title: 66. zasedanje generalne skupščine Združenih narodov Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 8. junija 2011 Svetu o 66. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov (2011/2030(INI))

text:
               11.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               CE 380/140

         Sreda, 8. junij 201166. zasedanje generalne skupščine Združenih narodov
   P7_TA(2011)0255
   Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 8. junija 2011 Svetu o 66. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov (2011/2030(INI))
   2012/C 380 E/22

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji (PEU), zlasti člena 34,

               —

               ob upoštevanju priporočila Svetu o prednostih Evropske unije za 66. zasedanje generalne skupščine Združenih narodov, ki ga je v imenu skupine ALDE pripravil Alexander grof Lambsdorfski (B7-0072/2011),

               —

               ob upoštevanju svojega priporočila Svetu z dne 25. marca 2010 o 65. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov (1),

               —

               ob upoštevanju prednostnih nalog EU za 65. zasedanje generalne skupščine Združenih narodov, ki jih je Svet sprejel dne 25. maja 2010 (2),

               —

               ob upoštevanju 65. zasedanja generalne skupščine Združenih narodov, zlasti njenih resolucij "Mednarodno sodelovanje na področju humanitarne pomoči v primeru naravnih nesreč, od pomoči do razvoja" (3), "Položaj človekovih pravic v Islamski republiki Iran" (4), "Položaj človekovih pravic v Demokratični ljudski republiki Koreji" (5), "Spodbujanje demokratične in pravične mednarodne ureditve" (6), "Krepitev miru kot bistvenega pogoja za popolno uveljavljanje vseh človekovih pravic za vse" (7), "Krepitev mednarodnega sodelovanja na področju človekovih pravic" (8), "Operativne dejavnosti za razvoj sistema ZN" (9), "Vloga ZN pri krepitvi razvoja v luči globalizacije in soodvisnosti" (10), "Novi mednarodni ekonomski ureditvi naproti" (11), "Sodelovanje med Združenimi narodi, nacionalnimi parlamenti in Medparlamentarno unijo" (12), "Združeni narodi pri upravljanju na svetovni ravni" (13), "Svetu brez jedrskega orožja naproti: pospešeno izvajanje zavez jedrskega razoroževanja" (14), "Pregled načrta ZN za izgradnjo miru" (15) in "Izpolnitev obljube: združeni za uresničitev razvojnih ciljev tisočletja" (16),

               —

               ob upoštevanju osnutka resolucij generalne skupščine Združenih narodov z dne 14. septembra 2010 (17) in z dne 3. maja 2011 (18) o sodelovanju Evropske unije pri delu Združenih narodov,

               —

               ob upoštevanju revizijske konference pogodbenic pogodbe o neširjenju jedrskega orožja iz leta 2010, pregledov razvojnih ciljev tisočletja ter revizij Komisije za gradnjo miru in Sveta za človekove pravice,

               —

               ob upoštevanju poročila sooblikovalcev o pregledu komisije za gradnjo miru z naslovom "Pregled načrta ZN za izgradnjo miru" (19),

               —

               ob upoštevanju novega telesa Združenih narodov za enakopravnost spolov (telo ZN za enakopravnost spolov in opolnomočenje žensk – Ženske ZN),

               —

               ob upoštevanju resolucije Sveta ZN za človekove pravice (UNHCR), sprejete 24. marca 2011, o spodbujanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin z boljšim razumevanjem tradicionalnih vrednot človeštva ter negativnega stališča EU glede te resolucije,

               —

               ob upoštevanju predhodnega seznama točk, ki naj se vključijo na začasni dnevni red 66. redne seje generalne skupščine ZN (20),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 10. marca 2011 o prednostnih nalogah v zvezi s 16. sejo Sveta ZN za človekove pravice in pregledom za leto 2011 (21),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. decembra 2010 o prihodnosti strateškega partnerstva med EU in Afriko po tretjem vrhovnem srečanju EU-Afrika (22),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. novembra 2010 o konferenci o podnebnih spremembah v Cancunu (COP16) (23),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. novembra 2010 o 10. obletnici resolucije Varnostnega sveta ZN št. 1325 (2000) o ženskah, miru in varnosti (24),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 23. novembra 2010 o civilno-vojaškem sodelovanju in razvoju civilno-vojaških zmogljivosti (25),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 9. junija 2005 o reformi Združenih narodov (26),

               —

               ob upoštevanju členov 121(3) in 97 Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve in mnenja Odbora za razvoj (A7-0189/2011),

               A.

               ker poteka pomembno preoblikovanje mednarodnega reda, ki od Evropske unije zahteva, da dejavneje sodeluje z zdajšnjimi in vzpenjajočimi se svetovnimi silami ter drugimi dvostranskimi in večstranskimi partnerji, da bi spodbudila učinkovito reševanje vprašanj, s katerimi se soočajo evropski državljani in ves svet,

               B.

               ker bi morala EU igrati aktivno vlogo pri gradnji Združenih narodov, ki bi lahko učinkovito prispevali k svetovnim rešitvam, miru in varnosti, demokraciji ter mednarodnemu redu, ki bi temeljil na vladavini prava; ker je EU po členu 21 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) uradno zavezana uspešnemu multilaterizmu, katerega jedro so močni Združeni narodi, kar je bistvenega pomena za reševanje svetovnih izzivov, kot so mir in varnost, podnebne spremembe in slabšanje okolja, univerzalnost in neločljivost človekovih pravic, zmanjšanje revščine, razvoj za vse, posledice demografskih sprememb in preseljevanja ter mednarodni organizirani kriminal,

               C.

               ker se v svetu, ki se hitro spreminja, EU sooča z mnogimi izzivi, ki zahtevajo usklajen mednarodni odziv; ker se pri tem EU lahko opre na učinkovit multilateralizem, univerzalne vrednote človekovih pravic, odprto svetovno gospodarstvo, ki temelji na mednarodno dogovorjenih preglednih in enakopravnih pravilih, ter na svoje edinstvene instrumente,

               D.

               ker so bile z Lizbonsko pogodbo oblikovane nove stalne strukture za zastopanje EU v tujini in so posledično novi predstavniki EU dolžni prevzeti naloge, ki so jih prej opravljala predsedstva EU po načelu rotacije,

               E.

               ker člen 34 PEU države članice Evropske unije zavezuje k usklajevanju svojih ukrepov v mednarodnih organizacijah in na mednarodnih konferencah, države članice, ki so članice varnostnega sveta ZN, pa tudi k temu, da "se bodo medsebojno usklajevale in izčrpno obveščale druge države članice in visokega predstavnika" ter da bodo "zagovarjale stališča in interese Unije"; ker države članice, ki so trenutno v varnostnemu svetu ZN (Francija, Združeno kraljestvo, Portugalska in Nemčija), niso usklajeno ukrepale in dosegle enotnega stališča glede vojaškega posredovanja v Libiji, zlasti pri glasovanju o resoluciji varnostnega sveta ZN 1973,

               F.

               ker člen 47 PEU Uniji podeljuje status pravne osebe, kar za njo pomeni pravice in odgovornosti v okviru mednarodnega prava; ker EU deli cilje Listine ZN in spoštuje njena načela; ker Lizbonska pogodba Uniji kot celoti omogoča, da prevzame mednarodno vlogo, ki bo sorazmerna z njenim uglednim gospodarskim statusom in cilji, ter da odigra vlogo svetovnega akterja, kot je opredeljena v evropski varnostni strategiji iz leta 2003, ter tako prevzame del odgovornosti za svetovno varnost in vodstvo pri določanju skupnih večstransko dogovorjenih odzivov na skupne izzive na bolj enoten način; ker mora Unija jasno opredeliti svoje strateške interese in cilje, če želi ukrepati učinkovito,

               G.

               ker so svetovna partnerstva ključnega pomena pri doseganju skupaj opredeljenih svetovnih ciljev; ker je EU največja donatorka razvojne pomoči na svetu in pomembna partnerka Združenih narodov v prizadevanjih na področju vseh treh stebrov svojih dejavnosti, tudi v kriznih razmerah in razmerah po krizi, prispevek držav članic pa znaša 38 % rednega proračuna ZN; ker je močno in stabilno partnerstvo med EU in ZN bistvenega pomena za delo ZN in za vlogo EU kot svetovnega akterja,

               H.

               ker bi morala novoustanovljena Evropska služba za zunanje delovanje, tako s svojo notranjo strukturo kot s svojimi zunanjimi dejavnostmi in politikami, občutno prispevati k nadaljnjemu izvajanju resolucij varnostnega sveta ZN št. 1325 in 1820 ter prihodnjih resolucij,

               I.

               ker je generalna skupščina ZN po priporočilu Sveta ZN za človekove pravice (UNHRC) 1. marca 2011 glasovala za začasno razveljavitev članstva Libije v tem svetu,

               J.

               ker se je zaradi odločnejših prizadevanj v boju proti terorizmu v svetu povečala potreba po reševanju varnostnih vprašanj ob doslednem upoštevanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin,

         1.   naslavlja naslednja priporočila na Svet:

         Evropska unija v sistemu Združenih narodov

               (a)

               naj spodbuja učinkovit multilateralizem, ki je glavna strateška skrb EU, in naj okrepi skladnost in prepoznavnost EU kot svetovnega akterja pri ZN, med drugim z boljšim usklajevanjem notranjih posvetovanj v EU glede vprašanj ZN in s spodbujanjem povečanje njenega dosega pri širokem nizu vprašanj; naj podpredsednico/visoko predstavnico pooblasti, da pripravi smernice za redno posvetovanje med veleposlaniki držav članic in veleposlaniki EU, zlasti za tiste, ki delujejo na večstranski ravni v mestih, kot sta Ženeva in New York, s čimer bo lahko uspešno sledila ciljem ZN in izpolnila pričakovanja članic ZN glede njenih zmožnosti za delovanje; naj spodbuja kohezijo tako znotraj sistema ZN kot med stališči držav članic EU ter kandidatk in morebitnih kandidatk za članstvo, da bi popolnoma izkoristili možnosti, ki jih Lizbonska pogodba ponuja za okrepitev vpliva EU prek usklajene in strateške uporabe različnih načinov (EU in države članice); poudarja izboljša zmožnosti za pravočasno pogajanje z drugimi regionalnimi skupinami; naj predstavnikom EU podeli zadostna pooblastila za učinkovito pogajanje v imenu držav članic,

               (b)

               naj v celoti uporabi določbe resolucije generalne skupščine ZN A/RES/65/276 o sodelovanju EU pri delu Združenih narodov, ki predvideva potrebne ureditve za učinkovito udeležbo EU v dejavnostih generalne skupščine ZN; naj znova poudari svojo zavezanost temu, da so ZN v jedru zunanje politike EU, in ponovi svoje stališče, da uspešno sodelovanje EU pri delu ZN ni le njena strateška prednostna naloga, temveč je to tudi skladno z uresničevanjem ciljev ZN in je torej v interesu vseh članic ZN; naj izboljša usklajevanje držav članic EU v varnostnem svetu ZN in spodbudi države članice, ki so tudi članice varnostnega sveta ZN, naj v skladu s členom 34(2) PEU povabijo podpredsednico/visoko predstavnico, da zastopa EU v varnostnem svetu, kadar je sprejeto skupno stališče,

               (c)

               naj izboljša določanje prednostnih nalog in kanale prenosa med Brusljem in delegacijo EU v New Yorku, vključno z obsežnejšim sodelovanjem s političnim in varnostnim odborom ter jasnejšim in bolje strukturiranim podpornim sistemom institucij EU v Bruslju,

