali plutju v razdalji 200 nm od somalske obale ne glede na to, ali imajo ribolovna dovoljenja.

                     2.

                     Ne začnite z ribolovom, kadar radar kaže prisotnost neidentificiranih čolnov.

                     3.

                     Če opazite poliestrski čoln vrste, ki jo običajno uporabljajo pirati, se jim s polno hitrostjo umaknite s plutjem proti vetru in morju, da jim otežite plovbo.

                     4.

                     Izogibajte se ustavljanju ponoči, bodite pozorni in obdržite stražo na mostu, krovu in v strojnici.

                     5.

                     Med ribolovom je plovilo ranljivejše, zato ostanite pozorni in ohranite radarsko opazovanje, da bi lahko organe v primeru napada čim prej obvestili.

                     6.

                     Pri nočni plovbi uporabljajte samo obvezne navigacijske in varnostne luči, da preprečite, da bi sij razsvetljave privabil pirate, ki včasih ne uporabljajo radarjev in samo prežijo.

                     7.

                     Kadar pri nočnem ribolovu ladja pluje s tokom, ohranite stražo na mostu, krovu in v strojnici. Uporabljajte samo obvezne navigacijske in varnostne luči. Motor mora biti pripravljen za takojšnji zagon.

                     8.

                     Ne približujte se neidentificiranim ladjam.

                     9.

                     Čim manj uporabljajte VHF, da se izognete prisluškovanju piratov in otežite lokalizacijo.

                     10.

                     Kadar v območju deluje pomorsko patruljno letalo, aktivirajte AIS, da olajšate identifikacijo in sledenje.

               II.   Identifikacija

                     1.

                     Upravljalcem priporočamo, da ribiška plovila prijavijo pri MSCHOA za celotno obdobje obratovanja ob somalski obali. To pomeni, da je treba posredovati popoln seznam članov posadke na krovu in načrtovanih dejavnosti na ladji, če je to mogoče.

                     2.

                     Pred prehodom ali ribolovom v tem območju opravite usposabljanje.

                     3.

                     Kadar koli so ribiška plovila opremljena z napravami VMS, mora njihov upravljalec MSCHOA zagotoviti dostop do podatkov VMS.

                     4.

                     Ribiška plovila naj se izogibajo plutju skozi območja, o katerih so bila obveščena, da so v njih identificirane sumljive piratske „matične ladje“, in naj uporabijo vsa sredstva za čimprejšnje odkrivanje vseh premikov velikih ali majhnih plovil, ki bi lahko bila sumljiva.

                     5.

                     Ribiška plovila se morajo na zahtevo letal ali ladij iz operacije ATALANTA in drugih mednarodnih ali nacionalnih protipiratskih operacij vedno identificirati.

                     6.

                     Vojaška, trgovska in ribiška plovila se morajo na zahtevo za identifikacijo ribiškega plovila, kateremu se približujejo, takoj odzvati (da omogočijo zgodnje ukrepanje in omogočijo umik, zlasti ob morebitnem ribolovu).

               III.   V primeru napada

                     1.

                     V primeru napada ali če opazite sumljivo plovilo, opozorite organe (UKMTO in MSCHOA) in ostala plovila v skupini.

                     2.

                     Pošljite kontaktne podatke o drugem kapitanu ladje (na kopnem), katerega poznavanje plovila bi lahko prispevalo k uspehu vojaškega posega.

            Priporočila samo za plovila z zaporno plavarico

                     3.

                     Evakuirajte vse osebje s krova in izvidniške točke na jamboru.

                     4.

                     Če so se pirati polastili plovila in je zaporna plavarica razgrnjena, predlagajte piratom, naj vam dovolijo pobrati mreže. Če je pobiranje zaporne plavarice dovoljeno, upoštevajte navodila za njeno natovarjanje in pojasnite delovanje naprave, da bi se izognili nesporazumom.


title: Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Belgije za stabilnost za leto 2015

text:
               18.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/24

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 14. julija 2015
   v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Belgije za stabilnost za leto 2015
   (2015/C 272/07)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik. Strategija se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 14. julija 2015 sprejel Priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav člani (3). Skupaj tvorita „integrirane smernice“ in države članice so bile pozvane, naj jih upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 8. julija 2014 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2014 in dal mnenje o dopolnjenem programu Belgije za stabilnost za leto 2014. Komisija je 28. novembra 2014 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5) predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Belgije za leto 2015.

