Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Malte, 2005-2008


title: Priporočilo Komisije z dne 7. maja 2009 o regulaciji cen zaključevanja klicev v fiksnih in mobilnih omrežjih EU

text:
               20.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 124/67

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 7. maja 2009
   o regulaciji cen zaključevanja klicev v fiksnih in mobilnih omrežjih EU
   (2009/396/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –
   ob upoštevanju pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (1) in zlasti člena 19(1) Direktive,
   po posvetovanju z Odborom za komunikacije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 8(3) Direktive 2002/21/ES nacionalni regulativni organi (NRO) prispevajo k razvoju notranjega trga med drugim tako, da na pregleden način sodelujejo med seboj in s Komisijo, da bi zagotovili razvoj dosledne regulativne prakse. Vendar je bilo med ocenjevanjem več kot 850 osnutkov ukrepov, priglašenih na podlagi člena 7 Direktive 2002/21/ES, ugotovljeno, da še vedno obstajajo nedoslednosti pri reguliranju cen zaključevanja govornega klica.

               (2)

               Čeprav je v večini držav članic na splošno predvidena določena stroškovna naravnanost, se ukrepi za nadzorovanje cen še vedno večinoma razlikujejo. Poleg številnih različnih instrumentov za razčlenitev stroškov se ti instrumenti tudi različno izvajajo. To še povečuje razlike med veleprodajnimi cenami zaključevanja klicev v Evropski uniji, kar je mogoče le delno razložiti z nacionalnimi posebnostmi. Skupina evropskih regulatorjev (ERG), ustanovljena s Sklepom Komisije 2002/627/ES (2), je to priznala v Skupnem stališču o simetričnosti cen zaključevanja klicev v fiksnem in mobilnem omrežju. NRO so obenem manjšim operaterjem fiksne ali mobilne telefonije večkrat odobrili višje cene zaključevanja klicev in to utemeljili tako, da so ti operaterji novi operaterji na trgu, ki še ne dosegajo prihrankov obsega, in/ali pa zanje veljajo drugačni stroškovni pogoji. Te asimetrije so prisotne znotraj držav in prek državnih meja, čeprav postopoma izginjajo. Skupina evropskih regulatorjev je v skupnem stališču priznala, da bi cene zaključevanja klicev običajno morale biti simetrične in da je treba asimetrijo primerno upravičiti.

               (3)

               Zelo različne regulacije cen zaključevanja klicev v fiksnih in mobilnih omrežjih bistveno izkrivljajo razmere na trgu. Pri trgih zaključevanja klicev gre za dvostranski dostop, saj imata oba povezovalna operaterja koristi od povezovanja klicev, ker pa tudi tekmujeta med seboj za naročnike, imajo cene zaključevanja klicev pomembne strateške in konkurenčne posledice. Kadar cene zaključevanja klicev presegajo dejanske stroške, to povzroči precejšnje premike med trgi fiksne in mobilne telefonije in uporabniki. Poleg tega lahko pride na trgih, kjer imajo operaterji asimetrične tržne deleže, do precej večjih plačil manjših konkurentov večjim. Ob tem pa absolutne cene zaključevanja klicev v mobilnih omrežjih v primerjavi s cenami v številnih državah zunaj Evropske unije ter cenami zaključevanja klicev v fiksnih omrežjih na splošno v nekaterih državah članicah ostajajo visoke, kar pomeni visoke, čeprav padajoče cene za končne uporabnike. Visoke cene zaključevanja klicev običajno pomenijo visoke maloprodajne cene odhodnih klicev, kar zmanjšuje njihovo uporabo ter posledično blaginjo potrošnikov.

