               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 28.11.2019
            COM(2019) 608 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu za sklep Sveta
            o posodobitvi pogajalskih smernic za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami (državami in regijami AKP)

               PRILOGA

               Smernice za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami (državami in regijami AKP)

               1.Preambula

               Razen splošnega sklicevanja na Sporazum iz Cotonouja in sporazum, ki ga bo nasledil, se bo med drugim posebej sklicevalo na:

               ·zavezo pogodbenic k spodbujanju in pospeševanju gospodarskega, kulturnega in družbenega razvoja držav AKP z namenom prispevati k miru, blaginji in varnosti ter spodbujanju stabilnega in demokratičnega političnega okolja;

               ·zavezo pogodbenic k spoštovanju človekovih pravic, vključno s temeljnimi pravicami delavcev, demokratičnih načel in pravne države, ki so bistveni elementi partnerstva AKP-EU, in k dobremu upravljanju, ki je temeljni element partnerstva AKP-EU;

               ·zavezo pogodbenic o sklopu mednarodno dogovorjenih načel in pravil, namenjenih spodbujanju  odnosa vzajemne podpore med trgovino in trajnostnim razvojem, vključno s podpiranjem agende za trajnostni razvoj do leta 2030 (Agende 2030) in njenih ciljev trajnostnega razvoja ter Pariškega sporazuma v skladu z Okvirno konvencijo Združenih narodov o spremembi podnebja;

               ·zavezo pogodbenic, da svoje partnerstvo usmerijo k cilju, da se v skladu s cilji trajnostnega razvoja in postopnega vključevanja držav AKP v svetovno gospodarstvo zmanjša in sčasoma izkorenini revščina; zato se gospodarsko in trgovinsko sodelovanje med državami AKP in EU oblikuje na podlagi regionalnih pobud za povezovanje, ki obstajajo v državah AKP;

               ·cilj gospodarskega in trgovinskega sodelovanja med državami AKP in EU, da se spodbudi nemoteno in postopno vključevanje držav AKP v svetovno gospodarstvo ob ustreznem upoštevanju njihovih političnih izbir in razvojnih prednostnih nalog ter zlasti njihovih lastnih strategij za zmanjševanje revščine (zlasti strateških programov za zmanjšanje revščine), s čimer se spodbuja njihov trajnostni razvoj in prispeva k izkoreninjenju revščine v državah AKP;

               ·zavezo pogodbenic, da se podpre proces regionalnega povezovanja v skupini držav AKP in spodbuja regionalno povezovanje kot ključni instrument za vključevanje držav AKP v svetovno gospodarstvo;

               ·zavezo pogodbenic h krepitvi gospodarskega in trgovinskega sodelovanja ter ustvarjanju nove trgovinske dinamike med njimi, da se olajša prehod držav AKP v liberalizirano svetovno gospodarstvo;

               ·zavezo pogodbenic, da se upoštevajo različne potrebe in ravni razvoja držav in regij AKP.

               ·zavezo pogodbenic k spoštovanju svojih obveznosti v okviru Svetovne trgovinske organizacije (STO) in spodbujanju uresničevanja ciljev STO;

               ·skupni cilj pogodbenic, da se okrepi sodelovanje na vseh področjih, pomembnih za trgovino, ter doseže postopna in vzajemna liberalizacija blagovne menjave in storitev v skladu s pravili STO, ob upoštevanju stopnje razvoja držav AKP ter gospodarskih, družbenih in okoljskih omejitev, s katerimi se soočajo;

               ·zaveze pogodbenic za zagotovitev, da se prizadevanja v okviru Sporazuma iz Cotonouja in sporazuma, ki ga bo nasledil, ter prizadevanja v okviru sporazumov o gospodarskem partnerstvu, vzajemno krepijo.

               2.Narava in področje uporabe sporazumov

               Cilj sporazumov o gospodarskem partnerstvu je spodbujanje nemotenega in postopnega vključevanja držav AKP v svetovno gospodarstvo ob upoštevanju njihovih političnih odločitev in razvojnih prednostnih nalog, s čimer se spodbuja njihov trajnostni razvoj in prispeva k izkoreninjenju revščine v državah AKP.

               V skladu z določbami člena 36(1) Sporazuma iz Cotonouja in z ustrezno določbo novega Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, ko se bo začel uporabljati, je cilj pogajanj vzpostavitev sporazumov o gospodarskem partnerstvu s podskupinami držav AKP, ki so opredeljene v skladu z določbami člena 37(3) Sporazuma iz Cotonouja in ustrezno določbo novega Sporazuma o partnerstvu AKP-EU, ko se bo začel uporabljati, ob upoštevanju procesa regionalnega povezovanja znotraj AKP.

               Sporazumi o gospodarskem partnerstvu so usmerjeni k spodbujanju tesnejšega gospodarskega povezovanja med pogodbenicami, tako da postopno odpravljajo ovire za trgovino med njimi in krepijo sodelovanje na vseh področjih, pomembnih za trgovino, ob popolni skladnosti z določbami WTO.

               Sporazumi o gospodarskem partnerstvu so skladni s cilji in načeli Sporazuma iz Cotonouja in sporazuma, ki ga bo nasledil, zlasti z določbami naslova II dela III Sporazuma. Pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu zato upoštevajo zlasti različne stopnje razvoja pogodbenic, pa tudi posebne gospodarske, družbene in okoljske omejitve držav AKP ter zmogljivost za prilagajanje njihovih gospodarstev procesu liberalizacije.

               3.Blagovna menjava

               3.1.Cilj

               Sporazumi o gospodarskem partnerstvu so usmerjeni v vzpostavitev območij proste trgovine med pogodbenicami, ki temeljijo na razvojnih ciljih Sporazuma iz Cotonouja in sporazuma, ki ga bo nasledil, v skladu z določbami STO. Zato se razume, da bodo naslednji pogoji dostopa do trga na voljo le v okviru teh sporazumov o gospodarskem partnerstvu.

               3.2.Uvozne dajatve

               ·Uvoz v Evropsko unijo

               Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bodo nadgradili in nadalje izboljšali pogoje dostopa do trga, ki jih trenutno zagotavljata Sporazum iz Cotonouja in sporazum, ki ga bo nasledil. Posebne ureditve za nadaljnjo odpravo tarif se določijo med pogajanji, pri čemer se upoštevajo obstoječi in morebitni izvozni interesi držav AKP ter učinek ukrepov liberalizacije trgovine, zlasti na regionalno povezovanje znotraj AKP.

               ·Uvoz v države AKP

               Z glavnim ciljem spodbujanja razvoja prek regionalnega gospodarskega povezovanja in ustreznih politik se bo v okviru pogajanj prizadevalo za (1) odpravo carin pri uvozu iz ES za praktično vso trgovino v prehodnem obdobju ter (2) odpravo vseh dajatev z enakim učinkom kot carine ob začetku veljavnosti sporazumov o gospodarskem partnerstvu.

               Časovni razpored za odpravo tarif in končni seznam proizvodov v okviru trgovinske liberalizacije, ki jo izvajajo države AKP, bosta odražala gospodarske, družbene in okoljske omejitve, s katerimi se soočajo, pa tudi njihovo zmogljivost, da prilagodijo svoja gospodarstva procesu liberalizacije. Zato se bo prehodno obdobje, združljivo s cilji Sporazuma iz Cotonouja, sporazuma, ki ga bo nasledil, in pravili STO, uporabljalo na prožen način, da se upoštevajo posebne omejitve zadevnih držav AKP. Enaka prožnost se bo uporabljala v zvezi s seznamom izdelkov in časovnim razporedom ali uresničevanjem zavez, ki  jih bodo države AKP prevzele v zvezi z liberalizacijo.

               V tem okviru bodo pogodbenice za vsak primer posebej preučile morebiten učinek mehanizmov izvoznih nadomestil na proces liberalizacije trgovine.

               Ne glede na navedeno države AKP Evropski uniji kadar koli odobrijo obravnavo, ki ni manj ugodna od obravnave po načelu države z največjimi ugodnostmi. To ne velja za koncesije med državami AKP ali koncesije držav AKP za druge države v razvoju v okviru regionalnih sporazumov ali drugih trgovinskih določb, ki so združljive z zahtevami STO.

               Med pogajanji in ob upoštevanju člena 349 Pogodbe o delovanju Evropske unije ter sporazumov, doseženih v okviru Sporazuma iz Cotonouja in sporazuma, ki ga bo nasledil, se bodo upoštevali posebni interesi najbolj oddaljenih regij Evropske unije. V tem okviru lahko sporazumi o gospodarskem partnerstvu določajo zlasti posebne ukrepe v korist proizvodom iz teh regij, katerih kratkoročni cilj je njihova vključitev v trgovino znotraj regije, v skladu z določbo STO.

               Države AKP se zavežejo vsaj, da bodo samodejno razširile obravnavo, ki je bila dodeljena Evropski uniji, na vse druge pogodbenice zadevnega sporazuma o gospodarskem partnerstvu, po možnosti pred liberalizacijo trgovine v razmerju do Evropske unije.

               Če se zaradi liberalizacije trgovine pojavijo resne težave, lahko države AKP v posvetovanju z Evropsko unijo začasno prekinejo izvajanje časovnega razporeda liberalizacije in po potrebi prilagodijo hitrost napredovanja proti končni vzpostavitvi območja proste trgovine, ob popolnem spoštovanju določb STO.

               Načrti za liberalizacijo trgovine in časovni razpored držav AKP so del sporazumov o gospodarskem partnerstvu. Vključujejo ustrezne sezname proizvodov ter časovne razporede za odpravo tarif. Ti seznami in časovni razporedi bodo dokončno oblikovani med pogajanji.

               ·Osnovne dajatve

               Osnovne dajatve, za katere je treba uporabiti dogovorjena znižanja, so dajatve v okviru obravnave po načelu države z največjimi ugodnostmi, ki jih države AKP dejansko uporabljajo na dan podpisa sporazumov o gospodarskem partnerstvu. Opredelijo se na seznamu, ki je priložen vsakemu sporazumu o gospodarskem partnerstvu.

               3.3.Splošne določbe

               Izvozne dajatve. Vse izvozne dajatve, ki se uporabljajo v trgovini med pogodbenicami, se odpravijo v skladu z dogovorjenim časovnim razporedom, ki ne bo trajal dlje kot deset let.

               Količinske omejitve in ukrepi z enakim učinkom, ki se uporabljajo za izvoz ali uvoz v trgovini med pogodbenicami, se odpravijo z začetkom veljavnosti sporazumov o gospodarskem partnerstvu.

               Nacionalna obravnava in davčni ukrepi. V sporazume o gospodarskem partnerstvu bo vključena standardna določba o nacionalni obravnavi, ki bo zagotovila, da bodo proizvodi pogodbenic deležni obravnave, ki ni manj ugodna od obravnave podobnih izdelkov nacionalnega porekla. Vsi diskriminatorni notranji davčni ukrepi ali prakse, ki že obstajajo, bodo odpravljeni z začetkom veljavnosti sporazumov o gospodarskem partnerstvu.

               Klavzula o izvzetju od neposrednih davkov. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bodo vključevali klavzulo o izvzetju od neposrednih davkov v skladu s členom 52 Sporazuma iz Cotonouja in ustrezno klavzulo o izvzetju od neposrednih davkov iz sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati.

               Spremenljiva hitrost. Če je to združljivo s cilji povezovanja zadevnih regij AKP, sporazumi o gospodarskem partnerstvu zagotovijo spremenljivo hitrost liberalizacije trgovine, pri čemer se upošteva stopnja razvoja zadevnih držav AKP ter različne intenzivnosti povezovanja, ki lahko obstajajo znotraj regije, v skladu s procesom povezovanja znotraj regije.

               Klavzula o prehranski varnosti. Sporazum vključuje določbe za spodbujanje prehranske varnosti v skladu s pravili STO.

               Zaščitni ukrepi. Zaščitne določbe se uporabljajo v skladu z ustreznimi določbami STO.

               Protidamping. Če ena od pogodbenic ugotovi, da v trgovini prihaja do škodljivega dampinga ali subvencioniranja druge pogodbenice v smislu določb GATT, lahko sprejme ustrezne ukrepe proti tej praksi v skladu s pravili in prakso GATT/STO. V tem okviru Evropska unija posebej upošteva posebne gospodarske in družbene razmere zadevnih držav AKP.