               (d)

               naj sodeluje s strateškimi partnericami EU v sistemu ZN; prav tako naj strateškim partnerstvom da večstransko razsežnost, in sicer z vključitvijo svetovnih vprašanj na dnevne rede dvostranskih in večstranskih vrhovnih srečanj EU;

         EU in upravljanje na svetovni ravni

               (e)

               naj okrepi upravljanje na svetovni ravni in poišče trajnostne rešitve za vprašanje razmerja med skupinami razvitih držav in sistemom ZN, na podlagi katerih bi lahko te skupine igrale koristno vlogo pri tematskih razpravah in ekonomskih vprašanjih, pod pogojem, da bi ZN ohranili osrednjo vlogo in ostali zakoniti organ za vodenje na svetovni ravni; hkrati naj preuči vlogo skupin G8 in G20 kot pomembnih forumov za iskanje odgovorov na svetovni ravni, k čemur mora EU dejavno prispevati z usklajenimi stališči; naj podpre pobudo predsednika generalne skupščine ZN, da bi pred vrhunskimi srečanji G20 in po njih organizirali razprave med generalno skupščino in predsedstvom G20,

               (f)

               naj prispeva k operacionaliziji nove enotne strukture za enakost med spoloma, ki nadomešča štiri obstoječa telesa ZN za enakopravnost spolov v okviru sedanjega procesa za usklajenost celotnega sistema ZN; naj v polni meri podpre in zagovarja primeren proračun za organ Ženske ZN, da bi lahko izpolnil svojo vlogo spodbujanja enakopravnosti spolov in zaščite žensk ter njihovega opolnomočenja, tudi v času konfliktov ali v razmerah po krizi, pri čemer naj tesno sodeluje z drugimi telesi v sistemu ZN in ohrani tesne vezi z organizacijo, naj vprašanje enakosti spolov vključi v vse ukrepe za pripravljenost na krize instrumenta za stabilnost,

               (g)

               naj prispeva k izboljšanju učinkovitosti in preglednosti ZN ter upravljanja njihovih finančnih virov,

               (h)

               naj prvo pogajalsko stališče o reformi varnostnega sveta ZN uporabi kot priložnost, da se celostno osredotoči na točke zbliževanja in doseže oprijemljiv napredek glede razjasnitve pristojnosti varnostnega sveta ZN v razmerju do drugih organov ZN, sprejemanja novih članic za povečanje reprezentativnosti in legitimnosti varnostnega sveta ZN ter pregleda njegovih delovnih metod; naj poudari, da je treba celovito reformirati varnostni svet ZN, da bi okrepili njegovo zakonitost, regionalno predstavništvo in učinkovitost; naj spodbuja reformni proces, ki ga lahko nepreklicno začnejo države članice, če v skladu s cilji Lizbonske pogodbe glede obsežnejše zunanje politike in vloge EU pri svetovnem miru, varnosti in ureditvi zahtevajo stalen sedež za EU v razširjenem in reformiranem varnostnem svetu ZN; naj nujno spodbudi države članice k pripravi skupnega stališča s tem namenom; naj – dokler takšno stališče ne bo sprejeto – privoli v takojšnjo uvedbo sistema rotacije v varnostnem svetu ZN, da se zagotovi stalni sedež za EU,

               (i)

               naj okrepi vlogo Mednarodnega kazenskega sodišča in mednarodnega sistema kazenskega pravosodja, naj spodbuja odgovornost, odpravi nekaznovanost, nadalje spodbuja pomembno delo Mednarodnega kazenskega sodišča kot edinega stalnega in neodvisnega sodnega organa s pristojnostjo za vse večje zločine mednarodnih razsežnosti, kot so genocid, zločini zoper človeštvo in vojni zločini; naj v skladu s členom 2 Rimskega statuta spodbuja trdno in tesno razmerje med Mednarodnim kazenskim sodiščem in Združenimi narodi ter ratifikacijo tega statuta v vseh državah članicah ZN,

         Mir, varnost in pravica

      Preprečevanje kriz in krizno upravljanje, mirovno posredovanje ter ohranjanje in izgradnja miru

               (j)

               naj okrepi strukture za preprečevanje kriz in njihovo učinkovitost v okviru programa Združenih narodov za razvoj z namenom preoblikovanja te organizacije v vodilnega svetovnega akterja za preprečevanje kriz in obnovo; naj okrepi strukture EU za preprečevanje sporov ter izboljša sodelovanje na tem področju z ZN, OVSE in Afriško unijo ter drugimi mednarodnimi in regionalnimi organizacijami kot tudi s civilno družbo, gospodarskimi akterji, zasebnimi podjetji, posamezniki in strokovnimi organizacijami,

               (k)

               naj si prizadeva za dosego soglasja glede načela "odgovornosti za zaščito" in za oblikovanje bolj operativnega pristopa v zvezi z njim; naj ob poudarjanju vloge načela "odgovornosti za zaščito" pri preprečevanju konfliktov in mirnem posredovanju v njih spodbuja njegovo uporabo, med drugim z izboljšavo mehanizmov za njegovo uporabo in povečanjem vloge regionalnih organizacij, kot sta Afriška unija in Arabska liga, z okrepitvijo mehanizmov za zgodnje opozarjanje znotraj ZN in z boljšo opredelitvijo vlog pristojnih organov ZN; naj upošteva resolucijo varnostnega sveta ZN 1970(2011) z dne 26. februarja 2011, v kateri so se vse stalne članice varnostnega sveta ZN prvič dogovorile, da pozovejo Mednarodno kazensko sodišče, naj začne preiskavo proti aktualni vladi na podlagi domneve o zločinih proti človečnosti in v imenu načela "odgovornosti za zaščito" v zvezi s to krizo; naj upošteva tudi resolucijo varnostnega sveta ZN 1973(2011) z dne 17. marca 2011, v kateri je mednarodna skupnost poudarila, da je odločena zagotoviti zaščito civilistov in območij, kjer živijo, kar je prvo praktično izvajanje načela "odgovornosti za zaščito" v okviru jasnega mandata ZN v zvezi s to krizo,

               (l)

               naj prizna delo, ki so ga opravili organi ZN za mirovno posredovanje, kot je enota za mirovno posredovanje pri oddelku za politične zadeve, in naj se zavzame za povečanje števila zaposlenih v njih; naj podpre partnerstvo EU s to enoto in zagotovi, da bo Evropska služba za zunanje delovanje imela bistveno vlogo v zvezi s tem,

               (m)

               naj krepi varnost in stabilizacijo na kriznih območjih s preprečevanjem sporov, mirovnim posredovanjem, dialogom, krepitvijo lokalnih zmogljivosti ter strategijami za obnovo po sporih in gradnjo miru, ki bodo spodbujale trajnostne rešitve z gladkim prehodom od kratko- in srednjeročnih prizadevanj k dolgoročnim razvojnim strategijam; naj zagotovi, da bodo politike za vzpostavljanje miru in razvoj načrtovane in izvajane v okviru obsežne enotne strategije ZN, ki upošteva potrebe po gradnji miru in prihodnji prehod k daljnosežni strategiji tako pri načrtovanju kot izvajanju posameznih faz, na osnovi te strategije pa naj EU oblikuje tudi svoje ukrepe; ker so za stabilizacijo držav, ki jih pretresajo konflikti, potrebni bolj zapleteni ukrepi in celostni pristop, ne le vojaške sile, naj v skladu z omenjeno strategijo upravlja tudi potrebne zmogljivosti, da bi tako uspešno odpravili vzroke konflikta, saj namreč v polovici držav, kjer so potekale mirovne operacije, v desetih letih po odhodu mirovnih sil znova izbruhnejo konflikti,

               (n)

               naj vztraja, da se je treba kaj naučiti iz nedavnih dogodkov na Japonskem in pripraviti predloge; naj poostri varnostne standarde za obstoječe jedrske elektrarne, zlasti na potresnih območjih; naj pozove k boljšemu sodelovanju v primeru podobnih nesreč, ki jih lahko povzroči delovanje človeka ali narave, da se v največji možni meri zmanjšajo posledice radioaktivnih izpustov za ljudi in okolje,

               (o)

               naj razvije jasno opredeljeno strategijo v zvezi z instrumenti EU za preprečevanje krize in krizno upravljanje ter naj preuči možnosti za upravljanje konkretnih projektov znotraj novoustanovljene Evropske službe za zunanje delovanje, pri čemer je treba priznati pomen preprečevanja krize in kriznega upravljanja v okviru zunanjih ukrepov EU,

               (p)

               naj se osredotoči na to, da se zagotovi nacionalna odgovornost za strategije za gradnjo miru od začetne zasnove do izvajanja v praksi, pri čemer se je treba opreti na najboljše praktične zglede in zgodbe o uspehu; naj predlaga medsektorski razvojni načrt, v katerem bo krepitev države podprta z dobro domišljenimi prizadevanji za krepitev miru in za razvoj, pri čemer bodo imeli pomembni gospodarski vidiki osrednjo vlogo,

               (q)

               naj nameni večjo pozornost nalogam utrjevanja miru v razmerah po sporu z zagotavljanjem strateških nasvetov ter z izkoriščanjem strokovnega znanja in financiranja iz vsega sveta za pomoč s projekti za oživitev; naj zbere sredstva in nove finančne vire ter naj financira zgodnjo okrevanje z namenom obnove po sporu;

               (r)

               naj prispeva k povečanju števila civilnih strokovnjakinj ter podpre nacionalne akcijske načrte v duhu resolucije ZN št. 1325 in akcijski načrt generalnega sekretarja ZN za zagotavljanje udeležbe žensk pri krepitvi miru,

      Sodelovanje v partnerstvih na področju kriznega upravljanja na svetovni ravni

               (s)

               naj kot strateško prednostno nalogo EU opredeli krepitev mednarodnih partnerstev za krizno upravljanje in poglobitev dialoga z drugim pomembnimi akterji pri kriznem upravljanju, kot so ZN, NATO in Afriška unija, ter s tretjimi državami, kot so ZDA, Turčija, Norveška in Kanada; naj uskladi delovanje na terenu, izmenjuje informacije in združi zmogljivosti na področju ohranjanja in gradnje miru, vključno s sodelovanjem pri kriznem upravljanju, zlasti pri pomorski varnosti, in v boju proti terorizmu v skladu z mednarodnim pravom; naj v zvezi s tem bolj uskladi delovanje z mednarodnimi finančnimi ustanovami in dvostranskimi donatorji,

               (t)

               naj opozori, da ima varnostni svet ZN primarno odgovornost za ohranjanje mednarodnega miru in varnosti, ter naj poudari, da morajo EU in ZN tesno sodelovati na področju civilnega in vojaškega kriznega upravljanja, zlasti kar zadeva operacije za humanitarno pomoč; naj okrepi prizadevanja, da bodo države članice EU ustrezno prispevale k misijam ZN in bodo to storile na usklajen način; naj nadalje preuči, kako lahko EU kot celota več prispeva k prizadevanjem, ki potekajo pod vodstvom ZN, kot je na primer začetek izvajanja premostitvenih operacij EU za hitri odziv ali operacij EU za hitri odziv na oddaljenih območjih ali zagotavljanje prispevka EU za večje misije ZN,

               (u)

               naj oblikuje širši strateški okvir za partnerstva pri kriznem upravljanju med EU ter regionalnimi organizacijami in organizacijami na podregionalni ravni, kot so Afriška unija, Arabska liga ali Gospodarska skupnost zahodnoafriških držav (ECOWAS), ter naj zlasti okrepi tristranske odnose med svetom Afriške unije za mir in varnost, varnostnim svetom ZN ter političnim in varnostnim odborom EU, da bi zagotovili skladnost in skupaj okrepili prizadevanja v podporo Afriške unije; naj okrepi zmožnost predvidevanja, trajnost in prožnost pri financiranju mirovnih operacij z mandatom ZN, ki jih vodi Afriška unija; naj poišče rešitve za tesnejše sodelovanje med EU in Afriško unijo na posameznih področjih delovanja za izboljšanje zmogljivosti zgodnjega opozarjanja in preprečevanja konfliktov ter izmenjavo praktičnih zgledov in znanja s področja kriznega upravljanja,