               (4)

               Dosedanje pomanjkanje usklajevanja pri uporabi načel stroškovnega računovodstva na trgu zaključevanja klicev potrjuje, da je potreben skupni pristop, ki bo zagotovil večjo pravno varnost in spodbujal morebitne vlagatelje, obenem pa zmanjšal regulativno breme za obstoječe operaterje, ki trenutno delujejo v več državah članicah. Cilj enotne regulacije na trgih zaključevanja klicev je jasen; priznavajo ga NRO in Komisija ga je večkrat poudarila pri ocenjevanju osnutkov ukrepov na podlagi člena 7 Direktive 2002/21/ES.

               (5)

               Nekatere določbe regulativnega okvira za elektronska komunikacijska omrežja in storitve predvidevajo izvajanje nujno potrebnih in primernih mehanizmov stroškovnega računovodstva in obveznosti cenovnega nadzora, in sicer v členih 9, 11 in 13 v povezavi z uvodno izjavo 20 Direktive 2002/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju (v nadaljnjem besedilu: direktiva o dostopu) (3).

               (6)

               Priporočilo Komisije 2005/698/ES z dne 19. septembra 2005 o ločenem računovodstvu in sistemih stroškovnega računovodstva na osnovi regulativnega okvira za elektronske komunikacije (4) vsebuje okvir za dosledno uporabo posebnih določb v zvezi s stroškovnim računovodstvom in ločenim računovodstvom, katerih namen je izboljšati preglednost regulativnih računovodskih sistemov, metod, revizijskih postopkov in postopkov poročanja v korist vseh udeleženih strank.

               (7)

               Veleprodajno zaključevanje govornih klicev je storitev, ki je potrebna za zaključevanje klicev na klicanih številkah (v fiksnih omrežjih) ali klicih naročnikom (v mobilnih omrežjih). Sistem zaračunavanja temelji v Evropski uniji na načelu „plača tisti, ki kliče“, kar pomeni, da klicano omrežje določa ceno zaključevanja klica, plača pa jo kličoče omrežje. Storitev se klicani stranki ne zaračuna, zato se ta običajno ne odzove na ceno zaključevanja klica, ki jo določi njen ponudnik omrežja. V tem smislu so glavna skrb regulativnih organov na področju konkurence pretirane cene. Visoke cene zaključevanja klicev se povrnejo z višjimi cenami klicev za končne uporabnike. Če upoštevamo dvostransko naravo trgov zaključevanja klicev, je druga morebitna težava na področju konkurence med drugim navzkrižno subvencioniranje med operaterji. Te morebitne težave na področju konkurence so značilne tako za trge zaključevanja klicev v fiksnih omrežjih kot tudi za trge zaključevanja klicev v mobilnih omrežjih. Ker lahko operaterji, ki zaključujejo klice, cene dvignejo bistveno nad raven stroškov, velja stroškovna naravnanost za najprimernejši srednjeročni odziv na ta problem. V uvodni izjavi 20 Direktive 2002/19/ES je navedeno, da mora biti metoda pokrivanja stroškov v skladu z okoliščinami. Glede na posebne značilnosti trgov zaključevanja klicev ter z njimi povezanih vprašanj na področju konkurence in distribucije Komisija že dlje časa priznava, da bi se z določitvijo skupnega pristopa na podlagi standarda dejanskih stroškov in uporabe simetričnih cen za zaključevanje klicev spodbujala učinkovitost in trajnostna konkurenca ter povečale koristi za uporabnike v smislu cene in ponudbe storitev.

               (8)

               V skladu s členom 8(1) Direktive 2002/21/ES države članice zagotovijo, da NRO pri opravljanju regulativnih nalog, opredeljenih v navedeni direktivi in v posebnih direktivah, zlasti direktivah, katerih namen je zagotoviti učinkovito konkurenco, dosledno upoštevajo zahtevo po tehnološko nevtralni zakonski ureditvi. V členu 8(2) Direktive 2002/21/ES je tudi predvideno, da NRO podpirajo konkurenco tako, da med drugim poskrbijo, da uporabniki v celoti izkoristijo ugodnosti v smislu izbire, cene in kakovosti storitve ter da ni izkrivljanja ali omejevanja konkurence. Da bi dosegli te cilje in enotno uporabo v vseh državah članicah, bi bilo treba regulirane cene zaključevanja klicev čim prej znižati na raven stroškov, ki jih imajo učinkoviti operaterji.