               Mirovanje. Pogodbenice se strinjajo, da se nove dajatve ne uvedejo ali da se obstoječe dajatve ne povečajo in da nobena od pogodbenic po začetku veljavnosti sporazumov med regionalno skupino in EU ne uvede nobenih novih količinskih omejitev ali ukrepov z enakim učinkom.

               Preglednost. Obe strani bosta morali druga drugi sporočiti svoj časovni razpored za carinske tarife in vse njegove poznejše spremembe.

               Klavzula o izjemah. Sporazum bo vključeval standardno klavzulo o izjemah, ki omogoča sprejetje ukrepov, na primer na podlagi varovanja javnega reda, življenja ali zdravja ljudi, živali ali rastlin, ohranjanja neobnovljivih naravnih virov itd., pod pogojem, da se takšni ukrepi uporabljajo v skladu s pravili STO.

               Uvrstitev blaga. V trgovini med pogodbenicami se za uvrščanje blaga uporablja harmonizirani sistem.

               3.4.Pravila o poreklu, upravno sodelovanje in finančna odgovornost

               Pogajanja o pravilih o poreklu, upravnem sodelovanju in finančni odgovornosti temeljijo na standardnih preferencialnih pravilih EU o poreklu in obstoječih pravilih o poreklu v okviru vsakega sporazuma o gospodarskem partnerstvu. V tem okviru Evropska unija oceni vsako posamezno zahtevo za spremembe pravil o poreklu, ki jo predložijo države AKP, katere cilj je poenostavitev obstoječih pravil in izboljšanje trenutnega dostopa držav AKP do trga.

               Sporazum bo pooblaščal pogodbenice, da sprejmejo ustrezne ukrepe v primeru pomanjkanja upravnega sodelovanja ali slabega upravljanja. V zvezi z vprašanjem izgub carinskih dajatev, povezanih s slabim upravljanjem preferencialnega uvoza, bi se lahko opredelili ustrezni ukrepi na podlagi horizontalnega sklepa Sveta.

               3.5.Carinski ukrepi, ukrepi za olajševanje trgovine in boj proti goljufijam

               Cilj pogajanj je poenostavitev vseh zahtev in postopkov v zvezi z uvozom in izvozom, zlasti v zvezi s carinskimi postopki, izdajanjem uvoznih dovoljenj, carinskim vrednotenjem, pravili o tranzitu in predodpremnimi kontrolami na podlagi najvišjih mednarodnih standardov in v skladu z določbami Sporazuma STO o olajševanju trgovine. Sporazum bo vključeval Protokol o vzajemni upravni pomoči v carinskih zadevah. Vključeval bo tudi klavzulo za boj proti goljufijam, da se prepreči zloraba tarifnih preferencialov.

               4.Trgovina s storitvami in naložbe

               4.1.Področje uporabe

               Sporazum bo omogočil postopno in vzajemno liberalizacijo trgovine s storitvami in naložb s ciljem zagotoviti primerljivo raven možnosti za dostop do trga, v skladu z ustreznimi pravili STO, zlasti s členom V GATS, ob upoštevanju stopnje razvoja zadevnih držav AKP. S sporazumi bo določeno, da se avdiovizualne storitve obravnavajo ločeno v posebnih sporazumih za kulturno sodelovanje in partnerstvo med pogodbenicami. Ti sporazumi bodo zagotovili, da bodo lahko Unija in njene države članice ter države AKP ohranile in razvile svoje zmogljivosti za opredelitev in izvajanje svojih kulturnih in avdiovizualnih politik za ohranitev svoje kulturne raznolikosti, ob priznavanju, ohranjanju in spodbujanju kulturnih vrednot in identitet držav AKP, da se spodbudi medkulturni dialog z izboljšanjem možnosti za dostop do trga kulturnih dobrin in storitev teh držav, v skladu z določbami člena 27 Sporazuma iz Cotonouja in ustrezno določbo sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati..

               Pogodbenice se strinjajo, da nobena od pogodbenic po začetku veljavnosti sporazumov med regionalno skupino in Evropsko unijo ne bo uvedla novih ali bolj diskriminatornih ukrepov.

               Proces liberalizacije bo potekal asimetrično. Državam AKP bo dovoljena določena prožnost glede na njihovo stopnjo razvoja na splošno ter v smislu sektorja in podsektorja v skladu z določbami GATS, zlasti tistimi, ki se nanašajo na sodelovanje držav v razvoju v sporazumih o liberalizaciji.

               Prehodno obdobje za Evropsko unijo ne bo trajalo več kot 10 let.

               Na strani držav AKP se bo prehodno obdobje, združljivo s cilji Sporazuma iz Cotonouja, sporazuma, ki ga bo nasledil, in pravili STO, uporabljalo na prožen način, da se upoštevajo posebne omejitve zadevnih držav AKP.

               Države AKP, ki so vključene v sporazum o gospodarskem partnerstvu, se zavežejo, da bodo med seboj uporabljale vsaj iste ureditve, ki jih uporabljajo za Evropsko unijo.

               Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bodo ponovno potrdili zaveze, sprejete v skladu s členom 42 Sporazuma iz Cotonouja in ustrezno določbo sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati.

               4.2.Praktične ureditve

               Pogajanja se lahko preložijo, če to upravičujejo posebne gospodarske, družbene in okoljske omejitve, s katerimi se srečujejo države AKP. V takem primeru pogodbenice redno ocenjujejo stanje med pogajanji o sporazumih o gospodarskem partnerstvu. Zagotovijo, da se pripravljalna faza za ta pogajanja dejavno uporablja za pripravo na pogajanja, zlasti s pritegnitvijo ustrezne podpore za razvoj storitev v skladu z določbami Sporazuma iz Cotonouja, zlasti s členom 41(5) Sporazuma, in ustrezno določbo sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati.

               5.Tekoča plačila in pretok kapitala

               Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bodo ponovno potrdili zaveze, sprejete v okviru člena 12 Priloge II k Sporazumu iz Cotonouja, in ustrezne določbe sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati.

               Za namene krepitve in razvoja finančnih trgov si pogodbenice prizadevajo za pogajanja o nadaljnjem odpiranju kapitalskega trga onkraj neposrednih naložb, ob spoštovanju obstoječih monetarnih sporazumov in upoštevanju potrebe po razvoju ustreznega regulativnega okvira.

               Sporazumi bodo vključevali klavzulo o morebitni reviziji tega poglavja, da se zagotovi skladnost med obveznostmi v okviru sporazumov o gospodarskem partnerstvu in drugih ustreznih sporazumov, vključno z obveznostmi v okviru GATS.

               6.Področja, povezana s trgovino

               6.1.Splošno

               Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bodo ponovno potrdili ustrezne zaveze, sprejete v okviru Sporazuma iz Cotonouja
                  1
                in sporazuma, ki ga bo nasledil, zlasti glede politike konkurence, varstva pravic intelektualne lastnine (vključno z geografskimi označbami), standardizacije in certificiranja, sanitarnih in fitosanitarnih ukrepov, trgovine in okolja, trgovine in delovnih standardov, potrošniške politike ter varstva zdravja potrošnikov. Te določbe se bodo pregledale glede na rezultate prihodnjih večstranskih trgovinskih pogajanj.

               6.2.Posebna področja

               Poleg tega se za naslednja področja uporablja naslednje:

               Naložbe. V skladu s ciljem „zmanjšanja in sčasoma izkoreninjenja revščine, ki je v skladu s ciljem trajnostnega razvoja“ (in ob upoštevanju členov 1, 29, 75 do 78 ter Priloge II k Sporazumu iz Cotonouja in ustrezne določbe sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati) se pogodbenice dogovorijo o vzpostavitvi regulativnega okvira, ki bo olajšal, okrepil in spodbudil vzajemno koristne trajnostne naložbe med njimi. Ta okvir bo temeljil na načelih nediskriminacije, odprtosti, preglednosti in stabilnosti.

               Če sta obe pogodbenici določbe o zaščiti naložb opredelili kot predmet pogajanj, se o teh določbah lahko pogaja, ob upoštevanju dodatnih pogajalskih smernic za posamezno državo ali regijo in najboljših rezultatov, dogovorjenih v okviru pristojnih mednarodnih forumov ali dvostranskih dogovorov. Te določbe bi morale zagotoviti močno zaščito vlagateljev in naložb, hkrati pa v celoti ohraniti pravico pogodbenic do pravnega urejanja na svojem ozemlju za doseganje legitimnih ciljev politike.

               Javna naročila. Cilj sporazumov o gospodarskem partnerstvu bo v skladu z načeli Sporazuma o vladnih nabavah (STO) zagotavljanje popolne preglednosti pravil in metod javnega naročanja na vseh ravneh upravljanja. Poleg tega si bodo pogodbenice prizadevale za postopno liberalizacijo njihovih trgov javnih naročil na podlagi načela nediskriminacije in ob upoštevanju njihovih razvojnih ravni.

               Standardi, tehnični predpisi in ugotavljanje skladnosti. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bi morali vsebovati celovito poglavje o tehničnih ovirah v trgovini (TBT), ki bi temeljilo na Sporazumu STO o tehničnih ovirah v trgovini in bi ga preseglo.

               Sanitarni in fitosanitarni standardi. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bi morali vsebovati celovito poglavje o sanitarnih in fitosanitarnih standardih, ki bi temeljilo na Sporazumu STO o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih.

               Varstvo osebnih podatkov. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu si bodo prizadevali za odpravo ovir pri prostem pretoku osebnih podatkov med pogodbenicami, ki so posledica pomanjkanja ustrezne zaščite osebnih podatkov, med drugim prek izmenjave informacij in strokovnjakov.

               Pravice intelektualne lastnine. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bi morali vzpostaviti ustrezno, uravnoteženo in učinkovito raven varstva na področju pravic intelektualne lastnine, vključno z geografskimi označbami, ter zagotoviti določbe o uveljavljanju pravic v civilnem pravu in na meji.

               Trgovina in konkurenca. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bi morali stremeti k zmanjšanju izkrivljanja konkurence z določbami o politiki varstva konkurence, subvencijah in podjetjih v državni lasti. Določbe ne bodo ovirale zagotavljanja javnih storitev.

               Trgovina in trajnostni razvoj. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bi morali upoštevati ustrezna mednarodno dogovorjena načela in pravila o delu (vključno z nediskriminacijo zaradi spola) ter okoljske vidike trgovine in trajnostnega razvoja, vključno s trajnostnim ribištvom in tistimi vidiki, ki so povezani s podnebnimi spremembami, zlasti Pariški sporazum. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bi morali vključevati določbe za učinkovito izvajanje in spremljanje teh pravil ter mehanizem za obravnavanje morebitnih sporov med pogodbenicami.

               Dialog na področju kmetijstva. Glede na pomen kmetijskega sektorja za družbeno-ekonomski razvoj in prehransko varnost držav AKP, lahko sporazumi o gospodarskem partnerstvu predvidijo dialog o kmetijstvu (kmetijsko partnerstvo), ki lahko zajema vprašanja, kot so blago in regionalne vrednostne verige primarnih proizvodov, uporaba novih tehnologij in trajnostni prehranski sistemi.

               6.3.Izvajanje

               Izvajanje teh določb bo spremljal Svet Sporazuma o gospodarskem partnerstvu (glej spodaj, točka 8), ki mu bo pomagal skupni odbor za izvajanje, ki ga bodo sestavljali višji tehnični strokovnjaki. Skupni odbor za izvajanje se bo redno sestajal, in sicer vsaj enkrat letno. Pripravljal bo letna poročila, v katerih bo ocenil doseženi napredek in oblikoval priporočila o ukrepih za nadaljnje dosežke, vključno z zagotavljanjem razvojnega sodelovanja v skladu z določbami Sporazuma iz Cotonouja in ustrezno določbo sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati.