               (v)

               naj prispeva h krepitvi napredka, doseženega pri izvajanju afriške strukture za mir in varnost, da se obravnavajo izzivi na področju miru in varnosti na afriški celini; naj poudari pomen zagotavljanja predvidljivega in trajnostnega financiranja operacij za podporo miru v Afriki, naj poudari potrebo po vzpostavitvi lokalnih zmogljivosti za odpor ter odločenost za zaščito civilistov pri oboroženih sporih;

               (w)

               glede na regionalno razsežnost sporov na afriški celini naj si prizadeva za okrepitev odnosov z organizacijami na podregionalni ravni, vključno z Gospodarsko skupnostjo zahodnoafriških držav, Južnoafriško razvojno skupnostjo in Medvladno agencijo za razvoj, ter naj te organizacije in države iz regije vključi v krizno upravljanje,

      Arhitektura za gradnjo miru, pregled Komisije za izgradnjo miru

               (x)

               naj pomaga pri izpolnjevanju pričakovanj, ki so nastala ob oblikovanju arhitekture ZN za gradnjo miru, in sicer z uresničevanjem priporočil Komisije za izgradnjo miru iz njene revizije, tudi s ciljem povečanja učinkovitosti komisije; naj podpre nastanek trdne celostne arhitekture za gradnjo miru na osnovi partnerstva med državami v razvoju in razvitimi državami, pri čemer naj se posebna pozornost nameni izboljšanju učinkovitosti na terenu, krepitvi stikov z mednarodnimi finančnimi ustanovami, in sicer za ustvarjanje delovnih mest in reševanje ekonomskih vprašanj, ter spodbujanju bolj povezanega razmerja med ohranjanjem miru in njegovo gradnjo; naj spodbuja bolj strukturiran odnos med Komisijo za izgradnjo miru, upravnim direktoratom za globalna in večstranska vprašanja Evropske službe za zunanje delovanje, zlasti njenim direktoratom za preprečevanje sporov in varnostno politiko, ter generalno skupščino ZN, varnostnim svetom ZN in Ekonomsko-socialnim svetom, da bi povečali sinergijo med dejavnostmi ohranjanja in gradnje miru ter razvoja na terenu; naj poišče načine za okrepitev svetovalne vloge Komisije za izgradnjo miru v odnosu do varnostnega sveta ZN, v pristojnosti katerega je, za poglobitev sodelovanja med Komisijo za izgradnjo miru in Uradom za podporo izgradnji miru ter za okrepitev vezi med regionalnimi organizacijami in mednarodnimi finančnimi ustanovami; poleg tega naj izboljša obstoječe partnerstvo med komisijo ZN za krepitev miru in partnerstvom EU za krepitev miru s pristopom za reševanje sporov od spodaj navzgor, ki upošteva dejavnosti nedržavnih akterjev pri okrepitvi miru,

               (y)

               naj si prizadeva za sprostitev potenciala Komisije za izgradnjo miru s krepitvijo povezav na terenu, da se v največji možni meri izkoristi vrednost različnih vstopnih točk Komisije za izgradnjo miru in enot ZN na terenu, ki bi lahko izkoristile takšno strateško vodenje in političen vpliv, zlasti kar zadeva krepitev institucij,

      Jedrsko razoroževanje in neširjenje jedrskega orožja, reforma Mednarodne agencije za atomsko energijo, revizija pogodbe o neširjenju jedrskega orožja, boj proti terorizmu in organiziranemu kriminalu

               (z)

               naj zaradi jedrske nesreče na Japonskem temeljito spremeni ureditev Mednarodne agencije za atomsko energijo, tako da ne bo več imela dvojne naloge nadzora nad uporabo jedrske energije in njenega hkratnega spodbujanja in da bodo pristojnosti te agencije omejene na nadzor nad jedrsko industrijo in preverjanje, ali se upošteva pogodba o neširjenju jedrskega orožja; prav tako naj si prizadeva, da bo varnostne standarde odslej določala in nadzirala Svetovna zdravstvena organizacija (WHO), države članice bodo zakonsko obvezane izpolnjevati te standarde, WHO pa bo imela osebje, ki ga potrebuje za dodatne naloge,

               (aa)

               naj spodbuja izvajanje priporočil iz revizije pogodbe o neširjenju jedrskega orožja iz leta 2010, s čimer bi kot dolgoročni cilj zlasti zagotovili varnejši svet za vse ter svetovni mir in varnost brez jedrskega orožja, dodatno poveča preglednost in s tem medsebojno zaupanje, hitreje zagotovi resnični napredek na področju jedrskega razoroževanja, sprejme učinkovite ukrepe za jedrsko razoroževanje, ki bi bili skladni s temeljnimi načeli preglednosti, preverjanja in nespremenljivosti, države z jedrskim orožjem spodbuja, da redno poročajo o izpolnjevanju svojih zavez, in opravi preglede tega izvajanja,

               (ab)

               naj na področju boja proti terorizmu z zunanjimi partnerji EU, zlasti z ZDA, še dodatno razvije kanale in mehanizme svetovne strategije ZN za boj proti terorizmu, in sicer s sodelovanjem v skupini Rim/Lyon v okviru skupine G8 in v Akcijski skupini za boj proti terorizmu ter z dopolnitvijo zadevnih mednarodnih sporazumov in z okrepljenimi prizadevanji za sklenitev obsežnega sporazuma o mednarodnem terorizmu; naj s temi partnerji bolj učinkovito in strukturirano sodeluje tako na strateški kot na praktični ravni; naj pokaže vodstvene sposobnosti in daje zgled z utrditvijo spoštovanja temeljnih pravic in pravne države, ki sta jedro pristopa EU v boju proti terorizmu,

         Razvoj

               (ac)

               naj vztraja, da je treba uskladiti prizadevanja različnih organov Združenih narodov, da bi se izboljšalo spodbujanje uspešnosti in učinkovitosti razvojnih in socialnih vprašanj po vsem svetu; naj izpolni zaveze, ki so bile na vrhunskem srečanju o razvojnih ciljih tisočletja dane v zvezi z zbiranjem sredstev za dosego teh ciljev do leta 2015, zlasti zaveze EU glede uradne razvojne pomoči; naj intenzivno podpira povečanje ravni finančnih naložb, da bi dosegli razvojne cilje tisočletja in pospešeno ponovili ter razširili uspešne inovativne programe in politike, namenjene celostnemu razvoju ter gospodarski in socialni preobrazbi;

               (ad)

               naj združi napore za dosego razvojnih ciljev tisočletja, zlasti v regijah in državah, ki najbolj zaostajajo, v državah podsaharske Afrike in najmanj razvitih državah ter v državah, ki so v šibkem položaju ali ki jih pretresajo konflikti,

      Najmanj razvite države

               (ae)

               naj zagotovi učinkovitost mehanizmov spremljanja in revizijskih mehanizmov, povezanih z izvajanjem akcijskega programa Združenih narodov za najmanj razvite države;

               (af)

               naj zagotovi, da bo dolgoročen in trajnostni razvoj ostal celovit in skladen cilj v akcijskih načrtih najmanj razvitih držav in njihovih partnerjev;

      Boj proti neenakostim

               (ag)

               naj zagotovi, da bodo države s srednjim prihodkom in z velikimi neenakostmi še naprej prejemale pomoč in financiranje za zmanjševanje revščine in izboljšanje socialne kohezije, saj večina najrevnejših ljudi živi prav v teh državah;

               (ah)

               naj podpre zmanjšanje razlik med spoloma in krepitev vloge žensk na področju razvoja, saj so ženske nesorazmerno zastopane med revnimi;

      Učinkovitost pomoči

               (ai)

               naj preuči, kako bi lahko program o učinkovitosti pomoči spremenili v program o razvojni učinkovitosti ter v tem okviru oblikovali konkretne strategije glede nestabilnih držav in pokonfliktnega okolja;

               (aj)

               naj uresniči vse cilje programa iz Akre na osnovi učinkovitega sodelovanja parlamentov, organizacij civilne družbe in lokalnih oblasti;

               (ak)

               naj zagotovi, da se socialni, politični, gospodarski in okoljski izzivi rešujejo skladno;

      Pravica do razvoja

               (al)

               naj podpre deklaracijo Združenih narodov o pravici do razvoja iz leta 1986, ki določa, da imajo države "dolžnost sodelovati med seboj, da zagotovijo razvoj in odpravijo ovire za razvoj, uveljavijo svoje pravice in izpolnijo svoje dolžnosti na način, ki spodbuja nov mednarodni gospodarski red, temelječ na suvereni enakosti, medsebojni odvisnosti in skupnem interesu";

               (am)

               naj ohrani pravico do razvoja kot eno glavnih točk dnevnega reda, glede na to, da letos praznujemo 25. obletnico sprejetja deklaracije ZN o pravici do razvoja;

               (an)

               naj priporoči utrditev ugotovitev projektne skupine na visoki ravni, da bi zagotovili učinkovito izvajanje pravice do razvoja;

               (ao)

               naj sprejme ustrezne ukrepe, da bi pravica do razvoja postala sestavni del razvojne politike, splošnega rednega pregleda ter pogodbenih organov in mehanizmov ZN za človekove pravice;

      Mednarodna humanitarna pomoč

               (ap)

               naj določi mednarodno agendo za humanitarno pomoč za soočanje s številnimi humanitarnimi izzivi, povečano ravnjo humanitarnih potreb in zapletenostjo humanitarnih razmer;

               (aq)

               naj okrepi svetovno humanitarno financiranje in izboljša delovanje ter učinkovitost sistema humanitarne pomoči;

               (ar)

               naj prevzame skupne mednarodne pobude za okrepitev interakcije med humanitarno pomočjo in razvojem ter vezi med nujno pomočjo, sanacijo in razvojem,

         Človekove pravice

      Institucionalna vprašanja

               (as)

               naj zagotovi, da bo imela Evropska služba za zunanjepolitično delovanje pri spodbujanju človekovih pravic dovolj osebja in sredstev ter da bo uspešno vključena v sodelovanje z drugimi mednarodnimi organi in regionalnimi organizacijami in v usklajeno delovanje z njimi; naj zagotovi, da bodo priporočila in sprejete resolucije ter prednostne naloge, ki so bile podane v okviru sistema ZN in drugih mednarodnih ustanov, upoštevane v razvojnih politikah in instrumentih EU, zlasti na področju človekovih pravic,

               (at)

               naj še naprej dejavno sodeluje pri reviziji UNHCR v New Yorku in njegovih nadaljnjih ukrepih, da okrepi izpolnitev svoje naloge; naj preuči sposobnost UNHCR za reševanje nujnih primerov resnih kršitev človekovih pravic, kot nedavno v Libiji in Slonokoščeni obali, in za izboljšanje zmogljivosti pri izvajanju obstoječih mednarodnih norm in standardov; naj pohvali sklep generalne skupščine z dne 1. marca 2011, da se začasno razveljavi članstvo Libije v UNHRC; naj si še naprej odločno prizadeva in uporablja posebne postopke, da bo UNHRC preoblikovan v mehanizem za zgodnje preprečevanje in opozarjanje in se ne bo več samo odzival na kršitve, da bo sposoben oceniti položaj in poiskati vzroke za kršitev človekovih pravic z namenom preprečevanja novih ali ponavljajočih se kršitev, med drugim s podporo za gradnjo zmogljivosti nacionalnih organizacij za varstvo človekovih pravic,