               (9)

               V konkurenčnem okolju bi operaterji tekmovali glede na tekoče stroške in ne bi prejeli nadomestila za stroške, ki so jih ustvarili z neučinkovitim delovanjem. Zato bi bilo treba podatke o preteklih stroških pretvoriti v podatke o tekočih stroških, kar bi odražalo stroške učinkovitega operaterja, ki uporablja sodobno tehnologijo.

               (10)

               Operaterji, ki prejmejo nadomestilo za dejanske stroške, nastale pri zaključevanju klicev, niso dovolj spodbujeni k izboljšanju učinkovitosti. Izvajanje modela „od spodaj navzgor“ je v skladu s konceptom omrežja, ki naj bi ga uvedel učinkovit operater, medtem ko ekonomski oziroma tehnični model učinkovitega omrežja temelji na tekočih stroških. Upošteva potrebno količino opreme in ne dejansko zagotovljene količine opreme ter zanemarja neposredne stroške.

               (11)

               Glede na to, da model „od spodaj navzgor“ temelji predvsem na izpeljanih stroških (npr. omrežni stroški se izračunajo na podlagi informacij prodajalcev opreme), želijo regulativni organi morda uskladiti rezultate modela „od spodaj navzgor“ z rezultati modela „od zgoraj navzdol“, da bi dobili čim robustnejše rezultate in se izognili velikim neskladnostim pri stroških poslovanja, stroških kapitala in porazdelitvi stroškov na domnevnega in dejanskega operaterja. Da bi NRO ugotovil in izboljšal morebitne pomanjkljivosti modela „od spodaj navzgor“, kot je asimetričnost podatkov, lahko rezultate uporabe modela „od spodaj navzgor“ primerja z rezultati, ki izhajajo iz ustreznega modela „od zgoraj navzdol“, pri katerem se uporabljajo revidirani podatki.

               (12)

               Model izračunavanja stroškov bi moral temeljiti na izbiri učinkovitih tehnologij, ki se lahko zagotovijo v obdobju, ki ga model obravnava, če jih je mogoče opredeliti. Torej bi lahko danes pripravljeni model „od spodaj navzgor“ načeloma predpostavljal, da osrednje omrežje za fiksna omrežja temelji na omrežjih naslednje generacije. Model za mobilna omrežja „od spodaj navzgor“ bi moral temeljiti na tehnologijah druge in tretje generacije, ki se uporabljajo pri dostopovnem delu omrežja, in odražati pričakovano stanje, medtem ko bi lahko osrednji del temeljil na omrežjih prihodnje generacije.

               (13)

               Glede na posebne značilnosti trgov zaključevanja klicev je treba stroške storitev zaključevanja klicev izračunati na podlagi predvidenih dolgoročnih prirastnih stroškov (LRIC). Pri modelu LRIC so vsi stroški spremenljivi, in ker se predvideva, da se vsa sredstva dolgoročno nadomestijo, omogoča določanje cen na osnovi modela LRIC učinkovito povrnitev stroškov. Modeli LRIC upoštevajo le tiste stroške, ki nastanejo pri zagotavljanju predvidenega prirasta. Pristop, ki temelji na prirastnih stroških, upošteva samo dejansko nastale stroške, ki jih ne bi bilo, če storitve, vključene v prirast, ne bi več izvajali (tem stroškom se je torej mogoče izogniti), in spodbuja učinkovito proizvodnjo in potrošnjo ter zmanjšuje morebitno izkrivljanje konkurence. Bolj ko se cene zaključevanja klicev razlikujejo od prirastnih stroškov, večje je izkrivljanje konkurence med trgi fiksne in mobilne telefonije in/ali med operaterji z asimetričnimi tržnimi deleži in prometnimi tokovi. Zato je upravičena uporaba čistega pristopa LRIC, pri čemer je ustrezni prirastek veleprodajna storitev zaključevanja klicev, vključeni pa so samo stroški, ki se jim je mogoče izogniti. Poleg tega bi bilo na podlagi pristopa LRIC mogoče kriti vse stalne in spremenljive stroške (ker stalni stroški postanejo v daljšem časovnem obdobju spremenljivi), ki dodatno nastanejo pri opravljanju veleprodajne storitve zaključevanja klicev, kar bi olajšalo učinkovito povrnitev stroškov.