               7.Dopolnjevanje

               Sporazumi o gospodarskem partnerstvu in razvojne strategije partneric AKP (zlasti strateški dokumenti za zmanjševanje revščine) se vzajemno podpirajo. Da se spodbudi doseganje ciljev iz sporazumov o gospodarskem partnerstvu, se bodo pogodbenice AKP zlasti zavezale, da bodo v celoti vključile sporazume o gospodarskem partnerstvu v svoje razvojne strategije, EU pa bo storila enako v okviru svojih strategij na področju razvojnega sodelovanja. To bi zajemalo podpiranje razvoja zasebnega sektorja, zlasti malih in srednjih podjetij (MSP), vključno s podpiranjem enakosti spolov v tem sektorju. Pogodbenice se bodo zavezale, da bodo v ta namen v okviru nacionalnih in regionalnih okvirnih programov namenile ustrezna sredstva v skladu z ustreznimi določbami Sporazuma iz Cotonouja in z ustrezno določbo sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati.

               8.Institucionalni okvir

               Za vsak sporazum o gospodarskem partnerstvu bo ustanovljen Skupni svet sporazuma o gospodarskem partnerstvu, ki bo opravljal naslednje naloge:

               –zagotavljanje, da sporazum o gospodarskem partnerstvu deluje pravilno;

               –preučevanje razvoja gospodarskega in trgovinskega sodelovanja med pogodbenicami;

               –iskanje ustreznih metod za preprečevanje težav, ki bi se lahko pojavile na področjih, ki jih zajema sporazum o gospodarskem partnerstvu, zlasti glede doseganja razvojnih ciljev sporazuma o gospodarskem partnerstvu;

               –izmenjava mnenj in dajanje priporočil o vseh vprašanjih skupnega interesa, ki se nanašajo na gospodarsko in trgovinsko sodelovanje, vključno s prihodnjimi ukrepi za ustrezno izvajanje sporazuma o gospodarskem partnerstvu in zlasti potrebo po zagotovitvi razvojnega sodelovanja v skladu z ustreznimi določbami Sporazuma iz Cotonouja in ustrezno določbo sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati.

               Sestava, pogostost, dnevni red in kraj srečanj skupnega Sveta sporazuma za gospodarsko partnerstvo se sporazumno določijo s posvetovanji med pogodbenicama.

               Svet sporazuma o gospodarskem partnerstvu bo pristojen za sprejemanje odločitev v zvezi z vsemi zadevami, ki jih zajema sporazum o gospodarskem partnerstvu. Svetu ministrov, ustanovljenem v skladu z določbami člena 15 Sporazuma iz Cotonouja in ustrezno določbo sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati, bo poročal o zadevah, ki so skupnega pomena za celotno skupino držav AKP in Evropsko unijo.

               V okviru sporazuma o gospodarskem partnerstvu bi morala biti določena redna posvetovanja in komunikacija s civilno družbo.

               9.Končne določbe

               Sporazumi o gospodarskem partnerstvu bodo vključevali:

               –poglavje o reševanju sporov in klavzulo o neizvajanju, vključno z določbami, ki ustrezajo členoma 96 in 97 Sporazuma iz Cotonouja in ustrezni določbi sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati. Določbe o reševanju sporov v zvezi s trgovino ali zadevami, povezanimi s trgovino, ne bodo vplivale na pravice in obveznosti pogodbenic v skladu s pravili STO, zlasti ne na Dogovor o pravilih in postopkih za reševanje sporov;

               –klavzulo o prihodnjem razvoju, ki določa, da se lahko sporazumi o gospodarskem partnerstvu razširijo, zlasti s pristopom, ali združijo, v skladu z napredkom pri regionalnem povezovanju;

               –klavzulo o začetku njihove veljavnosti, trajanju (neomejeno), prenehanju in uradnem obvestilu, ki se zahteva za odpoved, ter klavzulo o ozemeljski veljavnosti.

               Za namene sporazumov o gospodarskem partnerstvu pogodbenice na strani AKP pomenijo regionalno skupino ali njene države članice ali regionalno skupino in njene države članice, v skladu z njihovimi področji pristojnosti. Sporazumi o gospodarskem partnerstvu se uporabljajo tudi za ukrepe, ki jih sprejme kateri koli državni, regionalni ali lokalni organ znotraj ozemelj pogodbenic.

               10.Struktura in organizacija pogajanj

               V skladu z ustreznimi določbami Sporazuma iz Cotonouja in ustrezno določbo sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati, se bo obdobje pogajanj uporabilo tudi za krepitev zmogljivosti v javnem in zasebnem sektorju držav AKP, da bi se okrepila njihova sposobnost določanja in izvajanja ustreznih regionalnih in večstranskih trgovinskih strategij in politik. To bo vključevalo ukrepe za povečanje konkurenčnosti, krepitev regionalnih organizacij in podporo pobudam za regionalno trgovinsko povezovanje, po potrebi s pomočjo pri prilagajanju proračuna in fiskalni reformi, pa tudi za nadgradnjo infrastrukture in izboljšanje naložb. Te ukrepe bodo spremljale regionalne pripravljalne projektne skupine, ki jih bosta na začetku pogajanj skupaj ustanovili regionalna skupina, udeležena v pogajanjih o sporazumu o gospodarskem partnerstvu, ter Evropska unija. Regionalne pripravljalne projektne skupine bodo med drugim predložile predloge, ki jih bo treba upoštevati v okviru nacionalnega in regionalnega dialoga o načrtovanju programov med Evropsko unijo in državami AKP.

               Vzpostavljeni bodo ustrezni mehanizmi za zagotovitev, da bodo nedržavni akterji v EU in državah AKP obveščeni in vključeni v posvetovanja o vsebini pogajanj ter da bo zagotovljeno usklajevanje s tekočimi dialogi med državami AKP in EU.

                     (1)

                        Členi 45 do 51 in člen 78 Sporazuma iz Cotonouja ter ustrezna določba sporazuma, ki ga bo nasledil, ko se bo začel uporabljati.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 28.11.2019
            COM(2019) 608 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o posodobitvi pogajalskih smernic za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami (državami in regijami AKP)

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

               EU se je o sporazumih o gospodarskem partnerstvu pogajala z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami (v nadaljnjem besedilu: države in regije AKP) med letoma 2002 in 2014. Pogajala se je na podlagi obsežnega mandata in pogajalskih smernic, ki jih je Svet izdal 12. junija 2002 (9930/02).

               Vendar zaradi mnogih okoliščin, tudi zaradi omejitev zmogljivosti na strani partneric, sklenjeni sporazumi, ki se izvajajo, danes večinoma zajemajo samo blagovno menjavo. Druga področja (kot so storitve, naložbe in s trgovino povezana vprašanja) v te sporazume niso bila vključena, vendar so bila izrecno navedena za prihodnji pregled v tako imenovanih „klavzulah o pregledu“. To stanje pomeni, da trenutni sporazumi o gospodarskem partnerstvu niso popolnoma prilagojeni trgovinskim razmeram v 21. stoletju ter tako interesom EU kot tudi interesom zadevnih partnerskih držav. Zato je možno, da se bo v prihodnjih letih pojavil interes za „poglabljanje“ teh sporazumov, da se med drugim zajamejo tudi storitve, naložbe, trgovina in trajnostni razvoj, pravice intelektualne lastnine, politika varstva konkurence in javno naročanje.

               Danes 31 držav izvaja sedem različnih sporazumov o gospodarskem partnerstvu v državah in regijah AKP.

               Od tega je pet držav, ki trenutno izvajajo začasni sporazum o gospodarskem partnerstvu v Vzhodni in Južni Afriki (v nadaljnjem besedilu: ESA) (Mauritius, Madagaskar, Sejšeli, Zimbabve in od nedavnega Komori), zahtevalo začetek pogajanj na podlagi klavzule o pregledu. Cilj je celovit sporazum, ki jim bo pomagal izkoristiti priložnosti v okviru globalnih vrednostnih verig. Pogajanja o takem celovitem sporazumu so se začela 2. oktobra 2019 na Mauritiusu.

               Prihodnja pogajanja z državami in regijami AKP, vključno z ESA, bi potekala na podlagi obstoječih pogajalskih smernic, ki jih je Svet sprejel leta 2002 in so priložene njegovi odobritvi za začetek pogajanj. Obstoječe smernice iz leta 2002 so že celovite  in zajemajo skoraj vsa področja, povezana s trgovino. Ne glede na to, so danes delno zastarele z vidika besedila in niso povsem skladne z nedavnimi političnimi pobudami in prednostnimi nalogami EU z vidika razvoja trgovine po vsem svetu, kot sta na primer okrepitev naše trgovinske politike in politike trajnostnega razvoja.

               Svet je zato zahteval posodobitev pogajalskih smernic, sprejetih leta 2002, da bi uskladil besedilo in vsebino teh smernic z nedavnim razvojem dogodkov in politikami na področjih, povezanih s trgovino, zlasti s sporočilom Evropske komisije Trgovina za vse iz leta 2015, pa tudi z Agendo 2030, vključno z njenimi 17 glavnimi cilji trajnostnega razvoja, in Pariškim sporazumom za boj proti podnebnim spremembam, ki ga je leta 2015 sprejela mednarodna skupnost.

               Ta pobuda zato predstavlja prispevek k izvajanju sporočila Trgovina za vse, pri čemer je treba upoštevati tekoča pogajanja o sporazumu o partnerstvu po izteku sporazuma o partnerstvu iz Cotonouja. Prav tako kot svoj pomemben sestavni del upošteva zavezništvo Afrike in Evrope za trajnostne naložbe in delovna mesta, ki ga je predsednik Komisije predstavil septembra 2018, ter načrt za zunanje naložbe.

               Neposredni cilj te pobude je Komisiji zagotoviti posodobljene pogajalske smernice za sporazume o gospodarskem partnerstvu z državami in regijami AKP, ki so usklajene s sedanjo pogajalsko prakso EU in zagotavljajo, da morebitna nadaljnja pogajanja z državami in regijami AKP upoštevajo trenutne trgovinske izzive.

               Splošni cilj pogajanj so sodobni trgovinski sporazumi z državami in regijami AKP, ki bodo spodbujali trgovino in naložbe ter podpirali te države pri njihovem vključevanju v svetovno gospodarstvo.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

               Zgornji cilji so skladni s Pogodbo o Evropski uniji (PEU), ki določa, da bi se morala EU zavzemati za „spodbujanje vključitve vseh držav v svetovno gospodarstvo, skupaj s postopno odpravo omejitev v mednarodni trgovini“
                  1
               .

               Cilji so prav tako popolnoma v skladu s cilji Sporazuma iz Cotonouja in splošnimi načeli, ki jih ta sporazum spodbuja.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

               Cilji so skladni z drugimi politikami EU.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

               Prvi pododstavek člena 207(4) v povezavi s členom 218(3) in (4) PDEU.

               V skladu s členom 207(4) Svet o pogajanjih in sklenitvi sporazumov iz člena 207(3) odloča s kvalificirano večino.

               Komisija v skladu s členom 218(3) PDEU predloži priporočila Svetu, ki sprejme sklep o odobritvi začetka pogajanj.

               V skladu s členom 218(4) PDEU lahko Svet na pogajalca naslovi navodila in določi posebni odbor, v posvetovanju s katerim se vodijo pogajanja.

               V zvezi s pogajanji o sporazumih o gospodarskem partnerstvu je Svet leta 2002 že odobril začetek pogajanj in Komisiji izdal smernice. Vendar je treba pogajalske smernice posodobiti, da bi lahko nova pogajanja natančneje upoštevala nedavne politične pobude in prednostne naloge EU z vidika razvoja trgovine po vsem svetu. To med drugim pomeni, da bodo smernice morale odražati sedanje ambicije EU, da v svoje sporazume vključi mednarodno dogovorjena načela in pravila o delovnih in okoljskih vidikih, vključno s sklicevanjem na agendo za trajnostni razvoj do leta 2030 in Pariški sporazum za boj proti podnebnim spremembam. Obstoječe smernice prav tako ne odražajo potrebe po določbah za učinkovito izvajanje in spremljanje teh pravil ter mehanizmu za obravnavanje morebitnih sporov med pogodbenicami na tem področju.