               (au)

               naj poišče načine za izboljšanje volilnih postopkov UNHCR, da bi rešili vprašanje ustreznosti njegovega članstva; naj razmisli o določitvi jasnih meril za članstvo v UNHCR, da se državam, v katerih so kršitve človekovih pravic pogoste, prepreči, da bi postale članice tega sveta; naj v okviru revizije vztraja pri ohranitvi neodvisnosti Urada visoke komisarke za človekove pravice (OHCHR) ter nasprotuje vsem poskusom spremembe statusa tega urada, saj bi to lahko negativno vplivalo na financiranje in posledično tudi na njegovo odvisnost;

               (av)

               naj razvije delujoče delovno razmerje med UNHCR ter Tretjim odborom in OHCHR ter naj obravnava vse pogostejše znake razhajanj med državami članicami pri glasovanju v UNHCR;

               (aw)

               naj doseže dogovor o skupnem stališču pred durbansko revizijsko konferenco ("Durban 3"), predvidene septembra 2011, in tako izrazi voljo in sposobnost držav članic, da na mednarodnih forumih govorijo z enim glasom, da uveljavi vpliv EU v okviru ZN in potrdi njeno zavezanost uravnoteženemu in nediskriminacijskemu boju proti rasizmu, ksenofobiji in nestrpnosti,

      Vprašanja človekovih pravic

               (ax)

               naj nadaljuje prizadevanja v Tretjem odboru generalne skupščine ZN v zvezi s številnimi resolucijami, zlasti glede poziva k moratoriju na izvrševanje smrtne kazni, ki je prejel podporo več držav, ter glede otrokovih pravic, narodnostnih in jezikovnih manjšin, svobode izražanja in svobode medijev, verske nestrpnosti in prepovedi mučenja ter glede resolucij o Burmi/Mjanmaru, Severni Koreji in Iranu; naj podpre vsa prizadevanja, da se izkorenini mučenje; naj še posebej podpre sprejetje izbirnega protokola h Konvenciji ZN o mučenju,

               (ay)

               naj nadaljuje mednarodna prizadevanja, ki naj bi zagotovila, da se vse človekove pravice obravnavajo kot splošno veljavne, nedeljive ter medsebojno odvisne in povezane; naj si pri tem prizadeva za prenehanje uporabe nedoločenega koncepta "tradicionalnih vrednot človeštva", ki bi zaradi svoje narave lahko škodoval normam mednarodnega prava o človekovih pravicah in povzročil nesprejemljivo opravičevanje kršitev človekovih pravic, ki izvirajo iz tradicionalnih vrednot, norm ali praks,

               (az)

               naj s posebnimi proračunskimi zavezami podpre financiranje ter zmogljivosti, odgovornosti in učinkovitost organa Ženske ZN, da bo lahko uspešneje usklajeval ustrezne dejavnosti; naj vprašanje enakosti spolov vključi v vse politike ZN in doseže institucionalno skladnost/sinergijo; naj združi vse napore za izvajanje resolucije varnostnega sveta ZN št. 1325, med drugim s prispevkom k izboljšanju strateškega načrtovanja, zlasti kar zadeva navzočnost žensk v mirovnih pogajanjih, saj bi tako ženskam omogočili mediatorstvo, poglobili njihovo znanje in izkušnje, okrepili njihovo moč pri sprejemanju odločitev ter bi jih na splošno povezali z razvojem,

               (ba)

               naj določi strategijo do držav, ki zavračajo polno sodelovanje z mehanizmi ZN in ne omogočajo dostopa neodvisnim strokovnjakom in posebnim poročevalcem ZN, da bi jih prepričali, naj slednjim omogočijo neomejen dostop na svoje ozemlje in naj ne omejujejo njihovega dela; naj si prizadeva za ohranitev neodvisnosti posebnih postopkov;

               (bb)

               naj daje čim večjo politično in diplomatsko prednost ter v skladu s tem nameni v različnih dvo- in večstranskih forumih, v katerih EU aktivno sodeluje, čim večjo podporo vsem pobudam, katerih namen je:

                           —

                           uvesti svetovni moratorij za pohabljenje ženskih spolnih organov,

                           —

                           po vsem svetu dekriminalizirati homoseksualnost,

         Podnebne spremembe

               (bc)

               naj igra vodilno vlogo na področju svetovne podnebne politike in mednarodnega sodelovanja glede podnebnih sprememb; naj se osredotoči na trdne politične zaveze, sklenjene s tretjimi državami, in nadalje razvija dialog z drugimi glavnimi akterji, kot so Združene države, Rusija, države v vzponu (Kitajska, Brazilija, Indija) in države v razvoju, saj so postale podnebne spremembe glavni element mednarodnih odnosov in velika grožnja za doseganje razvojnih ciljev tisočletja; naj prispeva k izgradnji institucionalne arhitekture, ki bo vključujoča, pregledna in pravična ter bo zagotavljala uravnoteženo zastopstvo razvitih držav in držav v razvoju v ustreznih upravnih organih, naj postavi trde temelje za prihodnji krog pogajanj, ki bo potekal konec leta 2011 v Južni Afriki (COP17), in se pri tem opre na napredek, dosežen na COP16 v Cancunu, ter upošteva, kar se je naučil iz nezadovoljivega izida COP15 v Københavnu,

               (bd)

               naj bolj strateško sodeluje s tretjimi državami in naj bo bolj pozoren do njihovih potreb, hkrati pa razvija zmožnosti Evropske službe za zunanjepolitično delovanje, da vzpostavi politiko podnebne diplomacije; naj podpira dejavno sodelovanje Komisije v tekoči razpravi o pomanjkljivostih v zaščiti in odgovorih, katere pobudnik je visoki komisar ZN za begunce s svojim dialogom o izzivih zaščite iz leta 2010, ki si prizadeva za izboljšanje obstoječega mednarodnega okvira zaščite za nasilno razseljene osebe in osebe brez državljanstva; naj dejavno sodeluje v razpravi o pravni opredelitvi pojma "podnebni begunec", ki se nanaša na ljudi, ki so zaradi podnebnih sprememb prisiljeni zapustiti svoje domove in si poiskati zatočišče v tujini in ki še ni priznan po mednarodnem pravu ali v pravno zavezujočih mednarodnih sporazumih;

         Končna priporočila

               (be)

               naj pospeši razpravo o vlogi parlamentov in nacionalnih skupščin v sistemu ZN, ki naj bi bila na dnevnem redu 66. zasedanja generalne skupščine ZN, ter o ustanovitvi parlamentarne skupščine Združenih narodov; naj nadalje spodbuja sodelovanje med vladami in parlamenti glede svetovnih vprašanj,

               (bf)

               naj se zavzame za ustanovitev parlamentarne skupščine Združenih narodov v sistemu ZN, da se povečajo demokratični značaj, odgovornost in preglednost svetovnega upravljanja ter omogoči večje sodelovanje javnosti pri dejavnostih ZN, pri tem pa prizna, da bi parlamentarna skupščina dopolnjevala obstoječe organe, vključno z medparlamentarno unijo;

         *
   * *
   2.   naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko in Svetu ter v vednost Komisiji.

      (1)  UL C 4 E, 7.1.2011, str. 49.

      (2)  Svet Evropske unije (10170/2010).

      (3)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/264.

      (4)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/226.

      (5)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/225.

      (6)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/223.

      (7)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/222.

      (8)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/218.

      (9)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/177.

      (10)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/168.

      (11)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/167.

      (12)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/123.

      (13)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/94.

      (14)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/59.

      (15)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/7.

      (16)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/1.

      (17)  Osnutek resolucije generalne skupščine ZN A/RES/64/L.67.

      (18)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/276.

      (19)  Resolucija generalne skupščine ZN A/64/868-S/2010/393, priloga.

      (20)  Dokument generalne skupščine ZN A/66/50.

      (21)  Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0097.

      (22)  Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0482.

      (23)  Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0442.

      (24)  Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0439.

      (25)  Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0419.

      (26)  UL C 124 E, 25.5.2006, str. 549.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 31. marca 2017 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique (ECB/2017/8)

text:
               13.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 120/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 31. marca 2017
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique
   (ECB/2017/8)
   (2017/C 120/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique, družbe Ernst & Young Bedrijfsrevisoren/Réviseurs d’Entreprises, je potekel po reviziji za poslovno leto 2016. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2017.

               (3)

               Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2017 do 2022 izbrala družbo Mazars Réviseurs d’entreprises/Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL/CVBA –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se družba Mazars Réviseurs d’entreprises/Mazars Bedrijfsrevisoren SCRL/CVBA imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique za poslovna leta 2017 do 2022.

      V Frankfurtu na Majni, 31. marca 2017

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI


title: mnenje Komisije o obstoju čezmernega primanjkljaja na Poljskem - uporaba člena 104(5) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti

text:
Avis juridique important

|

52004SC0826

MNENJE KOMISIJE o obstoju čezmernega primanjkljaja na Poljskem - uporaba člena 104(5) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti  /* SEK/2004/0826 končno */