               (4)

               Komisija je 28. novembra 2014 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2015. Komisija je isti dan na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je bila Belgija opredeljena kot ena od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljeni pregled.

               (5)

               Evropski svet je 18. decembra 2014 potrdil prednostne naloge za spodbujanje naložb, okrepitev strukturnih reform ter prizadevanje za odgovorno in rasti prijazno konsolidacijo javnih financ.

               (6)

               Komisija je 26. februarja 2015 objavila poročilo o državi za Belgijo za leto 2015. V njem je bil ocenjen napredek Belgije pri izvajanju priporočil za posamezne države, sprejetih 8. julija 2014. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Belgiji obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni ukrepi politike in spremljanje. Zlasti razvoj na področju zunanje konkurenčnosti blaga še naprej predstavlja tveganja in terja pozornost, saj bi ponovno poslabšanje ogrozilo makroekonomsko stabilnost. Nadaljnji ukrepi za zagotovitev konvergence stroškovnih parametrov bi upočasnili upadanje zaposlenosti v menjalnih sektorjih, občuten napredek pri zmanjševanju pretekle stroškovne vrzeli pa bi bilo mogoče še okrepiti s prehodom na davčne vire, ki niso povezani z delom. Javni dolg je še vedno visok, vendar več dejavnikov blaži s tem povezana makroekonomska tveganja.

               (7)

               Belgija je 30. aprila 2015 predložila nacionalni program reform za leto 2015 in program za stabilnost za leto 2015. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Za Belgijo trenutno veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodne določbe glede dolga za obdobje 2014–2016. Komisija je 27. februarja 2015 izdala poročilo v skladu s členom 126(3) PDEU, saj se ni pričakovalo, da bo Belgija v obdobju 2014–2015 dosegla zadosten napredek pri izpolnjevanju določb glede dolga, in je bila referenčna vrednost za primanjkljaj (tj. 3 % BDP) v letu 2014 presežena. V analizi je bilo ugotovljeno, da bi se merilo glede dolga takrat moralo šteti za izpolnjeno in da referenčna vrednost za primanjkljaj ni močno presegala navedene vrednosti ter da je bilo preseganje začasno in izjemno (zaradi sprememb statistične metodologije). Ta analiza je še vedno večinoma veljavna. Belgijska vlada v programu za stabilnost za leto 2015 načrtuje postopno izboljšanje strukturnega salda, da bi dosegla strukturno uravnotežen proračunski položaj do leta 2018. Vendar preračunani strukturni saldo (6) kaže, da bo imela država v letu 2018 strukturni primanjkljaj v višini 0,3 % BDP. Vlada ne načrtuje doseči srednjeročni cilj (strukturni presežek v višini 0,75 % BDP) v programskem obdobju. Pričakuje se, da bo delež javnega dolga najvišji v letu 2015, ko naj bi dosegel 106,9 % BDP, nato pa naj bi postopno upadel in leta 2018 znašal 102 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja od leta 2016 naprej niso dovolj podrobno opredeljeni. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 se predvideva, da bo rast neto odhodkov leta 2015 skladna z referenčno vrednostjo za odhodke. Vendar obstaja tveganje določenega odklona v letih 2014 in 2015, večinoma zaradi odstopanja leta 2014. Ob nespremenjeni politiki obstaja tudi tveganje znatnega odklona od zahtevane prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega cilja v letih 2015 in 2016. Zato bodo v obeh letih potrebni dodatni ukrepi. Svet na podlagi ocene programa za stabilnost in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 meni, da obstaja tveganje, da Belgija ne bo izpolnjevala določb Pakta za stabilnost in rast.