               Zato Komisija priporoča Svetu, naj sprejme sklep na podlagi prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(3) in (4) PDEU.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

               Skupna trgovinska politika v skladu s členom 3 PDEU spada na področje izključne pristojnosti EU. Zato se načelo subsidiarnosti ne uporablja (člen 5(3) PEU).

               •Sorazmernost

               Priporočilo Komisije je v skladu z načelom sorazmernosti.

               •Izbira instrumenta

               Sklep Sveta Evropske unije o posodobitvi pogajalskih smernic za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami (državami in regijami AKP).

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

               Oddelek o naknadnem ocenjevanju v zvezi z izvajanjem sedanjega začasnega sporazuma o gospodarskem partnerstvu z državami ESA bo vključen v prihodnjo oceno učinka na trajnostni razvoj.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

               Posebna posvetovanja z državljani in zainteresiranimi stranmi niso predvidena, ker je posodobitev besedila omejena.

               Vendar se bo Komisija z državljani in zainteresiranimi stranmi posvetovala o posameznih pogajanjih, ki bi lahko potekala v prihodnosti v skladu s posodobljenimi pogajalskimi smernicami.

               Zlasti se bo za prihodnja pogajanja z državami ESA, ki izvajajo sporazum o gospodarskem partnerstvu, začela izvajati ocena učinka na trajnostni razvoj, da bi se lahko opravila obširna posvetovanja z državljani in zainteresiranimi stranmi, tako v EU kot tudi v regiji ESA, o morebitnem učinku novih trgovinskih tem, ki jih je treba vključiti v Sporazum. Prve razprave so se začele oktobra 2019, ocena učinka na trajnostni razvoj pa bo opravljena vzporedno s pogajanji, da bi se njeni rezultati lahko vključili v ta proces.

               Ocena učinka na trajnostni razvoj je platforma za sistematičen dialog med zainteresiranimi stranmi in trgovinskimi pogajalci, in sicer s poglobljenim posvetovanjem, v okviru katerega se sodelovanje omogoči vsem zainteresiranim stranem.

               Med glavnimi zainteresiranimi stranmi, s katerimi se bo posvetovalo v okviru ocene učinka na trajnostni razvoj, so javni sektor, nevladne organizacije, podjetja, socialni partnerji in akademski krogi.

               Razen sporazuma o gospodarskem partnerstvu med EU in ESA v tej fazi niso predvidena nadaljnja pogajanja za poglobitev ali razširitev drugih obstoječih sporazumov o gospodarskem partnerstvu. Vsa taka prizadevanja bodo spremljali ocene morebitnega učinka za posamezne regije in države ter celovita posvetovanja z zainteresiranimi stranmi.

               Komisija se prav tako redno posvetuje z zainteresiranimi stranmi, med drugim v strokovni skupini za trgovinske sporazume
                  2
                in prek dialoga s civilno družbo
                  3
               .

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

               Ni relevantno.

               •Ocena učinka

               Ocena učinka v tej fazi ni potrebna, ker pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z državami in regijami AKP temeljijo na obstoječi pooblastitvi Komisije s strani Sveta iz leta 2002. V vsebino pogajanj niso vključena nova področja politike. Gre za nadaljevanje pogajanj, ki potekajo že več let.

               Poleg tega je predhodna ocena učinka običajno opravljena le, če je treba podpreti odločitev o začetku pogajanj z nekaterimi trgovinskimi partnerji, tj. preden Svet odobri začetek pogajanj. V tem primeru je Svet že potrdil, da za poglobitev pogajanj z ESA ni potrebna nova odobritev.

               Ker je obseg sprememb sedanjih pogajalskih smernic omejen, učinek ne bi smel biti velik.

               Kot je navedeno v oddelku o posvetovanjih z zainteresiranimi stranmi, Evropska komisija načrtuje oceno učinka pogajanj na trajnostni razvoj za nova pogajanja z ESA, ki se bodo začela v začetku leta 2020. Ta bo vključevala oddelek o naknadni oceni v zvezi z izvajanjem sedanjega začasnega sporazuma o gospodarskem partnerstvu. To bi nam zagotovilo oceno učinkov, ki presegajo to, kar počnemo v okviru običajnih ocen učinkov na trajnostni razvoj. Enak pristop bi se lahko uporabljal za vsa prihodnja pogajanja v zvezi s poglabljanjem drugih obstoječih sporazumov o gospodarskem partnerstvu.

               •Ustreznost in poenostavitev ureditve

               Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

               Pobuda v celoti spoštuje Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti člen 8 o varstvu osebnih podatkov.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

               Pobuda nima proračunskih posledic.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

               Ni relevantno.

               •Obrazložitveni dokumenti (za direktive)

               Ni relevantno.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

               Ni relevantno.

               Priporočilo za

               SKLEP SVETA

               o posodobitvi pogajalskih smernic za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami (državami in regijami AKP)

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Svet Evropske unije je 12. junija 2002 sprejel smernice za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami (državami in regijami AKP).

               (2)Sporazumi o gospodarskem partnerstvu, sklenjeni z državami in regijami AKP, vključujejo klavzule o pregledu za prihodnji pregled teh sporazumov.

               (3)Pogajalske smernice je treba posodobiti, da bi lahko nova pogajanja natančneje upoštevala nedavne politične pobude in prednostne naloge EU z vidika razvoja trgovine po vsem svetu –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen

               Pogajalske smernice za pogajanja o sporazumih o gospodarskem partnerstvu z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami in regijami (državami in regijami AKP), naslovljene na Komisijo, se spremenijo, kakor je določeno v Prilogi.

               Člen 2

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        Člen 21(2)(e) PEU.

                     (2)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 5.2.2019
            COM(2019) 70 final
            Priporočilo za
            SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike o čezmejnem dostopu do elektronskih dokazov za pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.
                     OKVIR

               Uporaba storitev za družbene medije, spletno pošto, sporočila in aplikacije za komuniciranje, delo, druženje in pridobivanje informacij, tudi v nezakonite namene, narašča, hkrati s tem pa narašča tudi čezmejni pretok podatkov. Vse večje število kazenskih preiskav zato temelji na elektronskih dokazih, ki niso javno dostopni. Dejstvo, da na internetu ni meja in da je storitve mogoče pridobiti od kjer koli na svetu, tudi od podjetij izven Evrope, pomeni, da je olajševanje čezmejnega dostopa do elektronskih dokazov pereče vprašanje, ki zadeva skoraj vse vrste kriminala. Nedavni teroristični napadi so nas opozorili na to, da je treba nujno poiskati načine, da bodo tožilci in sodniki iz držav članic Evropske unije lahko hitreje in učinkoviteje zavarovali in pridobili elektronske dokaze.

               V več kot polovici vseh kazenskih preiskav danes je potreben dostop do čezmejnih elektronskih dokazov. Elektronski dokazi so potrebni v približno 85 % kazenskih preiskav, pri dveh tretjinah teh preiskav pa je treba dokaze pridobiti od ponudnikov spletnih storitev v drugi jurisdikciji. Število zahtev, naslovljenih na glavne ponudnike spletnih storitev, se je med letoma 2013 in 2018 povečalo za 84 %. Te vrste podatkov so v kazenskih preiskavah bistvene za identifikacijo oseb ali pridobitev informacij o njihovih dejavnostih.

               Izraz elektronski dokazi se nanaša na različne vrste podatkov v elektronski obliki, ki so pomembni za preiskovanje in pregon kaznivih dejanj ter se pogosto hranijo na strežnikih ponudnikov spletnih storitev. Mednje sodijo vsebinski podatki, kot so elektronska pošta, sporočila SMS, fotografije in videoposnetki, ter nevsebinski podatki, kot so podatki o naročniku ali prometu v zvezi s spletnim računom.

               Sodelovanje med pravosodnimi organi je tradicionalni način sodelovanja organov pri obravnavi vseh vrst kaznivih dejanj. Instrument, ki ga države članice danes najpogosteje uporabljajo pri zahtevi do dostopa do čezmejnih elektronskih dokazov v večini drugih držav Evropske unije, je evropski preiskovalni nalog.

               Države članice Evropske unije pri zahtevah do tretjih držav (ter Danske in Irske, ki ne sodelujeta v evropskem preiskovalnem nalogu) uporabljajo medsebojno pravno pomoč. Na obeh straneh je vključenih več različnih organov. Postopki so bili zasnovani v času pred internetom, ko je bil obseg zahtev neprimerno manjši kot danes in ko dokazi še zdaleč niso bili tako neobstojni, kot to velja za elektronske dokaze.

               Med glavnimi prejemnicami zahtev držav članic Evropske unije (kot tudi od povsod drugod po svetu) za vzajemno pravno pomoč za dostop do elektronskih dokazov so Združene države Amerike, v katerih imajo sedež največji ponudniki storitev. Sporazum o medsebojni pravni pomoči med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike je bil podpisan 25. junija 2003 in je začel veljati 1. februarja 2010. Sporazum je ključni čezatlantski mehanizem za zagotavljanje učinkovitega sodelovanja na področju kazenskega pravosodja ter boja proti organiziranemu kriminalu in terorizmu.

               Prvi skupni pregled sporazuma je bil izveden leta 2016
                  1
               . Pri tem je bilo ugotovljeno, da sporazum prinaša dodano vrednost odnosom za medsebojno pravno pomoč med EU in ZDA ter na splošno deluje dobro. Prizadevanja za izboljšanje tega sodelovanja se bodo nadaljevala. Čeprav je pravosodno sodelovanje med javnimi organi, tudi z organi Združenih držav Amerike, ključnega pomena, je ta metoda glede na neobstojnost elektronskih dokazov pogosto prepočasna, saj traja povprečno deset mesecev, in lahko povzroči nesorazmerne stroške. Poleg tega je, čeprav je suverenost pomemben vidik pravosodnega sodelovanja v posamezni preiskavi, vse bolj običajno, da je edina povezava z drugo državo lokacija podatkov ali ponudnika storitev. Kar zadeva izrecno elektronske dokaze, je skupni pregled iz leta 2016 spodbudil države članice k neposrednemu sodelovanju s ponudniki storitev s sedežem v ZDA, da bi se elektronski dokazi hitreje in učinkoviteje zavarovali in pridobivali.

               Kot alternativni kanal do pravosodnega sodelovanja se je razvilo neposredno sodelovanje s ponudniki storitev s sedežem v ZDA. Omejeno je na nevsebinske podatke
                  2
                in je z vidika zakonodaje ZDA prostovoljno. V praksi gre za to, da javni organi države članice Evropske unije stopijo v stik neposredno s ponudnikom storitev v Združenih državah Amerike in nanj v skladu z nacionalnimi pravili o kazenskem postopku naslovijo zahtevo za podatke, do katerih ima ponudnik storitev dostop in ki se običajno nanašajo na uporabnika njegovih storitev. To se nanaša na nekatere ponudnike storitev s sedežem v Združenih državah Amerike in v manjši meri na Irskem, ki se neposredno in prostovoljno odzivajo na zahteve organov držav članic za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj, kadar se zahteve nanašajo na nevsebinske podatke.

               Zakonodaja ZDA
                  3
                ponudnikom storitev s sedežem v ZDA omogoča neposredno sodelovanje z evropskimi javnimi organi, kar zadeva nevsebinske podatke. Vendar je to sodelovanje prostovoljno. Tako so ponudniki oblikovali lastne politike ali pa se za vsak primer posebej odločijo, ali in kako bodo sodelovali. Poleg povečanja neposrednega sodelovanja s ponudniki storitev se je v nedavnih sodbah in sodnih zadevah v Združenih državah Amerike skušalo pojasniti, ali imajo organi ZDA pravico, da od ponudnika storitev, katerega glavni sedež je v Združenih državah Amerike, zahtevajo podatke, shranjene v tujini; ena takih zadev je zadeva „Microsoft Ireland“
                  4
               .