MNENJE KOMISIJE o obstoju čezmernega primanjkljaja na Poljskem - uporaba člena 104(5) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnostiOBRAZLOITVENI MEMORANDUM7. aprila 2004 je Komisija objavila svoje pomladanske napovedi 2004 [1]. Po teh napovedih, ki upostevajo podatke, ki jih je Poljska sporočila marca 2004, je javnofinančni primanjkljaj na Poljskem narasel s 3,6 % BDP leta 2002 [2] na 4,1% BDP leta 2003, s čimer je presegel referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe.[1]  Pomladanska napoved Komisije 2004 je na razpolago na naslednji spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2]  Po konvergenčnem programu, ki so ga poljski organi oblasti predlozili 17. maja, je bil primanjkljaj revidiran na 4,0 % BDP.Na podlagi teh prima facie dokazov je Komisija 12. maja 2004 za Poljsko začela postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem s sprejetjem poročila, predvidenega v členu 104(3) Pogodbe [3]. 17. maja 2004 je Komisija prejela poljski konvergenčni program, ki potrjuje primanjkljaj 4,1 % BDP za leto 2003.[3]  Celotno besedilo tega poročila je na razpolago na naslednji spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Za uporabo postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem veljata člen 104 Pogodbe in Uredba Sveta (ES) st. 1467/97 "o pospesitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem", ki je del Pakta za stabilnost in rast [4]. Drzave, ki so se EU pridruzile 1. maja 2004, so drzave članice z odstopanjem in se morajo izogibati čezmernim primanjkljajem, vendar jim ni mogoče naloziti sankcij v skladu s členom 104(9) in (11).[4]  UL L 209, 2.8.1997.V poročilu Komisije v skladu s členom 104(3) Pogodbe je bilo ugotovljeno, da do čezmernega poljskega primanjkljaja leta 2003, ki je presegel referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe, ni prislo zaradi izrednega dogodka, na katerega poljski organi oblasti ne bi mogli vplivati, in tudi ne zaradi resnega gospodarskega upada v smislu Pakta za stabilnost in rast, saj je realna rast BDP leta 2003 znasala 3,7 %. Glede razvoja dogodkov leta 2004 poročilo ugotavlja, da se bo javnofinančni primanjkljaj verjetno povečal in ostal nad 3 % BDP. Pomladanska napoved Komisije 2004 napoveduje javnofinančni primanjkljaj 6,0 % BDP za leto 2004, kar je več od 5,7 % BDP, ki jih v svojem konvergenčnem programu predvidevajo poljski organi oblasti.Na podlagi pomladanskih napovedi Komisije 2004 je Komisija v poročilu ugotovila tudi, da bo leta 2004 razmerje med dolgom in BDP, ki je leta 2003 doseglo 45,4 % BDP, se naprej ostalo pod referenčno vrednostjo 60 % iz Pogodbe. Pomladanska napoved Komisije 2004 predvideva, da bo leta 2004 stopnja zadolzenosti dosegla 49,1 % BDP, kar ustreza 49 % BDP, ki jih v svojem konvergenčnem programu predvidevajo poljski organi oblasti. Podatke o primanjkljaju in dolgu bo treba prilagoditi navzgor, če bodo odprti pokojninski skladi izključeni iz javnofinančnega sektorja glede na odločitev EUROSTAT-a o razvrstitvi pokojninskih shem s skladi.Člen 104(4) Pogodbe pravi, da "mora odbor iz člena 114 (t.j. Ekonomsko-finančni odbor) oblikovati mnenje o poročilu Komisije". Odbor je 24. maja 2004 izdal mnenje, v katerem soglasa z oceno Komisije v njenem poročilu. Odbor je ugotovil, da proračunsko stanje na Poljskem kaze na obstoj čezmernega primanjkljaja po prvem od obeh meril, ki ju člen 104(2) predvideva za prepoznavanje takih primanjkljajev. Z upostevanjem drugih ustreznih dejavnikov, zlasti srednjeročnega proračunskega stanja in stopnje javnih investicij, se ocena na temelju meril samih ni spremenila. Odbor je tudi menil, da je verjetno, da bo leta 2004 javnofinančni primanjkljaj se naprej presegal referenčno vrednost iz Pogodbe in da bo bruto javni dolg leta 2004 ostal pod referenčno vrednostjo 60 % BDP iz Pogodbe.Po preučitvi zadevnih dejavnikov, ki jih je upostevala v svojem poročilu, in ob upostevanju mnenja Odbora Komisija meni, da na Poljskem obstaja čezmeren primanjkljaj. To mnenje, ki ga je Komisija sprejela 24. junija 2004, je naslovljeno na Svet v skladu s členom 104(5) Pogodbe. Komisija priporoča, da Svet sprejme temu ustrezno odločitev v skladu s členom 104(6). Poleg tega Komisija Svetu predlaga, da sprejme priporočilo Sveta, ki naj se v skladu s členom 104(7) Pogodbe naslovi na Poljsko, da bi odpravila previsok primanjkljaj.MNENJE KOMISIJE o obstoju čezmernega primanjkljaja na Poljskem - uporaba člena 104(5) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnostiSPLOŠNI RAZMISLEKIV skladu s členom 104 Pogodbe se morajo drzave članice izogibale čezmernim javnofinančnim primanjkljajem. To velja tudi za drzave članice z odstopanjem, kar so vse drzave, ki so v EU vstopile 1. maja 2004. Za sklepe o obstoju čezmernega primanjkljaja se uporablja postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem, določen v členu 104 Pogodbe in v Uredbi Sveta (ES) st. 1467/97, ki je del Pakta za stabilnost in rast [5].[5]  UL L 209, 2.8.1997.Člen 104(2) Pogodbe zahteva, da Komisija spremlja razvoj proračunskega stanja in visino javnega dolga v drzavah članicah, da bi prepoznala hude napake. Komisija mora zlasti preverjati skladnost s proračunsko disciplino na podlagi dveh meril, od katerih je prvo razmerje med načrtovanim ali dejanskim javnofinančnim primanjkljajem in bruto domačim proizvodom (BDP) in drugo razmerje med javnim dolgom in BDP. Statistične podatke o teh spremenljivkah zagotovi Komisija na podlagi poročanja drzav članic.Člen 104(3) Pogodbe zahteva, da Komisija pripravi poročilo, če zahteve po prvem ali drugem merilu iz člena 104(2) niso izpolnjene ali če Komisija, ne glede na izpolnjevanje zahtev v okviru meril, meni, da v drzavi članici obstaja nevarnost čezmernega primanjkljaja. Poročilo Komisije uposteva tudi, ali javnofinančni primanjkljaj presega javne investicijske odhodke, in vse druge ustrezne dejavnike, vključno s srednjeročnim gospodarskim in proračunskim stanjem drzave članice, kakor zahteva člen 104(3) Pogodbe. Na podlagi svojih pomladanskih napovedi v letu 2004, v katerih je upostevala podatke, ki jih je Poljska sporočila marca 2004, je Komisija 12. maja 2004 sprejela tako poročilo za Poljsko.Zatem je Ekonomsko-finančni odbor v skladu s členom 104(4) oblikoval mnenje o poročilu Komisije 24. maja 2004.Člen 104(5) Pogodbe zahteva, da Komisija na Svet naslovi mnenje, če meni, da v drzavi članici obstaja čezmeren primanjkljaj ali utegne nastati. Komisija meni, da je za ugotovitev, ali čezmeren primanjkljaj obstaja ali utegne nastati, treba upostevati: (i) ugotovitve njenega poročila in (ii) mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o njem. Na podlagi teh elementov je Komisija prisla do več razmislekov glede Poljske.RAZMISLEKI GLEDE POLJSKE1. Leta 2003 je javnofinančni primanjkljaj na Poljskem znasal 4,1 % BDP, kar je bilo precej nad referenčno vrednostjo 3 % BDP iz Pogodbe. Ostal je priblizno na ravni primanjkljaja v letu 2002 (4,0 % BDP, revidiran navzgor v programu zblizevanja iz maja 2004 od 3,6 % BDP v fiskalnem obvestilu iz marca 2004).2. Do primanjkljaja, ki je leta 2003 presegel referenčno vrednost 3 % BDP, ni prislo zaradi izrednega dogodka, na katerega poljski organi oblasti ne bi mogli vplivati, in tudi ne zaradi resnega gospodarskega upada v smislu Pakta za stabilnost in rast. Leta 2003 je po zadnjih ocenah realna rast BDP znasala 3,8 %.3. Izid javnofinančnega primanjkljaja leta 2003 je bil visji od načrtovanega v avgustu 2002, ko je bil sprejet predpristopni gospodarski program. Visji odhodki od pričakovanih so posledica dodatnih stroskov za razne socialne dodatke (npr. otroske in druzinske dodatke) in servisiranje zunanjega dolga. Kljub visji rasti in raznim ukrepom za izboljsanje davčne uprave, so bili prihodki leta 2003 nizji od prvotno predvidenih. Prihodki od dohodnine so bili precenjeni zaradi optimistične napovedi glede plač in zaposlovanja. Prihodki od posrednih davkov so bili nizji od pričakovanih.4. Leta 2003 so bruto javne investicije znasale 3,5 % BDP v primerjavi z javnofinančnim primanjkljajem 4,1 % BDP.5. Javnofinančni primanjkljaj bo leta 2004 verjetno se naprej presegal referenčno vrednost iz Pogodbe. Pomladanska napoved Komisije 2004 predvideva, da bo leta 2004 na Poljskem javnofinančni primanjkljaj znasal 6,0 % BDP, kar je več od 5,7 % BDP, ki jih v svojem konvergenčnem programu predvidevajo poljski organi oblasti.6. Verjetno je, da bo na Poljskem leta 2004 razmerje med bruto javnim dolgom in BDP, ki je leta 2003 znasalo 45,4 % BDP, ostalo pod referenčno vrednostjo 60 % iz Pogodbe. Pomladanska napoved Komisije 2004 predvideva, da bo leta 2004 bruto javni dolg dosegel 49,1 % BDP, kar ustreza 49 % BDP, ki jih v svojem konvergenčnem programu predvidevajo poljski organi oblasti.SKLEPSpremljanje proračunskega stanja na Poljskem in zlasti preverjanje skladnosti z merili iz člena 104(2) je Komisijo privedlo od tega, da je pripravila poročilo v skladu s členom 104(3) Pogodbe. Po preučitvi zadevnih dejavnikov, ki jih je upostevala v tem poročilu, in ob upostevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora Komisija meni, da na Poljskem obstaja čezmeren primanjkljaj.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of the Netherlandsand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of the Netherlands 2011-2015

text:
            EVROPSKA KOMISIJA

                                              Bruselj, 7.6.2011
                                              SEC(2011) 813 konč.

                                Priporočilo

                         PRIPOROČILO SVETA

     v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nizozemske za leto 2011

                              in mnenje Sveta

           o dopolnitvi programa stabilnosti Nizozemske 2011-2015

                           {SEC(2011) 727 konč.}

SL                                                                       SL
 ---pagebreak---                                                Priporočilo

                                          PRIPOROČILO SVETA

              v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nizozemske za leto 2011

                                             in mnenje Sveta

                       o dopolnitvi programa stabilnosti Nizozemske 2011-2015

     SVET EVROPSKE UNIJE JE –

     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4)
     Pogodbe,

     ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
     proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik1, zlasti člena 5(3)
     Uredbe,

     ob upoštevanju priporočila Evropske komisije2,

     ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

     ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

     po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,

     ob upoštevanju naslednjega:

     (1)    Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije za začetek
            izvajanja nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji
            na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna
            področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za
            trajnostno rast in konkurenčnost.

     (2)    Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav
            članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
            zaposlovanja držav članic, ki skupaj sestavljajo„integrirane smernice“. Države članice
            so bile pozvane, naj upoštevajo integrirane smernice v svojih nacionalnih ekonomskih
            in zaposlovalnih politikah.

     1
            UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
     2
            UL C …, str. …

SL                                                 2                                                  SL
 ---pagebreak---      (3)   Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek
           novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega „evropskega semestra“
           predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

     (4)   Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in
           strukturne reforme (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na
           podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po
           prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnih javnih financ in fiskalne vzdržnosti,
           zmanjšanju brezposelnosti z reformami na trgu dela ter po novih prizadevanjih za
           povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v
           konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe stabilnosti ali konvergenčne
           programe in nacionalne reformne programe.

     (5)   Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v
           paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo lahko vključene v
           njihove programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne reformne
           programe.

     (6)   Nizozemska je 29. aprila 2011 predložila dopolnitev 2011 programa stabilnosti za
           obdobje 2011–2015 in nacionalni reformni program za leto 2011. Programa sta bila
           ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

     (7)   Kljub prej dobrim rezultatom je zelo odprto nizozemsko gospodarstvo zaradi krize
           utrpelo velik upad: realni BDP se je leta 2009 zmanjšal za skoraj 4 %. Okrevanje se je
           začelo v drugi polovici leta 2009 s krepitvijo zunanjega povpraševanja in je dobilo
           zagon v prvi polovici leta 2010, kar se odraža kot dvig BDP za 1,8 %. Vpliv krize na
           trg dela je bil sorazmerno omejen. Pričakuje se, da se bo brezposelnost v naslednjih
           dveh letih postopoma zmanjšala s 4,5 % v letu 2010 na 4 % v letu 2012. Kriza je
           močno vplivala na nizozemske javne finance, javnofinančni primanjkljaj je namreč v
           letu 2009 dosegel 5,5 % BDP in v letu 2010 5,4 % BDP. Državni ukrepi za podporo
           finančnim institucijam in stabilizacijo finančnega trga so povzročili povečanje deleža
           javnega dolga za 15 odstotnih točk BDP, v letu 2009 je delež dolga namreč znašal
           60,8 % BDP.