               (9)

               Zvezna vlada se je dogovorila o obsežni pokojninski reformi, namenjeni zmanjšanju vrzeli med dejansko in zakonsko predpisano upokojitveno starostjo ter zvišanju slednje. Starost za predčasno upokojitev se bo po letu 2016 še zvišala, in sicer bo do leta 2018 znašala 63 let, pri čemer se bo od leta 2019 naprej zahtevala minimalna delovna doba 42 let. Za dolgoročnejše obdobje se je zvezna vlada dogovorila, da leta 2025 zviša zakonsko predpisane upokojitvene starosti s 65 na 66 let in nato leta 2030 na 67 let. Pripravlja se postopna uvedba pokojninskega sistema na osnovi t. i. kreditnih točk, vključno s prilagoditvenimi mehanizmi za odzivanje na demografske ali gospodarske spremembe, kot so višja pričakovana življenjska doba ali spremembe razmerja ekonomske odvisnosti. Hitra izvedba te pokojninske reforme je pogoj za uspešno strategijo za konsolidacijo, ki bi morala nevtralizirati proračunski učinek staranja prebivalstva in varovati dolgoročno vzdržnost javnih financ. Ker je še vedno le malo spodbud za podpiranje zaposljivosti starejših delavcev, bi morali navedene pokojninske reforme dopolnjevati ukrepi za podporo zaposlovanja in reforme trga dela, ki spodbujajo aktivno staranje.

               (10)

               Za belgijski davčni sistem so značilni splošna velika davčna obremenitev, razmeroma visoke davčne stopnje in ozke osnove. Delo je močno davčno obremenjeno. To povzroča višje stroške dela, ki odvračajo od ustvarjanja delovnih mest, in visok davčni primež, ki veča pasti brezposelnosti. Poleg tega so, deloma da bi se ublažil učinek visokih davčnih stopenj, davčne osnove načeloma zožene zaradi številnih posebnih oprostitev, olajšav, znižanih stopenj in davčnih izdatkov, ki zmanjšujejo učinkovitost ter uvajajo izkrivljanja in morebitne davčne vrzeli. Nekatere značilnosti davčnega sistema so škodljive za okolje. Zaradi teh pomanjkljivosti je Belgija prejela že več priporočil, naj poenostavi in preoblikuje svoj davčni sistem, da bi uravnotežila davčno obremenitev, odpravila vrzeli v davčni zakonodaji in zmanjšala mestoma škodljivo razlikovanje, ki ga povzročajo davčne niše. Do danes je bil dosežen omejen napredek v smislu celovite davčne reforme, ki bi vključevala zlasti preusmeritev z obdavčitve dela na davčne vire, ki manj izkrivljajo rast. Davčne osnove, ki bi jih bilo mogoče razširiti, vključujejo okoljske davke in davke na potrošnjo ter nekatere vrste finančnih dohodkov. Preusmeritev davčne obremenitve z dela na druge vire v kombinaciji z razširitvijo davčnih osnov (revizija obstoječih davčnih predpisov, subvencij, oprostitev in olajšav) bi lahko prispevala k izboljšanju splošne uravnoteženosti in pravičnosti davčnega sistema, podprla zaposlovanje, konkurenčnost ter socialne in okoljske cilje ter preprečevala utaje in agresivno davčno načrtovanje.

               (11)

               Strukturne težave, ki so značilne za belgijski trg dela, še naprej povzročajo kronično premajhno izkoriščenost delovne sile ter nizko skupno stopnjo zaposlenosti in delovne aktivnosti. Pomanjkljivosti izhajajo večinoma iz šibke poveze med plačami in produktivnostjo ter iz negativnih finančnih spodbud za delo. Belgija se srečuje tudi s pomanjkanjem visokokvalificiranih delavcev ter neskladjem med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih. Različne vlade v svojih sporazumih in programih reform omenjajo potrebo po močnejši povezavi med akterji s področja izobraževanja, usposabljanja in zaposlovanja, da bi se izboljšalo jezikovno, poklicno in splošno izobraževanje ter razvili alternativni programi izobraževanja za študente in brezposelne. Vendar pa je napredek na tem področju počasen. Še posebej izrazit je vpliv teh strukturnih dejavnikov na nekatere skupine na trgu dela, kot so mladi in starejši brezposelni ter tisti iz priseljenskih družin.