               Število zahtev za neposredno in prostovoljno sodelovanje se je hitro povečalo in je leta 2017 preseglo število 124 000. Neposredno prostovoljno sodelovanje v primerjavi z vzajemno pravno pomočjo omogoča hitrejši dostop, vendar je omejeno na nevsebinske podatke. Poleg tega je lahko nezanesljivo, upoštevanje ustreznih postopkovnih zaščitnih ukrepov ni vedno zagotovljeno, izvajati ga je mogoče le z omejenim številom ponudnikov storitev, ki pa uporabljajo različne politike, ni pregledno in prevzemanje odgovornosti je pomanjkljivo. Posledična razdrobljenost lahko povzroči pravno negotovost ter vzbuja vprašanja o zakonitosti pregona in pomisleke o varstvu temeljnih pravic in postopkovnih zaščitnih ukrepov za osebe, povezane s takimi zahtevami. Poleg tega je izpolnjenih manj kot polovica zahtev, naslovljenih na ponudnike storitev
                  5
               .

               Kar zadeva morebitne vzajemne zahteve organov ZDA do ponudnikov storitev v Evropski uniji, pravni okvir za telekomunikacije v številnih državah članicah nacionalnim ponudnikom telekomunikacijskih storitev trenutno prepoveduje neposredno odzivanje na zahteve tujih organov, tudi kadar se te nanašajo na nevsebinske podatke. Poleg tega ni pravnega okvira, ki bi omogočal neposredno sodelovanje v drugih komunikacijskih sektorjih. Običajno lahko organi ZDA take podatke od ponudnikov storitev v EU pridobijo samo z zahtevo za medsebojno pravno pomoč.

               2.
                     CILJI PREDLOGA

               Evropska komisija se je v evropski agendi za varnost iz aprila 2015
                  6
                zavezala, da bo pregledala ovire v kazenskih preiskavah kaznivih dejanj, ki jih omogoča kibernetski prostor, zlasti v zvezi s čezmejnim dostopom do elektronskih dokazov. Komisija je 17. aprila 2018 Evropskemu parlamentu in Svetu predložila predlog uredbe o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah
                  7
                in predlog direktive o določitvi harmoniziranih pravil o imenovanju pravnih zastopnikov za namene zbiranja dokazov v kazenskih postopkih (v nadaljnjem besedilu: predloga o elektronskih dokazih)
                  8
               .

               Namen teh predlogov je pospešiti proces zagotavljanja in pridobivanja elektronskih dokazov v Evropski uniji neposredno od ponudnikov storitev, ki imajo sedež v drugi jurisdikciji. Področje uporabe predlogov vključuje posebne vrste ponudnikov storitev, ki opravljajo storitve v Evropski uniji. Ponudnik ponuja storitve v Evropski uniji, kadar uporabnikom v eni ali več državah članicah omogoča, da uporabljajo njegove storitve, in kadar je pomembno povezan z Unijo, na primer ker ima sedež v kateri od držav članic ali ker zagotavlja storitve velikemu številu uporabnikov v tej državi članici. Ponudniki, ki niso prisotni v Evropski uniji, morajo imenovati pravnega zastopnika, od katerega je mogoče zahtevati izvršitev naloga za posredovanje dokazov.

               Evropski svet je poudaril pomen tega vprašanja tako na notranji kot na zunanji ravni. V sklepih Evropskega sveta z dne 18. oktobra 2018 je navedeno, da „[bi bilo treba] tudi najti rešitve za zagotovitev hitrega in učinkovitega čezmejnega dostopa do elektronskih dokazov, kar bi omogočilo učinkovit boj na ravni EU, pa tudi na mednarodni ravni, proti terorizmu ter drugim hudim kaznivim dejanjem in organiziranemu kriminalu. Do konca zakonodajnega obdobja bi bilo treba doseči dogovor glede predlogov Komisije o elektronskih dokazih in o dostopu do finančnih informacij ter o izboljšanju boja proti pranju denarja
                  9
               . Poleg tega bi morala Komisija nujno predložiti pogajalske mandate za mednarodna pogajanja o elektronskih dokazih.“

               Predloga Komisije o elektronskih dokazih zagotavljata podlago za usklajen in skladen pristop znotraj Evropske unije in pristop Evropske unije na mednarodni ravni ob ustreznem upoštevanju pravil Evropske unije, vključno z nediskriminacijo med državami članicami Evropske unije in njihovimi državljani. Čeprav je Komisija v svoji oceni učinka za predloga o elektronskih dokazih že ugotovila, da bi se predloga lahko koristno dopolnila z dvo- ali večstranskimi sporazumi o čezmejnem dostopu do elektronskih dokazov s spremljajočimi zaščitnimi ukrepi, se je odločila, da predlaga pravila EU o ustreznih načinih in zaščitnih ukrepih za čezmejni dostop do elektronskih dokazov pred začetkom pogajanj s tretjimi stranmi.

               Na mednarodni ravni potekajo razprave v okviru pogajanj o Drugem dodatnem protokolu h Konvenciji Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti
                  10
               . Čezmejni dostop do elektronskih dokazov je bil redna točka na srečanjih ministrov EU in ZDA za pravosodje in notranje zadeve.

               Komisija istočasno sprejema priporočili o začetku pogajanj z Združenimi državami Amerike in pogajalskih smernicah za sodelovanje pri pogajanjih o Drugem dodatnem protokolu h Konvenciji Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti. Oba procesa bosta sicer napredovala različno hitro, vendar obravnavata povezana vprašanja, zaveze, sprejete pri enih pogajanjih, pa bi lahko imele neposredni učinek na druga pogajanja.

               Medtem ko predloga o elektronskih dokazih obravnavata položaj posebnih vrst ponudnikov storitev, ki zagotavljajo storitve na trgu EU, obstaja tveganje nasprotujočih si obveznosti, ki izhajajo iz zakonodaj tretjih držav. Da bi se obravnavala taka kolizija zakonov in upoštevala skladnost z načelom mednarodne pravne kurtoazije, predloga o elektronskih dokazih vsebujeta določbe za posebne mehanizme v primeru, da se ponudnik storitev sooča z nasprotujočimi si obveznostmi, ki izhajajo iz zakonodaje tretje države, kadar se zahtevajo dokazi. Ti mehanizmi vključujejo postopek sodne presoje za pojasnitev take situacije. Sporazum med EU in ZDA bi moral biti namenjen izogibanju nasprotujočim si obveznostim med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike.

               Glavni ponudniki storitev, ki imajo ustrezne dokaze za kazenske preiskave, delujejo v sodni pristojnosti ZDA. Zakon o shranjenih komunikacijah iz leta 1986 prepoveduje razkritje vsebinskih podatkov, nevsebinske podatke pa je mogoče posredovati prostovoljno. Zakon o pojasnitvi zakonite čezmejne rabe digitalnih podatkov (Clarifying Lawful Overseas Use of Data Act, CLOUD Act), ki ga je Kongres Združenih držav sprejel 23. marca 2018, s spremembo zakona o shranjenih komunikacijah iz leta 1986 pojasnjuje, da morajo ponudniki storitev s sedežem v ZDA izpolnjevati v ZDA odrejene naloge za razkritje vsebinskih in nevsebinskih podatkov, ne glede na to, kje se taki podatki shranjujejo, tudi če se shranjujejo v Evropski uniji. Zakon omogoča tudi sklenitev izvršnih sporazumov s tujimi vladami, na podlagi katerih bi lahko ponudniki storitev s sedežem v ZDA vsebinske podatke posredovali neposredno zadevnim tujim vladam. Zakon se uporablja za shranjene podatke in prestrezanje žične ali elektronske komunikacije, kazniva dejanja, za katera velja, pa so „huda kazniva dejanja“. Za izvršne sporazume s tujimi vladami veljajo nekateri pogoji, da ima tuja država vzpostavljene zadostne zaščitne ukrepe, vključno z omejitvijo dostopa do podatkov, povezanih z državljani ZDA.

               Namen te pobude je s skupnimi pravili obravnavati posebno pravno vprašanje dostopa do vsebinskih in nevsebinskih podatkov, ki jih hranijo ponudniki storitev v Evropski uniji ali Združenih državah Amerike. Ta pobuda bi v okviru mednarodnega sporazuma dopolnila predloga o elektronskih dokazih EU, in sicer z obravnavanjem kolizije zakonov, zlasti glede vsebinskih podatkov in pospešitve dostopa do elektronskih dokazov. To priporočilo vključuje pogajalske smernice za začetek pogajanj o sporazumu o čezmejnem dostopu do elektronskih dokazov, ki bi zajemal celotno Evropsko unijo in Združene države Amerike. Evropska unija je zainteresirana za celovit sporazum z Združenimi državami Amerike, tako z vidika varstva evropskih pravic in vrednot, na primer zasebnosti in varstva osebnih podatkov, kot z vidika naših lastnih varnostnih interesov.

               Kot je bilo že navedeno, zakonodaja ZDA (zakon o shranjenih komunikacijah iz leta 1986) v sedanji obliki ponudnikom storitev s sedežem v ZDA onemogoča, da bi se odzivali na zahteve tujih organov za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj. Zakonodaja ZDA trenutno zahteva, da se pred izvršitvijo zahteve tretje države za medsebojno pravno pomoč navedejo verjetni vzroki. Ponudniki storitev iz držav članic Evropske unije se trenutno ne morejo odzivati na neposredne zahteve organov tretjih držav. Sporazum med EU in ZDA bi dopolnil cilj in učinkovitost predlogov o elektronskih dokazih, zlasti kar zadeva vsebinske podatke, ki jih ponudniki storitev, ki imajo sedež v Združenih državah Amerike, hranijo v Združenih državah Amerike. Omogočil bi neposredno sodelovanje s ponudnikom storitev, in sicer z oblikovanjem učinkovitejšega pravnega okvira za sodne organe, saj imajo izvajalci v EU trenutno težave pri pridobivanju vsebinskih podatkov prek zahtev za medsebojno pravno pomoč.

               Kar zadeva nevsebinske podatke, organi ZDA zaradi vse večjega števila zahtev za pravno pomoč, naslovljenih na Združene države Amerike, spodbujajo organe za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj in sodne organe EU, naj nevsebinske podatke zahtevajo neposredno od ponudnikov storitev s sedežem v ZDA, ponudniki storitev s sedežem v ZDA pa se v skladu z zakonodajo ZDA na take zahteve lahko odzovejo, niso pa tega dolžni storiti. Sporazum med EU in ZDA bi zagotovil večjo gotovost in jasne postopkovne zaščitne ukrepe, zmanjšal pa bi razdrobljenost, s katero se organi EU soočajo pri dostopu do nevsebinskih podatkov, ki jih hranijo ponudniki storitev s sedežem v ZDA. Omogočil bi tudi vzajemni dostop organov ZDA do podatkov, ki jih hranijo ponudniki storitev iz EU.

               Priporočilo za sklep Sveta je, naj se začnejo pogajanja med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike, da bi se sklenil čezatlantski sporazum o čezmejnem dostopu do elektronskih dokazov za uporabo v kazenskih postopkih neposredno od ponudnikov storitev. Cilj sporazuma je mehanizme sodelovanja prilagoditi digitalni dobi, tako da se sodstvu in organom za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj zagotovijo orodja za obravnavo današnjih načinov komunikacije storilcev kaznivih dejanj in boj proti sodobnim oblikam kriminalitete.

               Sporazum med Evropsko unijo in Združenimi državami bi prinesel številne praktične prednosti:

               ·zagotovil bi vzajemni dostop pravosodnih organov do vsebinskih podatkov;

               ·obravnaval bi dostop do nevsebinskih podatkov na podlagi nalogov pravosodnih organov, organom EU in ZDA zagotovil vzajemni dostop ter pregledal pogoje in zaščitne ukrepe za neposredno sodelovanje ponudnikov storitev;

               ·prispeval bi k izboljšanju pravočasnega dostopa pravosodnih organov do podatkov;

               ·obravnaval bi tveganje kolizije zakonov;

               ·zmanjšal bi tveganje razdrobljenosti pravil in postopkov ter poenotil pravice in zaščitne ukrepe s tem, da bi vse države članice Evropske unije pred Združenimi državami Amerike nastopile z enotnim pogajalskim mandatom, kar bi zagotovilo nediskriminacijo med državami članicami Evropske unije in njihovimi državljani;

               ·pojasnil bi zavezujočo naravo in izvrševanje nalogov za ponudnike storitev ter podrobno opredelil obveznosti pravosodnih organov.