     (8)   Na podlagi ocene dopolnjenega programa stabilnosti v skladu z Uredbo Sveta (ES)
           št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo
           proračunske projekcije v programu stabilnosti, verjeten. Ta program temelji na
           nekoliko previdnejših projekcijah rasti za leti 2011 in 2012 v primerjavi z napovedjo
           služb Komisije iz pomladi 2011. Program stabilnosti načrtuje zmanjšanje
           javnofinančnega primanjkljaja pod referenčno vrednost 3 % v letu 2012 , kar bi bilo
           eno leto pred rokom, določenem v okviru postopka v zvezi s čezmernim
           primanjkljajem. Po podatkih v programu stabilnosti bo srednjeročni cilj, namreč
           strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, skoraj dosežen ob koncu programskega
           obdobja, saj strukturni saldo, ki ga je izračunala Komisija, v letu 2015 znaša –
           0.8 %BDP. Proračunska strategija je v celoti podprta z dovolj podrobno opredeljenimi
           ukrepi do leta 2015, vendar so z njihovo izvedbo povezana nekatera tveganja, zlasti ob
           upoštevanju sposobnosti izravnave prekoračitve proračuna za zdravstveno varstvo in
           spremljanja odhodkov lokalne ravni države. Povprečna letna fiskalna konsolidacija v
           obdobju 2011–2013, ki jo v skladu s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem v
           Priporočilu z dne 2. decembra 2009 priporoča Svet, znaša 0,75 % BDP. Za leta po
           roku za odpravo čezmernega primanjkljaja (2014 in 2015) se preračunani strukturni

SL                                                3                                                   SL
 ---pagebreak---             saldo izboljša za 0,25 % v letu 2014 in za 0,5 % v letu 2015, in tako nekoliko zaostaja
            za zahtevanim 0,5-odstotnim izboljšanjem strukturnega salda, dokler ne bo dosežen
            srednjeročni cilj.

     (9)    Proračunska konsolidacija, ki so jo načrtovali in izvedli nizozemski organi, v veliki
            meri temelji na pretežno strukturnih zmanjšanjih odhodkov, ki v primerjavi z
            osnovnim scenarijem znašajo približno 3 % BDP ob koncu programskega obdobja
            (2015). Posledična prilagoditev predvideva zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja
            s 3,8 % BDP v letu 2011 na 2,4 % BDP v letu 2012 in nadaljnja letna zmanjšanja za
            približno 0,5 % v obdobju 2013–2015. Nizozemska je trdno zavezana, da bo izpolnila
            te cilje. Varovanje področij politik, ki spodbujajo rasti kot izobraževanje, pred
            proračunskimi krčenji, bi preprečilo oviranje bodočega potenciala za gospodarsko rast
            in prispevalo k doseganju trajnostne odprave čezmernega primanjkljaja.

     (10)   Poleg kratkoročne konsolidacije je eden glavnih izzivov izboljšanje dolgoročne
            vzdržnosti javnih financ, na katere negativno vpliva veliko povečanje odhodkov,
            povezanih s staranjem. Dolgoročni strošek staranja je očitno nad povprečjem EU,
            zlasti za dolgotrajno oskrbo in pokojnine. Pričakovano povečanje odhodkov za
            dolgotrajno oskrbo je najvišje v Evropi, kot je razvidno iz poročila Komisije o staranju
            iz leta 2009. Glavni razlog za to je obstoj že zdaj obsežnega sistema formalne
            dolgotrajne oskrbe (na primer dolgoročno zavarovanje za osebno nego, bolniško nego,
            asistenco, zdravljenje in bolnišnično oskrbo), medtem ko ima neformalno varstvo na
            Nizozemskem bolj omejen pomen.

     (11)   Za nizozemski trg dela je značilna relativno visoka stopnja aktivnosti, visoka
            produktivnost na uro dela in nizka brezposelnost. Vendar bo glavni izziv za trg dela
            povečanje uporabe neizkoriščenega delovnega potenciala, zlasti kompenzacija za
            pričakovano zmanjšanje deleža delovno sposobnega prebivalstva kot posledice
            staranja. Povprečno število delovnih ur na leto je najnižje v EU, kot potrjujejo zadnji
            razpoložljivi podatki. Nizko število delovnih ur je posledica velikega deleža oseb, ki
            delajo s krajšim delovnim časom, zlasti žensk, kar je odraz osebne izbire, vendar tudi
            obstoja finančnih odvračilnih dejavnikov, ki odvračajo bodisi vstop na trg dela bodisi
            podaljševanje delovnih ur. Eden od glavnih odvračilnih dejavnikov za to, da se oseba z
            drugim dohodkom v skupnem gospodinjstvu vključi v trg dela ali da dela več delovnih
            ur, je na Nizozemskem visoka mejna davčna stopnja na drugi dohodek v skupnem
            gospodinjstvu, ki lahko v nekaterih primerih znaša prek 80 %, kar je med drugim
            posledica splošnega davčnega odbitka in zmanjšanja nadomestil, ki so odvisna od
            višine dohodka, kot je na primer otroški dodatek.

     (12)   Za vedno večjo in raznoliko skupino delno invalidnih, dolgotrajno brezposelnih oseb,
            ki se soočajo z vedno večjim tveganjem strukturne brezposelnosti, izvajanje aktivnih
            politik trga dela očitno ni obrodila sadov. Zlasti imajo težave osebe, ki niso državljani
            EU, kar še povečuje trdovratne razlike v zaposlenosti in brezposelnosti.

     (13)   Nizozemski sistem za raziskave in inovacije je uspel ohraniti svojo inovativno
            sposobnost, vendar bi nizek delež zasebnega sektorja v naložbah za raziskave in razvoj
            lahko negativno vplival na prihodnjo gospodarsko rast in konkurenčnost
            nizozemskega gospodarstva. Vlada želi z davčnimi spodbudami, prostorom za
            podjetnike in odličnostjo pri raziskovanju, oblikovati privlačno okolje za tuja podjetja,
            ki se intenzivno ukvarjajo z raziskavami in inovacijami. Zaradi potrebe po proračunski
            konsolidaciji v letošnjem letu nekaterih subvencij za podjetja morda ne bo več,

SL                                                  4                                                   SL
 ---pagebreak---             medtem ko bodo druge prilagojene in usmerjene na „vodilna gospodarska področja“
            ter preusmerjene na bolj splošne davčne instrumente.

     (14)   Na poslovno okolje negativno vpliva obseg zastojev v cestnem in železniškem
            prometu, ki je med najvišjimi v EU. V tem okviru relativno neučinkovita prometna
            infrastruktura vpliva na mobilnost delavcev in s tem na potencial rasti prek
            produktivnosti. Delavci imajo težave z velikimi razdaljami med krajem prebivanja in
            delovnim mestom, nezanesljivim potovalnim časom in visokimi stroški zaradi
            zastojev. Za slednje se pričakuje, da bodo do leta 2020 še narasli, če se ne bo
            spremenila politika na tem področju. Izboljšave učinkovite rabe infrastrukture, na
            primer prek ukrepov zaračunavanja cestnih pristojbin, bi prispevale k večji mobilnosti
            delavcev in produktivnosti ter s tem k potencialni rasti.

     (15)   Nizozemska je 4. aprila 2011 v okviru pakta „euro plus“ napovedala številne zaveze3.
            Med njimi so ukrepi za povečanje konkurenčnosti (uvedba nove poslovne politike, ki
            temelji na bolj splošnih zmanjšanjih obdavčitve in upravnih bremen) in zaposlovanje
            (vzpostavitev socialne varnosti, ki bolj aktivira delavce in zmanjšuje odvisnost od
            nadomestil za brezposelnost), za nadaljnje prispevanje k vzdržnosti javnih financ
            (vključitev Pakta za stabilnost in rast v nacionalno pravo) in za okrepitev finančne
            stabilnosti (več moči nadzornim institucijam). Te zaveze se nanašajo na vsa področja
            pakta. Predstavljajo nadaljevanje širšega programa reform, določenega v programu
            stabilnosti in nacionalnem reformnem programu. Vendar njihova časovna veljavnost
            in ukrepi, potrebni za njihovo izvajanje, niso podrobneje določeni. Te zaveze so bile
            ocenjene in upoštevane v priporočilih.

     (16)   Komisija je ocenila program stabilnosti in nacionalni reformni program ter zaveze
            pakta „euro plus“4. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje
            Evropske unije z vključitvijo ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri
            tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na
            Nizozemskem, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Meni, da bi popolnoma
            opredeljena nizozemska strategija proračunske konsolidacije morala biti izvedena, kot
            je določeno, hkrati pa bi bilo treba ohraniti odhodke na področjih, ki najbolj prispevajo
            k dolgoročni rasti. Nadaljnji koraki so potrebni za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti
            javnih financ, zlasti na področjih pokojnin in dolgotrajne oskrbe, da se poveča
            vključevanje na trg dela in integracija, in da se rešijo težave, ki nastajajo zaradi
            prometnih zastojev.

     (17)   Glede na to oceno, tudi ob upoštevanju Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7)
            Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 2. decembra 2009, je Svet proučil
            dopolnitev programa stabilnosti Nizozemske za leto 2011, njegovo mnenje5 pa je zlasti
            odraženo v njegovih priporočilih v točkah (1) in (2) v nadaljevanju. Ob upoštevanju
            sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet proučil nacionalni reformni
            program Nizozemske –

     3
            Več podrobnosti o zavezah v okviru pakta „euro plus“ je na voljo v SEC(2011) 727.
     4
            SEC(2011) 727.
     5
            Predvideno v členu 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.

SL                                                       5                                              SL
 ---pagebreak---      PRIPOROČA, naj Nizozemska v obdobju 2011–2012:

     (1)     Izvaja proračunsko strategijo za leto 2012 in v nadaljnjih letih, kot je predvideno;
             zagotovi, da bo odprava čezmernega primanjkljaja vzdržna in usmerjena v rast, tako
             da varuje odhodke na področjih, ki so neposredno povezana z rastjo, kot so raziskave
             in inovacije, izobraževanje in usposabljanje.

     (2)     Sprejme ukrepe za dvig zakonsko določene upokojitvene starosti, tako da jo veže na
             pričakovano življenjsko dobo, in podkrepi te ukrepe z drugimi ukrepi za dvig
             dejanske starosti ob upokojitvi in za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ.
             Pripravi naj tudi načrt za reformo dolgotrajne oskrbe glede na staranje prebivalstva.

     (3)     Spodbuja vključevanje na trg dela, tako da zmanjša davčne dejavnike, ki osebe z
             drugim dohodkom v okviru skupnega gospodinjstva odvračajo od dela, in določi
             ukrepe za podporo najbolj ranljivih skupin in jim pomaga pri ponovni vključitvi na
             trg dela.

     (4)     Spodbuja inovacije, zasebne naložbe v raziskave in razvoj ter tesnejše znanstveno-
             poslovne povezave z zagotavljanjem primernih spodbud v okviru nove podjetniške
             politike (‘Naar de top’).

     (5)     Še naprej odpravlja visoke stroške zastojev v prometnih omrežjih, tako da preide od
             fiksnih na variabilne cestne pristojbine, ciljno razširi železniško omrežje in uvede
             cestnine.

     V Bruslju,

                                                Za Svet
                                                Predsednik

SL                                                6                                                   SL


title: Priporočilo Sveta z dne 15. februarja 2011 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2009

text:
               11.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 265/28

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 15. februarja 2011
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2009
   (2011/668/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju (1), kakor je bil spremenjen s Sporazumom podpisanim v Luxembourgu 25. junija 2005 (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru finančnega protokola k Sporazumu o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami, podpisan v Cotonouju (Benin), dne 23. junija 2000 in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe ES (3) (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum), s katerim je bil med drugim ustanovljen deveti Evropski razvojni sklad (deveti ERS), zlasti člena 32(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 27. marca 2003, ki se uporablja za deveti Evropski razvojni sklad (4), zlasti členov 96 do 103 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi devetega ERS na dan 31. decembra 2009 ter Letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada (ERS), za proračunsko leto 2009 z odgovori Komisije (5),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje devetega ERS v skladu s členom 32(3) Notranjega sporazuma.