               (12)

               Oslabljena zunanja konkurenčnost Belgije še naprej povzroča makroekonomska tveganja za njeno gospodarstvo. Slednje se spopada z visokimi stroški dela, ki so v povprečju nad tovrstnimi stroški v sosednjih državah. Potrebna sta tesnejše usklajevanje rasti plač s produktivnostjo in večja prožnost sistema določanja plač, da bi se povečal prilagoditveni potencial gospodarstva. Sprejeti so bili nekateri ciljni ukrepi za zmanjšanje stroškov dela za posamezne skupine ter zmanjšanje razlik med bruto in neto plačami na dnu plačilne lestvice. Vendar so za popolno odpravo teh razlik potrebni dodatni ukrepi, ki bodo odvisni od reform sistema določanja plač. Naraščanje stroškovnih pomanjkljivosti je povezano z izgubami zaposlitve in bo, če bo ostalo prezrto, sčasoma terjalo popravljalne ukrepe. Drugi ključni stroškovni dejavniki za podjetja so stroški energije in stroški storitev poslovnega posredovanja, ki so strogo regulirani in zaščiteni pred konkurenco. Prav tako obstaja precejšen manevrski prostor za izboljšanje nestroškovnih vidikov zunanje konkurenčnosti. Za ohranitev in povečanje sedanjih ravni blaginje bo treba večjo pozornost nameniti povečanju produktivnosti. V ta namen so potrebna trajna prizadevanja za boljše rezultate pri inovacijah ter vrednotenju raziskav in razvoja, da bi se proizvodi in z njimi povezane storitve povzpeli više v vrednostni verigi. Da bi se spodbujalo podjetništvo in omogočila polna dinamičnost podjetij, bi bilo treba zmanjšati upravne ovire in sprejeti ustrezne ukrepe. Na podlagi zelo nizke stopnje ustanavljanja podjetij je mogoče domnevati, da poslovno okolje ni naklonjeno novim dejavnostim in širitvi že obstoječih dejavnosti. Izziv predstavlja tudi povečanje konkurenčnosti v maloprodajnem sektorju in na področju strokovnih storitev. Z odpravo ozkih grl na področju javne infrastrukture ter izboljšanjem kakovosti in ustreznosti kapitala z dodatnimi naložbami, zlasti na področju cestne in železniške infrastrukture, bi se prav tako povečala splošna produktivnost v Belgiji.

               (13)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo belgijske ekonomske politike in jo objavila v poročilu o državi za leto 2015. Prav tako je ocenila program za stabilnost in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Belgija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Belgiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 4 spodaj.

               (14)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program Belgije za stabilnost, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (15)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 4 spodaj.

               (16)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila, naslovljena na države članice, katerih valuta je euro (8). Belgija bi morala kot država, katere valuta je euro, zagotoviti popolno in pravočasno izvedbo teh priporočil –

         PRIPOROČA, da Belgija v obdobju 2015–2016 ukrepa tako, da:

               1.

               Doseže fiskalno prilagoditev v višini najmanj 0,6 % BDP za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v letih 2015 in 2016. Uporabi izredne prihodke za ustrezno zmanjševanje deleža javnega dolga. Pokojninsko reformo dopolni z vzpostavitvijo povezave med zakonsko predpisano upokojitveno starostjo in pričakovano življenjsko dobo. Se dogovori o izvršljivi razporeditvi fiskalnih ciljev na vseh ravneh države.

               2.

               Sprejme in izvede celovito davčno reformo, ki bo razširila davčno osnovo, davčno obremenitev preusmerila z obdavčitve dela na druge davčne vire in odpravila neučinkovite davčne izdatke.

               3.

               Izboljša delovanje trga dela z zmanjšanjem negativnih finančnih spodbud za delo, povečanjem dostopa do trga dela za posebne ciljne skupine in obravnavanjem pomanjkanja kvalificirane delovne sile ter neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih.

               4.

               Povrne konkurenčnost, tako da v posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalno prakso zagotovi razvoj plač glede na razvoj produktivnosti.

      V Bruslju, 14. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Ohranjen s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Belgije za stabilnost za leto 2014 (UL C 247, 29.7.2014, str. 1).

      (5)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (6)  Strukturni saldo, kot ga je preračunala Komisija na podlagi informacij iz programa za stabilnost z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (8)  UL C 272, 18.8.2015, str. 98.