               (14)

               Stroški, ki se jim je mogoče izogniti, so razlika med opredeljenimi skupnimi dolgoročnimi stroški operaterja, ko izvaja vse svoje storitve, in opredeljenimi skupnimi dolgoročnimi stroški istega operaterja, ko izvaja vse svoje storitve razen veleprodajne storitve zaključevanja klicev, s katero oskrbuje tretje stranke (tj. ločeni stroški operaterja, ki ne zagotavlja zaključevanja klicev tretjim strankam). Da bi zagotovili primeren pripis stroškov, je treba razlikovati med stroški, ki so odvisni od prometa, tj. vsemi stalnimi in spremenljivimi stroški, ki se povečajo, ko se poveča promet, in stroški, ki niso odvisni od prometa, tj. vsemi stroški, ki se ne povečajo, ko se poveča promet. Da bi opredelili stroške, ki se jim je mogoče izogniti pri veleprodajnem zaključevanju klicev, je treba zanemariti stroške, ki niso odvisni od prometa. Poleg tega bi bilo morda primerno, da se stroške, odvisne od prometa, najprej dodeli drugim storitvam (npr. vzpostavljanju povezave, sporočilom SMS in MMS, širokopasovnim storitvam, zakupljenim vodom itd.), pri čemer bi bilo veleprodajno zaključevanje klicev storitev, ki bi jo upoštevali kot zadnjo. Stroški, nastali pri veleprodajni storitvi zaključevanja klicev, bi morali biti torej visoki samo toliko kot dodatni stroški, ki nastanejo pri opravljanju storitve. Posledično bi moralo stroškovno računovodstvo, ki temelji na dolgoročnih prirastnih stroških veleprodajne storitve zaključevanja klicev na trgih fiksne in mobilne telefonije, dopuščati povrnitev samo tistih stroškov, ki se jim je mogoče izogniti, če se veleprodajne storitve zaključevanja klicev ne bi več zagotavljale tretjim strankam.

               (15)

               Opaziti je mogoče, da je zaključevanje klicev storitev, ki ustvarja ugodnosti tako za kličoče kot tudi za klicane (če prejemnik ne bi imel ugodnosti, klica ne bi sprejel), kar pomeni, da pri ustvarjanju stroškov sodelujeta obe strani. Če bi se cene določale na podlagi vzročnih zvez stroškov, bi morala stran, ki ustvari stroške, te tudi kriti. S priznavanjem dvostranske narave trgov zaključevanja klicev, ko stroške ustvarjata obe strani, ni treba povrniti vseh nastalih stroškov z reguliranimi veleprodajnimi cenami zaključevanja klicev. Za namen tega priporočila se lahko vsi stroški, ki nastanejo pri opravljanju veleprodajne storitve zaključevanja klicev in se jim je mogoče izogniti, povrnejo na podlagi veleprodajne cene, tj. vsi stroški, ki se povečajo, ko se poveča promet na področju veleprodajnega zaključevanja klicev.