               (2)

               Komisija je dejavnosti devetega ERS v proračunskem letu 2009 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti devetega ERS za proračunsko leto 2009.

      V Bruslju, 15. februarja 2011

            Za Svet

            Predsednik

         MATOLCSY Gy.

      (1)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (2)  UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

      (3)  UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

      (4)  UL L 83, 1.4.2003, str. 1.

      (5)  UL C 303, 9.11.2010, str. 243.


Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0111

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Luksemburga, 2005-2008  /* SEK/2006/0111 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 1.2.2006SEK(2006) 111 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Luksemburga, 2005–2008(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMOzadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Luksemburg je svoj prvi program stabilnosti predložil 16. februarja 1999. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 15. marca 1999 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženi programa stabilnosti Luksemburga in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.Ocena(1) Sedma dopolnitev konvergenčnega programa Luksemburga je bila predložena Komisiji 28. novembra 2005. Posodobitev obravnava obdobje 2005–2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[3].(2) Gospodarska uspešnost Luksemburga je bila v zadnjih 20. letih še na posebno visoki ravni, realna rast BDP je povprečno znašala 5,5 % letno, domače zaposlovanje pa se je povečevalo za 3,25 % letno. Rast se je leta 2001 močno upočasnila, a se je hitro popravila in leta 2004 dosegla 4,4 %. Finančni položaj luksemburške vlade je bil zmeraj zelo zdrav, kar kažejo ponavljajoči se presežki od začetka devetdesetih let in zelo majhen javni dolg. Vendar so se ti presežki zaradi zelo velikega povečanja odhodkov od začetka tega desetletja hitro zmanjšali in se v letu 2004 spremenili v primanjkljaj.(3) Glede na makroekonomski scenarij programa bi se morala realna rast BDP z ocenjenih 4,0 % v letu 2005 povečati na 4,4 % v letu 2006 in na 4,9 % v letih 2007 in 2008. Scenarij rasti se zdi izvedljiv, čeprav je v zadnjih letih v primerjavi z napovedmi služb Komisije iz jeseni 2005 in ocenami rasti potencialnih proizvodov iz istih napovedi nekoliko optimističen. Predvidevanja o rasti, predložena v programu, se zdijo izvedljiva. So občutno nižja kot projekcije glede inflacije iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, vendar temeljijo na različnih predpostavkah, zlasti na nižji ceni nafte. Naftni derivati imajo zaradi velikih nakupov avtomobilskega goriva, ki jih opravljajo nerezidenti, nenavadno veliko težo pri luksemburškem HICP.(4) Svet je v svojem mnenju z dne 18. januarja 2005 potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2007. Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005 je javnofinančni primanjkljaj v napovedih služb Komisije iz jeseni 2005 trenutno ocenjen na -2,3 % BDP, medtem ko je bil v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti naveden cilj -1,0 %. Medtem ko so se javnofinančni prihodki, za katere je prejšnja dopolnitev predvidevala povečanje za 1,2 odstotne točke BDP, dejansko povečali samo za 0,2 odstotne točke BDP, delno zaradi velikih in nepričakovanih povračil DDV, so se javnofinančni odhodki povečali za 1,4 odstotne točke BDP (od katerih se je 0,8 odstotne točke porabilo za javne naložbe) namesto 0,8 odstotne točke BDP, kot je bilo načrtovano.(5) Cilj programa je zmanjšati javnofinančni primanjkljaj z -2,3 % BDP v letu 2005 na -0,2 % BDP v letu 2008, da se doseže srednjeročni cilj -0,8 % BDP v istem letu. Časovni razpored in raven primarnega salda sta, če upoštevamo izboljšanje primarnega primanjkljaja z -2,1 % BDP v letu 2005 do doseganja uravnoteženega proračuna na koncu obdobja, podobna kot pri skupnem saldu. Od predložitve prejšnjega programa, ki je temeljil na manj optimističnih, vendar še vedno pozitivnih makroekonomskih predpostavkah in je predvideval, da se bo javnofinančni primanjkljaj izboljšal z -1,4 % BDP v letu 2004 na -1,0 % v letu 2005 in nato na splošno ostal na isti ravni v letih 2006 in 2007, se je izvedla prilagoditev proračunske strategije. Čeprav je bila rast BDP leta 2005 celo nekoliko večja od pričakovane, se je primanjkljaj, namesto da bi se izboljšal, povečal s popravljene ravni v višini -1,2 % BDP v letu 2004 na -2,3 % v letu 2005. Proračunska strategija je bila zaradi tega nepričakovano slabšega položaja v sedanjem programu prilagojena. Prilagoditev proračuna, načrtovana v programu, temelji na prilagoditvi odhodkov, ker je predvideno, da se bodo v obdobju skupni javnofinančni odhodki zmanjšali za 2,5 odstotne točke BDP, medtem ko bi se moral delež prihodkov zmanjšati za 0,4 odstotne točke BDP. Zmanjšanje deleža odhodkov je treba večinoma doseči pri trenutnih odhodkih, zlasti na področju skupne javne porabe in socialnih transferjev. Prizadevanje za prilagoditev je bolj intenzivno proti koncu obdobja, ker se načrtuje, da se bo predvideno zmanjšanje pri nominalnem in ciklično-prilagojenem primanjkljaju v letu 2007 občutno pospešilo.(6) Predvideva se, da se bo ciklično-prilagojeni saldo (po izračunih služb Komisije z uporabo skupno dogovorjene metodologije in na podlagi podatkov, navedenih v programu), ki je v letu 2005 zabeležil primanjkljaj v višini 1,5 % BDP, izboljšal in v letu 2008 dosegel splošno uravnotežen položaj. Strukturni saldo bo, če ne bo sprejetih enkratnih ali drugih začasnih ukrepov, sledil podobnemu vzorcu. Hkrati z izboljšanjem položaja proračuna bi se morala glede na zelo visoko rast potencialnega proizvoda, ki se ocenjuje za Luksemburg, skrčiti tudi negativna proizvodna vrzel (z -1,75 % BDP v letu 2005 na -0,5 % v letu 2008). Srednjeročni cilj programa je doseganje strukturnega (tj. ciklično-prilagojenega, brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) primanjkljaja v višini -0,8 % BDP, kar je podobno predvidenemu najnižjemu merilu, ki namerava zagotoviti zadostno varnostno rezervo, da se zagotovi, da se prag 3 %, določen za javnofinančni primanjkljaj, ne bo prekoračil. Zato bi njegovo doseganje moralo izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve. Poleg tega je mogoče v okviru sedanje ocene ta cilj obravnavati kot ustreznega, ker se nahaja v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri upošteva delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda.(7) Za proračunske cilje programa obstaja nekaj negativnih tveganj: najprej bi lahko bile makroekonomske projekcije, predložene v programu, za zadnja leta obravnavanega obdobja nekoliko optimistične. Opredeljeni niso bili tudi ukrepi za zmanjšanje odhodkov, napovedani za leti 2007 in 2008. Tako je izpolnjevanje proračunskih projekcij programa odvisno od pogoja, da se ukrepi, ki se morajo sprejeti za leti 2007 in 2008, opredelijo in pravilno izvedejo.(8) Zdi se, da je ob upoštevanju te ocene tveganja proračunska strategija, opredeljena v programu, zadostna, da se zagotovi, da bo srednjeročni cilj programa dosežen do konca programskega obdobja, pod pogojem, da se opredelijo ukrepi za leti 2007 in 2008 in se pravilno izvajajo. Tveganje prekoračitve praga primanjkljaja, ki znaša 3 % BDP, se v letu 2006 ne more izključiti, ker bo ciklično prilagojeni primanjkljaj (po izračunih služb Komisije, na podlagi programa in v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo) še vedno znašal 1,25 % BDP, kar je višje od najnižjega merila. Čeprav je od leta 2007 načrtovani strukturni primanjkljaj nižji od najnižjega merila, je mogoče, da varnostna rezerva ne bo zadostna, razen če se ne bodo za navedeno leto opredelili in izvedli ukrepi za zmanjšanje odhodkov. Potek prilagoditve (v strukturnem smislu) k srednjeročnemu cilju programa je ustrezen, razen mogoče leta 2006, ko zmanjšanje ciklično-prilagojenega primanjkljaja znaša samo 0,3 % BDP. To je manj kot 0,5 odstotne točke BDP povprečnega letnega izboljšanja strukturnega salda, ki ga zahteva Pakt, pri čemer se lahko, kljub negativni proizvodni vrzeli, ki se sicer krči, splošni gospodarski pogoji obravnavajo kot dobri.(9) Ocenjuje se, da bo javni dolg leta 2005 znašal 6,4 % BDP. V programu je predvideno, da se bo leta 2008 povečal na 10,2 % BDP, pri čemer bo glavni del tega povečanja potekal leta 2006. Glavni dejavniki za tem povečanjem so načrtovana izdaja novih posojil, ki so namenjeni financiranju odhodkov za cestno in železniško infrastrukturo, ter nekateri veliki naložbeni projekti, ki temeljijo na javno-zasebnem partnerstvu, za katere luksemburška vlada pobudnikom zagotavlja finančno garancijo.(10) Videti je, da je Luksemburg na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljen srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Trenutna raven dolga je gotovo zelo nizka in načrtovana srednjeročna konsolidacija bi morala prispevati k delnemu zmanjšanju tveganja za vzdržnost javnih financ. Vendar je bilo v zadnjih dveh desetletjih v Luksemburgu obdobje izjemno močne rasti zaposlovanja, kar bo postopoma pomenilo podobno povečanje števila upokojencev in veliko povečanje odhodkov za pokojnine. Kljub temu, da trenuten obseg sredstev pokojninskega sklada v veliki meri prispeva k vzdržnosti javnih financ, to ne bo zadostovalo in v prihodnosti bodo potrebne, kot je navedeno v programu, nekatere spremembe pokojninskih shem, da bi se omejilo prihodnje povečanje javnih odhodkov in zmanjšalo tveganje za dolgoročno vzdržnost.(11) Strategija programa na področju javnih financ je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Strategija je še posebej skladna z integrirano smernico o zagotavljanju gospodarske stabilnosti na podlagi ohranjanja srednjeročnega proračunskega cilja v gospodarskem ciklusu, tako dolgo, dokler ta cilj ni dosežen, pa na podlagi sprejetja vseh potrebnih korektivnih ukrepov v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Prav tako je v skladu z integrirano smernico o zaščiti gospodarske vzdržnosti glede na predvidene stroške zaradi staranja prebivalstva.(12) Nacionalni program reform Luksemburga, predložen 17. novembra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, kot izzive s precejšnjim vplivom na javne finance opredeljuje zagotavljanje gospodarske stabilnosti in zaščito gospodarske vzdržnosti. Prav tako opredeljuje izzive na drugih področjih, ki bistveno vplivajo na javne finance, posebej potrebo po občutnem povečanju javnih sredstev za R&R. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform, ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, pa so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Program stabilnosti dopolnjuje te ukrepe s spremembami v institucionalnih okvirih javnih financ, posebej na podlagi preložitve predložitve proračuna z avgusta na oktober, da bi bili podatki dostopni v večji meri in bi se izboljšala kakovost proračunskih projekcij. Program prav tako napoveduje uvedbo bolj poglobljene analize stroškov naložbenih projektov, vključno z obravnavo njihovih poslovnih stroškov od prve faze načrtovanja naprej.