               Sporazum bi moral biti pogojen s strogimi zaščitnimi mehanizmi za temeljne pravice. Namen teh pogajalskih smernic je izboljšati pravno varnost za organe, ponudnike storitev in prizadete osebe, pri čemer je treba zagotoviti sorazmernost, varstvo temeljnih pravic, preglednost in odgovornost tako pravosodnih organov kot ponudnikov storitev.

               3.
                     VELJAVNI PREDPISI S PODROČJA ZADEVNE POLITIKE

               Sedanji pravni okvir EU sestavljajo instrumenti sodelovanja Unije v kazenskih zadevah, kot so Direktiva 2014/41/EU o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah (direktiva o EPN)
                  11
               , Konvencija o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije
                  12
               , Uredba (EU) 2018/1727 o Eurojustu
                  13
               , Uredba (EU) 2016/794 o Europolu
                  14
               , Okvirni sklep Sveta 2002/465/PNZ o skupnih preiskovalnih skupinah
                  15
                in predlog uredbe o preprečevanju razširjanja terorističnih spletnih vsebin
                  16
               .

               Komisija je 17. aprila 2018 Svetu in Evropskemu parlamentu predložila predlog uredbe o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah
                  17
                in predlog direktive o določitvi harmoniziranih pravil o imenovanju pravnih zastopnikov za namene zbiranja dokazov v kazenskih postopkih
                  18
               . Evropska unija je sklenila vrsto dvostranskih sporazumov med Unijo in tretjimi državami, na primer sporazum o medsebojni pravni pomoči med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike
                  19
               . Ta sporazum naj bi dopolnjeval te ureditve.

               Osebni podatki, na katere se nanaša to priporočilo za sklep Sveta, so zavarovani in jih je mogoče obdelovati le v skladu s Splošno uredbo o varstvu podatkov (GDPR)
                  20
               , kar zadeva organe v Evropski uniji pa v skladu z direktivo o varstvu podatkov, ki jih obdelujejo policija in organi kazenskega pravosodja (direktiva o varstvu podatkov pri preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju kaznivih dejanj)
                  21
               . Sporazum bi moral dopolnjevati sporazum med EU in ZDA o varstvu podatkov in zasebnosti, imenovan tudi „krovni sporazum“, ki je začel veljati 1. februarja 2017, ter zakon ZDA o sodnem varstvu (U.S. Judicial Redress Act), saj bi koristi zakona ZDA o zasebnosti, ki ga je Kongres Združenih držav sprejel 24. februarja 2016, razširil na državljane EU.

               Podatki o elektronskih komunikacijah, na katere se nanaša to priporočilo za sklep Sveta, so zavarovani in se lahko obdelujejo le v skladu z Direktivo 2002/58/ES (direktivo o zasebnosti in elektronskih komunikacijah)
                  22
               .

               Sporazum bi moral spoštovati temeljne pravice, svoboščine in splošna načela prava EU, kot so zapisani v Pogodbah Evropske unije in Listini o temeljnih pravicah, procesne pravice, vključno s pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča, domnevo nedolžnosti in pravico do obrambe, načeloma zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni ter vsemi obveznostmi, ki jih imajo organi za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj ali pravosodni organi v zvezi s tem. Kar zadeva potrebne zaščitne ukrepe za varstvo osebnih podatkov, ki se prenašajo iz Evropske unije organom za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj v ZDA, bodo veljavne določbe Sporazuma med EU in ZDA o varstvu podatkov in zasebnosti dopolnjevali dodatni zaščitni ukrepi, ki upoštevajo stopnjo občutljivosti zadevnih kategorij podatkov in edinstvene zahteve za prenos elektronskih dokazov neposredno od ponudnikov storitev.

               Sporazum prav tako ne bi smel posegati v druge obstoječe mednarodne sporazume o pravosodnem sodelovanju v kazenskih zadevah med organi, kot je sporazum o medsebojni pravni pomoči med EU in ZDA. Sporazum bi moral v dvostranskih odnosih med Združenimi državami Amerike in Evropsko unijo prevladati nad katerim koli sporazumom ali dogovorom, doseženim v pogajanjih o Drugem dodatnem protokolu h Konvenciji Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti.

               Svet odobri začetek pogajanj, sprejme pogajalske smernice in odobri podpis in sklenitev sporazuma, kot je določeno v členu 218(3) in (4) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               Temeljne pravice

                  Sporazum bi lahko vplival na več temeljnih pravic:

               ·pravice posameznika, do katerega podatkov se dostopa: vključno s pravico do varstva osebnih podatkov, pravico do spoštovanja zasebnega in družinskega življenja, pravico do svobode izražanja in združevanja, pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča, domnevo nedolžnosti in pravico do obrambe ter načeloma zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni;

               ·pravice ponudnika storitev: pravico do svobode gospodarske pobude in pravico do učinkovitega pravnega sredstva;

               ·pravico do svobode in varnosti.

                  Ob upoštevanju ustrezne zakonodaje o zasebnosti in varstvu podatkov bi bilo treba v sporazum vključiti zadostne in pomembne zaščitne ukrepe, da se zagotovi varstvo pravic teh oseb v skladu s splošnimi načeli prava EU in ustrezno sodno prakso Sodišča Evropske unije.

                  Sporazum med EU in ZDA bi moral biti skladen s predlogoma Komisije o elektronskih dokazih, tako med njunim razvojem v zakonodajnem postopku kot v končni sprejeti obliki.

                  Da bi se preprečile kolizije zakonov in izboljšal dostop za organe, bo pomemben del pogajanj namenjen opredelitvam kazenskih postopkov, za katere bi se taki podatki lahko pridobili, vrstam podatkov, za katere se bo sporazum uporabljal, zahtevam za izdajo naloga, pravnim sredstvom in zaščitnim ukrepom ter vrstam zadevnih kaznivih dejanj. Opredelitve in področje uporabe bi morali biti skladni z opredelitvami in področji uporabe pravil o elektronskih dokazih znotraj EU, kakor se razvijajo.

                  Komisija meni, da je sklenitev celovitega sporazuma v interesu tako Evropske unije kot Združenih držav Amerike, saj bi ta zagotovil pravno jasnost za pravosodne organe in organe za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj na obeh straneh ter preprečil nasprotujoče si pravne obveznosti za ponudnike storitev. To je tudi edini način, da se prepreči, da za državljane EU in ponudnike storitev iz EU veljajo različna pravila glede na njihovo državljanstvo oziroma državo sedeža.

                  Sporazum bi pojasnil zavezujočo naravo in izvrševanje nalogov za ponudnike storitev ter podrobno opredelil obveznosti pravosodnih organov.

                  V točkah 1–3 pogajalskih smernic Komisija predlaga tri glavne cilje sporazuma, in sicer, prvič, da se določijo skupna pravila ter obravnavajo kolizije zakonov za naloge za vsebinske in nevsebinske podatke, ki jih sodni organi iz ene pogodbenice naslovijo na ponudnike storitev, za katere velja zakonodaja druge pogodbenice, drugič, da se na podlagi takega naloga omogoči vzajemno neposredno posredovanje elektronskih dokazov od ponudnika storitev organu prosilcu, in tretjič, da se zagotovi spoštovanje temeljnih pravic, svoboščin in splošnih načel prava EU, kot so zapisani v Pogodbah Evropske unije in Listini o temeljnih pravicah.

                  V točki 4 pogajalskih smernic Komisija predlaga, naj se sporazum uporablja za kazenske postopke, ki vključujejo tako predobravnavno fazo kot fazo sojenja. To bi moralo biti skladno s členom 3 predlagane uredbe o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah. Tako v predobravnavni fazi kot v fazi sojenja se uporablja vsa pravna zaščita za prizadete osebe, zlasti kazenski postopkovni zaščitni ukrepi.

                  Komisija v točki 5 pogajalskih smernic predlaga, naj sporazum ustvari vzajemne pravice in obveznosti pogodbenic sporazuma.

                  Komisija v točki 6 pogajalskih smernic predlaga, naj se v sporazumu določijo opredelitve in vrste podatkov, za katere naj sporazum velja, vključno z vsebinskimi in nevsebinskimi podatki. Vsebinski podatki se nanašajo na vsebino elektronske komunikacije in veljajo za kategorijo elektronskih dokazov, pri kateri je vdorov največ. Nevsebinski podatki so tako podatki o naročnikih, ki so najpogosteje zahtevana vrsta podatkov za namene kazenskih preiskav, in podatki o prometu, kamor sodijo informacije o identiteti pošiljateljev in prejemnikov elektronskih sporočil in metapodatki, vključno s časom, pogostostjo in trajanjem komunikacije.

                  V točki 7 pogajalskih smernic Komisija predlaga, naj se v sporazumu natančno opredelijo področje uporabe v smislu kaznivih dejanj, za katera se sporazum uporablja, in pragovi ravni kazni. To bi moralo biti skladno s členom 5(4) predlagane uredbe o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah. Organ izdajatelj bi moral v posameznem primeru zagotoviti, da je ukrep nujen in sorazmeren, tudi glede na resnost preiskovanega kaznivega dejanja. Sporazum bi moral vključevati ustrezne pragove ravni kazni za vsebinske in nevsebinske podatke. Skladen bi moral biti s triletnim pragom, ki omejuje področje uporabe instrumenta na hujša kazniva dejanja, ne da bi se izvajalcem čezmerno omejevala možnost njegove uporabe.

                  Komisija v točki 8 pogajalskih smernic predlaga, naj se v sporazumu določijo pogoji, ki jih je treba izpolniti, preden pravosodni organ lahko izda nalog, in načine, na katere se nalog vroči. To bi moralo biti skladno s členom 5 predlagane uredbe o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah, v katerem so določeni pogoji za izdajo naloga.

                  Komisija v točki 9 pogajalskih smernic predlaga, naj se v sporazum vključi klavzula, ki omogoča učinkovita pravna sredstva za osumljence in obdolžence v kazenskem postopku. V sporazumu bi bilo treba določiti tudi, v kakšnih okoliščinah ima ponudnik storitev pravico ugovarjati nalogu. Glede prizadetih oseb je izhodišče za te določbe člen 17 predloga uredbe o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah, ki zagotavlja, da so osebam, ki jih zadeva evropski nalog za posredovanje, na voljo učinkovita pravna sredstva v skladu z nacionalno zakonodajo, običajno med kazenskim postopkom. Pravna sredstva posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki, so opredeljena tudi v Direktivi (EU) 2016/680 in Uredbi (EU) 2016/679. Ker je nalog zavezujoč ukrep, vpliva tudi na pravice ponudnikov storitev, zlasti na pravico do svobode gospodarske pobude in pogoje za to. Komisija predlaga, naj se v sporazum vključi pravica ponudnika storitev do vložitve nekaterih zahtevkov v državi izdajateljici, na primer če naloga ni izdal ali potrdil pravosodni organ.

                  Komisija v točki 10 pogajalskih smernic predlaga, naj se v sporazumu določi rok za posredovanje podatkov, ki se zahtevajo z nalogom. To bi moralo biti skladno s členom 9 predlagane uredbe o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah, ki določa, da morajo naslovniki odgovoriti v običajnem roku desetih dni, da pa organi lahko postavijo krajši rok, če je to upravičeno.

                  Komisija v točki 11 pogajalskih smernic predlaga, da sporazum ne bi smel posegati v druge obstoječe mednarodne sporazume o pravosodnem sodelovanju v kazenskih zadevah med organi, kot je sporazum o medsebojni pravni pomoči med EU in ZDA.

                  V točki 12 pogajalskih smernic Komisija predlaga, naj sporazum v dvostranskih odnosih med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike prevlada nad Konvencijo Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti in katerim koli sporazumom ali dogovorom, doseženim v pogajanjih o Drugem dodatnem protokolu h Konvenciji, kolikor določbe slednjega sporazuma ali dogovora zadevajo vprašanja, obravnavana v tem sporazumu.

                  Komisija v točki 13 pogajalskih smernic predlaga, naj bo sporazum vzajemen glede kategorij oseb, katerih podatki se ne smejo zahtevati v skladu s tem sporazumom. Sporazum ne bi smel razlikovati med osebami iz različnih držav članic Evropske unije. Komisija meni, da je ta sporazum, ki se bo uporabljal po vsej EU, zaščitni ukrep za dosego te zahteve.