               (16)

               Pri določanju cen zaključevanja klicev je treba vsako odstopanje od posamične stopnje učinkovitih stroškov utemeljiti z objektivnimi razlikami v stroških, na katere operaterji ne morejo vplivati. V fiksnih omrežjih stroškovne razlike, na katere operater ne more vplivati, niso bile ugotovljene. V mobilnih omrežjih se lahko neenakomerna dodelitev spektra obravnava kot zunanji dejavnik, ki med mobilnimi operaterji povzroča razlike v stroških na enoto. Razlike v zunanjih stroških lahko nastanejo, kadar spekter ni bil dodeljen na podlagi tržno zasnovanih mehanizmov, ampak po zaporednem izdajanju dovoljenj. Frekvenčno pogojene stroškovne razlike so interno določene in verjetno je, da se bodo bistveno zmanjšale ali izničile, če se spekter dodeli s tržno zasnovanim mehanizmom, kot je dražba, ali kadar obstaja sekundarni trg.

               (17)

               Vendar lahko za nove operaterje na trgih mobilne telefonije veljajo v prehodnem obdobju višji stroški na enoto, dokler ti ne dosežejo minimalnega učinkovitega obsega. NRO jim lahko v takih primerih – potem ko so ugotovili, da na maloprodajnem trgu pri vstopu na trg in njegovi širitvi obstajajo ovire – dovolijo, da višje prirastne stroške v primerjavi z operaterjem, pri katerem je uporabljen model, kompenzirajo v prehodnem obdobju do največ štirih let po vstopu na trg. Glede na skupno stališče skupine evropskih regulatorjev je upravičeno izhajati iz časovnega okvira štirih let za odpravo asimetrij; podlaga za to je ocena, da bo po pričakovanjih na trgu mobilne telefonije tržni delež med 15 in 20 % dosežen v treh do štirih letih, s tem pa bo dosežena raven minimalnega učinkovitega obsega. Drugače je pri novih operaterjih na trgih fiksne telefonije, ki lahko dosežejo nizke stroške na enoto, s tem da svoja omrežja na posebnih geografskih območjih usmerijo na povezave z veliko prometa in/ali najamejo ustrezne povezave pri glavnih operaterjih.

               (18)

               Amortizacijska metoda, ki odraža ekonomsko vrednost sredstev, je prednostni pristop. Vendar če robustnega ekonomskega modela za amortizacijo ni mogoče razviti, so mogoči tudi drugi pristopi, vključno z linearno amortizacijo, rentami in diferencialnimi rentami. Merilo pri izbiri morebitnih pristopov je, kako zelo se bodo približali ekonomskemu merilu amortizacije. Če torej robustnega ekonomskega modela za amortizacijo ni mogoče pripraviti, bi morali v modelu „od spodaj navzdol“ posebej pregledati amortizacijski profil vsakega večjega sredstva in izbrati pristop, ki ustvari amortizacijski profil, podoben profilu ekonomske amortizacije.

               (19)

               Glede učinkovitega poslovnega obsega se na trgu fiksne in mobilne telefonije uporabljajo različni pristopi. Minimalni učinkoviti obseg, ki velja za posamezne stopnje v sektorju fiksne in mobilne telefonije, je odvisen od ustreznih regulativnih in komercialnih danosti.

               (20)

               Pri reguliranju veleprodajnih cen zaključevanja klicev NRO operaterjev ne bi smeli ovirati niti jim preprečevati, da v prihodnosti izberejo alternativne rešitve za izmenjavo zaključevanja prometa, pod pogojem da so te rešitve v skladu s konkurenčnim trgom.

               (21)

               Prehodno obdobje, ki traja do 31. decembra 2012, bi moralo biti dovolj dolgo, da NRO uvedejo model izračunavanja stroškov in da operaterji v skladu z njim prilagodijo svoje poslovne načrte ter hkrati upoštevajo nujno potrebo uporabnikov, da čim bolj izkoristijo ugodnosti, ki jih imajo učinkovite cene zaključevanja klicev, ki temeljijo na stroških.