Čeprav je globalna strategija zmanjšanja primanjkljaja na podlagi omejevanja odhodkov, predstavljena v programu, pohvalna, bi bilo glede na to oceno za luksemburške organe ustrezno:-  da okrepijo prizadevanja za prilagoditev proračuna v letu 2006 ter opredelijo in izvedejo potrebne ukrepe za leti 2007 in 2008 ter-  da obravnavajo dolgoročne proračunske posledice staranja prebivalstva.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Luksemburga, 2005–2008SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[4] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Gospodarska uspešnost Luksemburga je bila v zadnjih dvajsetih letih še na posebno visoki ravni, realna rast BDP je povprečno znašala 5,5 % letno, domače zaposlovanje pa se je povečevalo za 3,25 % letno. Rast se je leta 2001 močno upočasnila, a se je hitro popravila in leta 2004 dosegla 4,4 %. Finančni položaj luksemburške vlade je bil zmeraj zelo zdrav, kar kažejo ponavljajoči se presežki od začetka devetdesetih let in zelo majhen javni dolg. Vendar so se ti presežki zaradi zelo velikega povečanja odhodkov od začetka tega desetletja hitro zmanjšali in se v letu 2004 spremenili v primanjkljaj.2.  Svet je v svojem mnenju z dne 18. januarja 2005 potrdil proračunsko strategijo, predstavljeno v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, ki je obravnavala obdobje od 2004 do 2007.3.  Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005, je javnofinančni primanjkljaj v napovedih služb Komisije iz jeseni 2005 trenutno ocenjen na -2,3 % BDP, medtem ko je bil v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti naveden cilj -1,0 %. Medtem ko so se javnofinančni prihodki, za katere je prejšnja dopolnitev predvidevala povečanje za 1,2 odstotne točke BDP, dejansko povečali samo za 0,2 odstotne točke BDP, delno zaradi velikih in nepričakovanih povračil DDV, so se javnofinančni odhodki povečali za 1,4 odstotne točke BDP (od katerih se je 0,8 odstotne točke porabilo za javne naložbe) namesto 0,8 odstotne točke BDP, kot je bili načrtovano.4.  Dne [14. februarja 2006] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Luksemburga, ki obravnava obdobje od 2005 do 2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[5].5.  Glede na makroekonomski scenarij programa bi se morala realna rast BDP z ocenjenih 4,0 % v letu 2005 povečati na 4,4 % v letu 2006 in na 4,9 % v letih 2007 in 2008. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov se zdi, da ta scenarij temelji v glavnem na izvedljivih predpostavkah o rasti, čeprav je v zadnjih letih nekoliko optimističen. V programu so videti realistične tudi projekcije glede inflacije.6.  Cilj programa je zmanjšati javnofinančni primanjkljaj do položaja blizu ravnovesja do konca programskega obdobja in s tem doseči srednjeročni cilj 0,8 % BDP v istem letu. Časovni razpored in raven primarnega salda sta, če upoštevamo izboljšanje primarnega primanjkljaja z -2,1 % BDP v letu 2005 na 0,1 % primarnega presežka na koncu obdobja, podobna kot pri skupnem saldu. Zmanjšanje proračuna temelji na prilagoditvi odhodkov, ker je predvideno, da se bodo v obdobju skupni javnofinančni odhodki zmanjšali za 2,5 odstotne točke, medtem ko bi se moral delež prihodkov zmanjšati za 0,4 odstotne točke BDP. Od predložitve prejšnje dopolnitve, ki je temeljila na manj optimističnem makroekonomskem scenariju in v kateri je bilo predvideno, da bo javnofinančni primanjkljaj, potem ko se je izboljšal z ocenjenih-1,4 % BDP v letu 2004 na predvidenih -1,0 % v letu 2005, ostal na splošno na isti ravni tudi v letih 2006 in 2007, zaradi nepričakovanega poslabšanja javnofinančnega salda v letu 2005 izvedla prilagoditev proračunske strategije.7.  Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, povprečno izboljšal za nekoliko več kot 0,5 % BDP letno. Prilagoditev je bolj intenzivna proti koncu obdobja in se občutno povečuje v letu 2007 tako v nominalnem kot v strukturnem smislu. Program kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določa strukturni primanjkljaj v višini 0,8 % BDP in namerava doseči ta položaj do leta 2008. Srednjeročni cilj programa je podoben najnižjemu merilu, ki namerava zagotoviti zadostno varnostno rezervo, da se zagotovi, da prag 3 %, določen za javnofinančni primanjkljaj, ne bo prekoračen. Zato bi njegovo doseganje moralo izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve. Poleg tega je mogoče v okviru sedanje ocene srednjeročni cilj obravnavati kot ustreznega, ker se nahaja v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri upošteva delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda.8.  Proračunski rezultat bi lahko bil slabši od napovedanega v programu. Najprej bi lahko bile makroekonomske projekcije, predložene v programu, za zadnja leta obravnavanega obdobja nekoliko optimistične. Poleg tega ukrepi, ki so napovedani v programu in nameravajo v letih 2007 in 2008 nadaljevati s prizadevanji za prilagoditev, še niso opredeljeni. Doseganje proračunskih ciljev programa je odvisno od podrobne opredelitve in pravilnega izvajanja teh ukrepov.9.  Zdi se, da je ob upoštevanju te ocene tveganja proračunska naravnanost v programu zadostna, da se zagotovi, da se bo srednjeročni cilj programa dosegel najkasneje do konca 2008, kot je predvideno v programu, pod pogojem, da se opredelijo ukrepi, napovedani za leti 2007 in 2008, in se pravilno izvajajo. V skladu z izračuni služb Komisije se v letu 2006 ob običajnih makroekonomskih nihanjih ne more izključiti tveganja prekoračitve praga primanjkljaja, ki znaša 3 % BDP. Čeprav je od leta 2007 načrtovani strukturni primanjkljaj nižji od najnižjega merila, je mogoče, da varnostna rezerva tudi leta 2007 ne bo zadostna, razen če se ne bodo za navedeno leto opredelili in izvedli ukrepi za zmanjšanje odhodkov. Hitrost prilagoditve srednjeročnemu cilju je na splošno v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki za države članice euroobmočja in MDT II opredeljuje, da je treba kot merilo za letno izboljšanje strukturnega salda upoštevati 0,5 % BDP. Vendar izboljšanje strukturnega primanjkljaja, ki ga načrtuje program, znaša v letu 2006 samo 0,3 odstotne točke BDP, čeprav se lahko, kljub negativni proizvodni vrzeli, ki se krči, splošni gospodarski pogoji obravnavajo kot dobri.10.  Ocenjuje se, da bo javni dolg leta 2005 znašal 6,4 % BDP. V programu je predvideno, da se bo leta 2008 povečal na 10,2 % BDP, pri čemer bo glavni del tega povečanja potekal leta 2006.11.  Videti je, da je Luksemburg na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljen srednjemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Trenutna raven dolga je gotovo zelo nizka in načrtovana srednjeročna konsolidacija bi morala prispevati k delnemu zmanjšanju tveganja za vzdržnost javnih financ. Vendar je bilo v zadnjih dveh desetletjih v Luksemburgu obdobje izjemno močne rasti zaposlovanja, kar bo postopoma pomenilo podobno povečanje števila upokojencev in veliko povečanje odhodkov za pokojnine. Kljub temu, da trenuten obseg sredstev pokojninskega sklada v veliki meri prispeva k vzdržnosti javnih financ, to ne bo zadostovalo in v prihodnosti bodo potrebne, kot je navedeno v programu, nekatere spremembe pokojninskih shem, da bi se omejilo prihodnje povečanje javnih odhodkov in zmanjšalo tveganje za dolgoročno vzdržnost.12.  Strategija programa na področju javnih financ je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik za obdobje 2005–2008, še posebej z integrirano smernico o zagotavljanju gospodarske stabilnosti na podlagi ohranjanja srednjeročnega proračunskega cilja v gospodarskem ciklusu, tako dolgo, dokler ta cilj ni dosežen, pa na podlagi sprejetja vseh potrebnih korektivnih ukrepov v skladu s Paktom stabilnosti in rasti ter z integrirano smernico o zaščiti gospodarske vzdržnosti glede na predvidene stroške zaradi staranja prebivalstva.13.  V nacionalnem programu reform Luksemburga, predloženem 17. novembra 2005, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: (i) zagotavljanje gospodarske stabilnosti in (ii) zaščita gospodarske vzdržnosti. Prav tako opredeljuje izzive na drugih področjih, ki bistveno vplivajo na javne finance, posebej potrebo po občutnem povečanju javnih sredstev za R&R. V proračunskih projekcijah programa stabilnosti so vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform, ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, pa so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform.Čeprav je globalna strategija zmanjšanja primanjkljaja na podlagi omejevanja odhodkov, predstavljena v programu, pohvalna, Svet meni, da bi luksemburški organi morali:-  okrepiti prizadevanja za prilagoditev proračuna v letu 2006 ter opredeliti in izvesti potrebne ukrepe za leti 2007 in 2008 ter-  obravnavati dolgoročne proračunske posledice staranja prebivalstva.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2005 | 4,4 | 4,0 | 4,4 | 4,9 | 4,9 |COM nov. 2005 | 4,5 | 4,2 | 4,4 | 4,5 | ni podatkov |PS dec. 2004 | 4,4 | 3,8 | 3,3 | 4,3 | ni podatkov |Inflacija po HICP (v %) | PS dec. 2005 | 3,2 | 3,7 | 2,6 | 2,0 | 1,8 |COM nov. 2005 | 3,2 | 4,1 | 4,4 | 2,2 | ni podatkov |PS dec. 2004 | 2,6 | 3,2 | 1,5 | 1,7 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20051 | -1,7 | -1,7 | -1,3 | -0,7 | -0,6 |COM nov. 20052 | -1,8 | -1,6 | -1,3 | -1,2 | ni podatkov |PS dec. 20041 | -1,2 | -2,2 | -3,8 | -5,0 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | -1,2 | -2,3 | -1,8 | -1,0 | -0,2 |COM nov. 2005 | -1,2 | -2,3 | -2,0 | -2,2 | ni podatkov |PS dec. 2004 | -1,4 | -1,0 | -0,9 | -1,0 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | -0,9 | -2,1 | -1,7 | -0,7 | 0,1 |COM nov. 2005 | -0,9 | -2,1 | -1,8 | -2,0 | ni podatkov |PS dec. 2004 | -1,2 | -0,9 | -0,8 | -0,9 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo = strukturni saldo3 (v % BDP) | PS dec. 20051 | -0,3 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 |COM nov. 2005 | -0,4 | -1,5 | -1,4 | -1,6 | ni podatkov |PS dec. 20041 | -0,7 | 0,3 | 1,4 | 2,0 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2005 | 6,6 | 6,4 | 9,6 | 9,9 | 10,2 |COM nov. 2005 | 6,6 | 6,8 | 7,1 | 7,3 | ni podatkov |PS dec. 2004 | 5,0 | 5,0 | 4,6 | 4,5 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov v programu. 2 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 4,1 %, 4,0 %, 4,1 % oziroma 4,3 % za leta v obdobju 2004–2007. 3 Ker program ne opredeljuje nobenih enkratnih in drugih začasnih ukrepov, sta ciklično prilagojeni saldo in strukturni saldo enaka. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, se nahajajo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.[3] Vsebuje vrzeli glede obveznih in neobveznih podatkov, ki jih določa kodeks ravnanja.[4] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Vsebuje vrzeli glede obveznih in neobveznih podatkov, ki jih določa kodeks ravnanja.