                  Točke 14–16 smernic zajemajo zaščitne ukrepe za varstvo podatkov, ki so potrebni za ta posebni sporazum. V točki 14 pogajalskih smernic je navedeno, da bi moral sporazum s sklicem določiti uporabo Sporazuma med EU in ZDA o varstvu podatkov in zasebnosti oziroma „krovnega sporazuma“. Komisija v točki 15 navaja, da bi moral sporazum dopolnjevati krovni sporazum z dodatnimi zaščitnimi ukrepi, ki upoštevajo stopnjo občutljivosti zadevnih kategorij podatkov in edinstvene zahteve za prenos elektronskih dokazov neposredno od ponudnikov storitev in ne med organi. V točki 16 so navedeni dodatni zaščitni ukrepi, ki jih Komisija predlaga kot potrebne za ta sporazum, vključno z navedbo namena, omejitvijo namena, priglasitvijo in nadaljnjim prenosom.

                  Točka 17 pogajalskih smernic zajema dodatne procesne pravice, ki jih Komisija predlaga kot potrebne za to, da bi se upoštevale posebne zahteve za prenos elektronskih dokazov neposredno od ponudnikov storitev in ne med organi. Te zahteve vključujejo to, da se podatki ne smejo zahtevati za uporabo v kazenskih postopkih, ki bi lahko privedli do smrtne kazni, sorazmernost nalogov in posebne zaščitne ukrepe za podatke, zaščitene s privilegiji in imunitetami. Med sojenjem v državi izdajateljici je treba upoštevati tudi imunitete in privilegije nekaterih poklicev, kot je odvetniški, in temeljne interese nacionalne varnosti ali obrambe države naslovnika. Presoja pravosodnega organa je v tem smislu dodatni zaščitni ukrep.

               Komisija v določbah o upravljanju iz točk 18–23 pogajalskih smernic predlaga, naj sporazum vključuje redne skupne preglede njegove uporabe in klavzulo o njegovem trajanju. Predlaga se tudi, naj se pogodbenici med seboj posvetujeta, da bi olajšali reševanje morebitnih sporov v zvezi z razlago ali uporabo sporazuma. Za olajšanje postopka pregleda bi bilo treba na obeh straneh zbirati statistične podatke. Poleg tega se v pogajalskih smernicah predlaga, naj prihodnji sporazum vključuje klavzulo o začasni prekinitvi in prenehanju v primeru, da s posvetovalnim postopkom ni mogoče rešiti spora.

               Priporočilo za

               SKLEP SVETA

               o odobritvi začetka pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike o čezmejnem dostopu do elektronskih dokazov za pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               (1)
                     Komisija je 17. aprila 2018 Evropskemu parlamentu in Svetu predložila predlog uredbe o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah in predlog direktive o določitvi harmoniziranih pravil o imenovanju pravnih zastopnikov za namene zbiranja dokazov v kazenskih postopkih (v nadaljnjem besedilu: predloga o elektronskih dokazih)
                  23
               . Svet se je 7. decembra 2018
                  24
                na Svetu za pravosodje in notranje zadeve dogovoril o splošnem pristopu glede predloga Komisije za uredbo.

               (2)
                     Začeti bi bilo treba pogajanja za sklenitev sporazuma med Unijo in Združenimi državami Amerike o čezmejnem dostopu sodnih organov v kazenskem postopku do elektronskih dokazov, ki jih hrani ponudnik storitev.

               (3)
                     Sporazum bi moral vključevati potrebne zaščitne ukrepe za temeljne pravice in svoboščine ter upoštevati načela, ki jih priznava Listina Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico do zasebnega in družinskega življenja, stanovanja ter komunikacij iz člena 7 Listine, pravico do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine, pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča iz člena 47 Listine, domnevo nedolžnosti in pravico do obrambe iz člena 48 Listine ter načeli zakonitosti in sorazmernosti kaznivih dejanj in kazni iz člena 49 Listine. Sporazum bi bilo treba uporabljati v skladu z navedenimi pravicami in načeli.

               (4)
                     V skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) 2018/1725
                  25
                Evropskega parlamenta in Sveta je bilo opravljeno posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je mnenje podal ...
                  26
                –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija se pooblasti, da se v imenu Evropske unije pogaja o sporazumu med Unijo in Združenimi državami Amerike o čezmejnem dostopu pravosodnih organov v kazenskem postopku do elektronskih dokazov, ki jih hrani ponudnik storitev.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja bi bilo treba izvesti ob posvetovanju s posebnim odborom, ki ga imenuje Svet.

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        Pregled sporazuma o medsebojni pomoči med EU in ZDA iz leta 2010 z dne 7. aprila 2016, 7403/16.

                     (2)

                        Vsebinski podatki se lahko pridobijo le s prostovoljnim pristankom ter v primerih, ki štejejo za izredne in vključujejo nevarnost smrti ali resne telesne poškodbe katere koli osebe.

                     (3)

                        Člen 2701 (2) Zakona o elektronskih komunikacijah in zasebnosti (Electronic Communications and Privacy Act), 1986 (ECPA) 41.

                     (4)

                        Zadeva je bila obravnavana na vrhovnem sodišču ZDA 27. februarja 2018. Sodišče je zadevo 17. aprila 2018 zavrnilo, potem ko je od strank prejelo informacijo, da je bil podpisan zakon o pojasnitvi zakonite čezmejne rabe digitalnih podatkov (Clarifying Lawful Overseas Use of Data Act, CLOUD Act), kar omogoča izdajo novega naloga za pridobitev zahtevanih informacij od Microsofta.

                     (5)

                        Ocena učinka Komisije, priložena svežnju o elektronskih dokazih, SWD(2018) 118 final z dne 17. aprila 2018.

                     (6)

                        Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu: Evropska agenda za varnost, COM(2015) 185 final z dne 28. aprila 2015.

                     (7)

                        Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah, COM(2018) 225 final z dne 17. aprila 2018.

                     (8)

                        Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi harmoniziranih pravil o imenovanju pravnih zastopnikov za namene zbiranja dokazov v kazenskih postopkih, COM(2018) 226 final z dne 17. aprila 2018.

                     (9)

                        Medtem ko potekajo pogajanja z Evropskim parlamentom in Svetom, se je Svet 7. decembra 2018 na Svetu za pravosodje in notranje zadeve dogovoril o splošnem pristopu glede predloga Komisije za uredbo.

                     (10)

                        Konvencija Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti, sklenjena v Budimpešti (CETS št. 185) z dne 23. novembra 2001,
                  http://conventions.coe.int
                  .

                     (11)

                  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2014/41/EU
                   z dne 3. aprila 2014 o evropskem preiskovalnem nalogu v kazenskih zadevah (UL L 130, 1.5.2014, str. 1).

                     (12)

                  Akt Sveta z dne 29. maja 2000
                   o ustanovitvi Konvencije o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije, v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji.

                     (13)

                        Uredba (EU) 2018/1727 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. novembra 2018 o Agenciji Evropske unije za pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah (Eurojust) ter nadomestitvi in razveljavitvi Sklepa Sveta 2002/187/PNZ.

                     (14)

                  Uredba (EU) 2016/794
                   Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) ter nadomestitvi in razveljavitvi sklepov Sveta 2009/371/PNZ, 2009/934/PNZ, 2009/935/PNZ, 2009/936/PNZ in 2009/968/PNZ.

                     (15)

                  Okvirni Sklep Sveta 2002/465/PNZ
                   z dne 13. junija 2002 o skupnih preiskovalnih skupinah.

                     (16)

                        Predlog uredbe o preprečevanju razširjanja terorističnih spletnih vsebin z dne 12. septembra 2018, COM(2018) 640 final.

                     (17)

                        Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah, COM(2018) 225 final z dne 17. aprila 2018.

                     (18)

                        Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi harmoniziranih pravil o imenovanju pravnih zastopnikov za namene zbiranja dokazov v kazenskih postopkih, COM(2018) 226 final z dne 17. aprila 2018.

                     (19)

                  Sklep Sveta 2009/820/SZVP
                   z dne 23. oktobra 2009 o sklenitvi Sporazuma o izročitvi med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike ter Sporazuma o medsebojni pravni pomoči med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike v imenu Evropske unije.

                     (20)

                  Uredba (EU) 2016/679
                   Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES.

                     (21)

                  Direktiva (EU) 2016/680
                   Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ.

                     (22)

                        Direktiva 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. julija 2002 o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij (Direktiva o zasebnosti in elektronskih komunikacijah) (UL L 201, 31.7.2002, str. 37), spremenjena z Direktivo 2009/136/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembah Direktive 2002/22/ES o univerzalnih storitvah in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami, Direktive 2002/58/ES o obdelavi osebnih podatkov in varstvu zasebnosti na področju elektronskih komunikacij in Uredbe (ES) št. 2006/2004 o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov.

                     (23)

                        Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah, COM(2018) 225 final z dne 17. aprila 2018. Predlog direktive Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi harmoniziranih pravil o imenovanju pravnih zastopnikov za namene zbiranja dokazov v kazenskih postopkih, COM(2018) 226 final z dne 17. aprila 2018.

                     (24)

                        Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem nalogu za posredovanje in evropskem nalogu za zavarovanje elektronskih dokazov v kazenskih zadevah, splošni pristop Sveta, ST 15292 2018 INIT z dne 12. decembra 2018.

                     (25)

                        Uredba (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL L 295, 21.11.2018, str. 39).

                     (26)

                        UL C ….

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 5.2.2019
            COM(2019) 70 final
            PRILOGA
            k
            priporočilu za SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Združenimi državami Amerike o čezmejnem dostopu do elektronskih dokazov za pravosodno sodelovanje v kazenskih zadevah

               PRILOGA

               1.CILJI

               Komisija bi si morala med pogajanji prizadevati za dosego posebnih ciljev, podrobneje razloženih v nadaljevanju, pri tem pa zagotoviti, da bo izid pogajanj skladen z notranjimi pravili Unije o elektronskih dokazih, kakor se bodo razvijala v zakonodajnem postopku sozakonodajalcev Unije in kakršna bo njihova končna sprejeta oblika. Ta notranja pravila bodo služila kot izhodišče pogajalskega stališča Unije.

               1.Določijo se skupna pravila ter obravnavajo kolizije zakonov za naloge za pridobitev elektronskih dokazov v obliki vsebinskih in nevsebinskih podatkov, ki jih pravosodni organi iz ene pogodbenice naslovijo na ponudnike storitev, za katere velja zakonodaja druge pogodbenice. To bi moralo zmanjšati tveganje razdrobljenosti praks in pravnih pravil ter okrepiti pravno varnost med Unijo in Združenimi državami Amerike pri pridobivanju elektronskih dokazov v kazenskih postopkih.

               2.Omogoči se vzajemni neposredni prenos elektronskih dokazov od ponudnika storitev organu prosilcu, kakor je določeno v odstavku 1.

               3.Zagotovi se spoštovanje temeljnih pravic, svoboščin in splošnih načel prava EU, kot so zapisani v Pogodbah Evropske unije in Listini o temeljnih pravicah, vključno s sorazmernostjo, procesnimi pravicami, domnevo nedolžnosti in pravicami do obrambe oseb v kazenskem postopku ter zasebnostjo in varstvom osebnih podatkov ter podatkov o komunikaciji, kadar se taki podatki obdelujejo, vključno s prenosom organom za preprečevanje, odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj v tretjih državah, ter spoštovanje kakršnih koli obveznosti, ki jih imajo organi za odkrivanje in preiskovanje kaznivih dejanj ali pravosodni organi v zvezi s tem.

               Za dosego ciljev iz dela 1 bi sporazum moral obravnavati zlasti naslednje elemente:

               2.NARAVA IN PODROČJE UPORABE SPORAZUMA

               4.Sporazum bi se moral uporabljati za kazenske postopke, ki vključujejo tako predobravnavno fazo kot fazo sojenja.

               5.Sporazum bi moral ustvariti vzajemne pravice in obveznosti pogodbenic.

               6.Sporazum bi moral določiti opredelitve in vrste podatkov, za katere naj sporazum velja, vključno z vsebinskimi in nevsebinskimi podatki.

               7.Sporazum bi moral natančno opredeliti področje uporabe v smislu kaznivih dejanj, za katera se sporazum uporablja, in pragove ravni kazni.

               8.Sporazum bi moral določiti pogoje, ki jih je treba izpolniti, preden pravosodni organ lahko izda nalog, in načine, na katere se nalog vroči.

               9.Sporazum bi moral vsebovati klavzulo, ki omogoča učinkovita pravna sredstva za posameznike, na katere se nanašajo osebni podatki, v kazenskem postopku. Sporazum bi moral določiti tudi, v kakšnih okoliščinah ima ponudnik storitev pravico ugovarjati nalogu.

               10.Sporazum bi moral določiti rok za posredovanje podatkov, ki se zahtevajo z nalogom.

               11.Sporazum prav tako ne bi smel posegati v druge obstoječe mednarodne sporazume o pravosodnem sodelovanju v kazenskih zadevah med organi, kot je sporazum o medsebojni pravni pomoči med EU in ZDA.

               12.Sporazum bi moral v dvostranskih odnosih med Unijo in Združenimi državami Amerike prevladati nad Konvencijo Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti in katerim koli sporazumom ali dogovorom, doseženim v pogajanjih o Drugem dodatnem protokolu h Konvenciji Sveta Evrope o kibernetski kriminaliteti, kolikor določbe slednjega sporazuma ali dogovora zadevajo vprašanja, obravnavana v tem sporazumu.

               3.ZAŠČITNI UKREPI

               13.Sporazum bi moral biti vzajemen glede kategorij oseb, katerih podatki se ne smejo zahtevati v skladu s tem sporazumom. Sporazum ne bi smel razlikovati med osebami iz različnih držav članic Evropske unije.

               14.Sporazum bi moral s sklicem določati uporabo Sporazuma med EU in ZDA o varstvu podatkov in zasebnosti oziroma „krovnega sporazuma“, ki je začel veljati 1. februarja 2017.

               15.Sporazum bi moral dopolnjevati krovni sporazum z dodatnimi zaščitnimi ukrepi, ki upoštevajo stopnjo občutljivosti zadevnih kategorij podatkov in edinstvene zahteve za prenos elektronskih dokazov neposredno od ponudnikov storitev in ne med organi.

               16.Dodatni zaščitni ukrepi za varstvo zasebnosti in podatkov, ki bi jih bilo treba pregledati glede na področje uporabe sporazuma, bi morali med drugim vključevati naslednje:

               (a)opredelitev namenov, za katere se osebni podatki in podatki o elektronskih komunikaciji lahko zahtevajo in prenesejo;

               (b)zahtevo, da je nalog omejen na osebne podatke in podatke o elektronski komunikaciji, ki so nujni in sorazmerni z nameni, zaradi katerih se do njih dostopa;

               (c)zahtevo, da je treba o uporabi in razkritju drugim organom ZDA, ki jih ne zavezuje krovni sporazum, obvestiti pristojni pravosodni organ, imenovan v državi članici, v kateri ima ponudnik storitev sedež ali predstavništvo, in od tega pravosodnega organa pridobiti predhodno dovoljenje ter da sta uporaba in razkritje dovoljena le, če je zagotovljeno, da organ prejemnik učinkovito varuje osebne podatke in podatke o elektronski komunikaciji v skladu z določbami sporazuma. Pri presoji o takem predhodnem dovoljenju bi moral pristojni pravosodni organ ustrezno upoštevati vse zadevne dejavnike, vključno z resnostjo kaznivega dejanja in namenom, za katerega se podatki prvotno posredujejo;

               (d)zahtevo, da je nadaljnji prenos drugim tretjim državam dovoljen le, če je prejemnik organ, ki je odgovoren za preprečevanje, preiskovanje, odkrivanje ali pregon kaznivih dejanj, vključno s terorizmom, ter da je treba o takem prenosu obvestiti pristojni pravosodni organ, ki ga imenuje država članica, v kateri ima ponudnik storitev sedež ali predstavništvo, in od tega pravosodnega organa pridobiti predhodno dovoljenje. Pri presoji o takem predhodnem dovoljenju bi moral pristojni pravosodni organ upoštevati vse dejavnike, določene v členu 7(2) krovnega sporazuma;

               (e)sporazum lahko upošteva izjemne okoliščine in zaščitne ukrepe, potrebne za primer, kadar bi bil nadaljnji prenos dovoljen brez predhodnega dovoljenja v primeru resne in neposredne nevarnosti za javno varnost v državi članici ali tretji državi;

               (f)priglasitev incidenta na področju varnosti podatkov pristojnemu organu, ki ga imenuje država članica, v kateri ima ponudnik storitev sedež ali predstavništvo, se izvede pod pogoji iz člena 10(2) krovnega sporazuma.

               17.Dodatni zaščitni ukrepi za procesne pravice in podatkov, ki bi jih bilo treba pregledati glede na področje uporabe sporazuma, bi morali med drugim vključevati naslednje:

               (a)primerne zaščitne ukrepe za zagotovitev, da se podatki ne smejo zahtevati za uporabo v kazenskem postopku, v katerem bi lahko bila dosojena smrtna kazen;

               (b)ustrezne pogoje za zagotovitev nujnosti in sorazmernosti nalogov za dostop do elektronskih dokazov, pri čemer je treba zlasti ustrezno razlikovati med kategorijami podatkov;

               (c)postopkovne zaščitne ukrepe za posameznike, v zvezi s katerimi je bil izdan nalog za podatke v okviru kazenskega postopka;

               (d)posebne zaščitne ukrepe za podatke, zaščitene s privilegiji in imunitetami;

               (e)zaščitne ukrepe glede zaupnosti za organe in ponudnike storitev, vključno z zahtevami po nerazkritju.

               4.UPRAVLJANJE SPORAZUMA

               18.Sporazum bi moral določati, da pogodbenici izvajata redne skupne preglede uporabe sporazuma in proučujeta, kako bi se sporazum najbolje izkoristil. Da se olajša ta postopek, bi bilo treba na obeh straneh zbirati statistične podatke.

               19.Sporazum bi moral vsebovati klavzulo o trajanju. To, ali naj bo trajanje nedoločeno ali določeno, se oceni ob upoštevanju izidov pogajanj. V vsakem primeru bi bilo treba vključiti določbo o tem, da se mora sporazum v primernem času pregledati.

               20.Sporazum bi moral določati, da se pogodbenici med seboj posvetujeta, da bi olajšali reševanje morebitnih sporov v zvezi z razlago ali uporabo sporazuma.

               21.Sporazum bi moral določati možnost začasne prekinitve ali prenehanja sporazuma s strani katere koli pogodbenice v primeru, da spora ni mogoče rešiti z navedenim posvetovalnim postopkom.

               22.Sporazum bi moral vsebovati klavzulo o ozemeljskem področju uporabe.

               23.Sporazum bo enako verodostojen v vseh uradnih jezikih Unije.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 5.6.2019
            COM(2019) 538 final
            Priporočilo za
            SKLEP SVETA
            o ugotovitvi, da Romunija na podlagi priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov
            {SWD(2019) 533 final}

               Priporočilo za

               SKLEP SVETA

               o ugotovitvi, da Romunija na podlagi priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
                  1
                in zlasti četrtega pododstavka člena 10(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Junija 2017 in junija 2018 je Svet v skladu s členom 121(4) Pogodbe ugotovil, da je v Romuniji prišlo do znatnega ugotovljenega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja oziroma prilagoditvene poti za njegovo dosego. Glede na ugotovljena znatna odklona je Svet obakrat Romuniji izdal priporočilo za sprejetje potrebnih ukrepov za odpravo znatnega odklona.

               (2)Svet je 4. decembra 2018 ugotovil
                  2
               , da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov na podlagi priporočila Sveta z dne 22. junija 2018
                  3
               . Na tej podlagi je Svet 4. decembra 2018 v revidiranem priporočilu
                  4
                Romunijo pozval, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 4,5 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1,0 % BDP. Romuniji je priporočil tudi, naj za zmanjšanje primanjkljaja uporabi morebitne nepričakovane prihodke, medtem ko bi morali ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti. Svet je določil, da mora Romunija do 15. aprila 2019 poročati o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi priporočila z dne 4. decembra 2018.

               (3)Komisija je 14. in 15. marca 2019 v Romuniji opravila misijo okrepljenega nadzora z namenom spremljanja na kraju samem v skladu s členom -11(2) Uredbe (ES) št. 1466/97. Potem ko je Komisija svoje predhodne ugotovitve sporočila romunskim organom, da podajo pripombe, je 5. junija 2019 o svojih ugotovitvah poročala Svetu. Te ugotovitve so bile javno objavljene. Komisija v poročilu ugotavlja, da romunski organi ne nameravajo ukrepati na podlagi priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018. Organi so Komisiji potrdili, da vlada ne namerava upoštevati priporočene strukturne prilagoditve. Organi se še naprej osredotočajo na to, da nominalni primanjkljaj ostane pod pragom 3 % BDP iz Pogodbe, s čimer se želijo izogniti korektivnemu delu Pakta za stabilnost in rast. Proračunski cilj za leto 2019 je ciljni primanjkljaj v višini 2,8 % BDP v smislu računovodstva na podlagi nastanka poslovnega dogodka. V skladu z lastnimi ocenami vlade v času misije bi navedeni nominalni primanjkljaj pomenil strukturno prilagoditev v višini približno 0,1 % v primerjavi z letom 2018, kar je znatno manj od priporočila Sveta.

               (4)Romunski organi so 20. aprila 2018, tj. po roku, ki ga je določil Svet, predložili poročilo o ukrepih, ki so jih sprejeli na podlagi priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018. V poročilu so ponovili, da sta njihova cilja za leto 2019 nominalni primanjkljaj v višini 2,8 % BDP in le majhno zmanjšanje strukturnega primanjkljaja. Fiskalni učinek sporočenih ukrepov je precej manjši od zahteve iz priporočila Sveta.

               (5)V letu 2019 naj bi na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 rast neto primarnih javnofinančnih odhodkov znašala 11,6 %, kar je precej nad merilom rasti odhodkov v višini 4,5 %. Strukturni saldo naj bi se v letu 2019 poslabšal za 0,7 % BDP in dosegel primanjkljaj v višini 3,6 % BDP. To je v nasprotju s priporočenim strukturnim izboljšanjem v višini 1,0 % BDP glede na leto 2018. Oba stebra torej kažeta na odklon od priporočene prilagoditve. Merilo rasti odhodkov kaže na odklon v višini 2,1 % BDP. Strukturni saldo potrjuje to analizo in kaže na nekoliko manjši odklon v višini 1,7 % BDP. Velikost odklona, na katerega kaže strukturni saldo, je manjša zaradi nepričakovano visokih prihodkov in višjega deflatorja BDP. Ob upoštevanju navedenih dejavnikov celovita ocena potrjuje odklon od priporočene prilagoditve.

               (6)Napovedano povečanje primanjkljaja v primerjavi z letom 2018 je tako kot v prejšnjih letih v veliki meri posledica povečanja odhodkov za sredstva za zaposlene v javnem sektorju. Po jesenski napovedi Komisije iz leta 2018, ki je bila podlaga za priporočilo Sveta z dne 4. decembra 2018, so organi uvedli nove davke v telekomunikacijskem, energetskem in bančnem sektorju. Po drugi strani pa so organi odobrili znižanja davkov v gradbenem sektorju in povečali nekatere socialne prejemke in nadomestila.

               (7)Iz navedenih ugotovitev sledi sklep, da odziv Romunije na priporočilo Sveta z dne 4. decembra 2018 ni bil zadosten. Fiskalni napor je znatno nižji od letne strukturne prilagoditve v višini 1,0 % BDP za leto 2019, kar ustreza nominalni stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov, ki v letu 2019 ne presega 4,5 % –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov na podlagi priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018.

               Člen 2

               Ta sklep je naslovljen na Romunijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 323, 19.12.2018, str. 16.

                     (3)

                        UL C 223, 27.6.2018, str. 3.

                     (4)

                        UL C 460, 21.12.2018, str. 1.