               (22)

               NRO z omejenimi sredstvi lahko izjemoma potrebujejo dodatno prehodno obdobje za pripravo priporočenega modela izračunavanja stroškov. V tem primeru lahko NRO, ki lahko dokaže, da kaka druga metoda (npr. primerjalna analiza), ki ni model LRIC „od spodaj navzgor“, je pa zasnovana na tekočih stroških, zagotavlja rezultate, ki so skladni s tem priporočilom in konkurenčnim trgom, do 1. julija 2014 določi začasne cene, ki temeljijo na alternativnem pristopu. Kadar je za NRO z omejenimi viri objektivno nesorazmerno, da po tem datumu uporabljajo priporočeno metodo izračunavanja stroškov, lahko ti NRO do datuma pregleda te uredbe še naprej uporabljajo nadomestno metodo, razen če organ, ustanovljen za sodelovanje med NRO in Komisijo, vključno z njegovimi delovnimi skupinami, zagotavlja zadostno praktično podporo in jih usmerja pri premoščanju/reševanju problema omejenih virov in zlasti stroškov, nastalih pri izvajanju priporočene metode. Rezultati, pridobljeni z nadomestnimi metodami, ne smejo presegati povprečnih cen zaključevanja klicev, ki jih NRO določajo z izvajanjem priporočene metode za izračunavanje stroškov.

               (23)

               O tem priporočilu je potekala javna razprava –

         PRIPOROČA:

               1.

               Kadar nacionalni regulativni organi (NRO) v skladu s členom 13 Direktive 2002/19/ES operaterjem, ki jih NRO na podlagi tržne analize, izvedene v skladu s členom 16 Direktive 2002/21/ES, štejejo za operaterje s pomembno tržno močjo na trgih veleprodajnega zaključevanja govornih klicev v posameznih javnih telefonskih omrežjih (v nadaljnjem besedilu: trgi zaključevanja klicev v fiksnih in mobilnih omrežjih), naložijo obveznosti cenovnega nadzora in stroškovnega računovodstva, bi morali NRO določiti cene zaključevanja klicev, ki temeljijo na stroških učinkovitega operaterja. To pomeni, da bi bile te cene tudi simetrične. Pri tem bi morali NRO upoštevati naslednji postopek.

               2.

               Priporoča se, da ocenjevanje dejanskih stroškov temelji na tekočih stroških in da se uporabi model „od spodaj navzgor“ z dolgoročnimi prirastnimi stroški (LRIC) kot ustrezna metoda za izračunavanje stroškov.

               3.

               NRO lahko primerjajo rezultate uporabe modela „od spodaj navzgor“ z rezultati uporabe modela „od zgoraj navzdol“, pri katerem se uporabljajo revidirani podatki, da se preveri in izboljša robustnost rezultatov ter da se opravijo ustrezne prilagoditve.

               4.

               Model izračunavanja stroškov bi moral temeljiti na učinkovitih tehnologijah, ki se lahko zagotovijo v obdobju, ki ga model obravnava. Osrednji del fiksnih in mobilnih omrežij bi torej lahko načeloma temeljil na omrežjih naslednje generacije. Tudi dostop do mobilnih omrežij bi moral temeljiti na telefoniji druge in tretje generacije.

               5.

               Različne navedene stroškovne kategorije bi morale biti opredeljene, kot sledi:

                           (a)

                           „prirastni stroški“ so stroški, ki se jim je mogoče izogniti, če se določen prirast ne zagotavlja več (navedeni tudi kot stroški, ki se jim je mogoče izogniti);

                           (b)

                           „stroški, ki so odvisni od prometa“, so vsi stalni in spremenljivi stroški, ki se povečajo, ko se poveča promet.

               6.

               V modelu LRIC bi bilo treba ustrezni prirast opredeliti kot veleprodajno storitev zaključevanja govornih klicev za tretje stranke. To pomeni, da bi morali NRO pri ocenjevanju prirastnih stroškov ugotoviti razliko med celotnimi dolgoročnimi stroški, ki jih ima operater, ko zagotavlja vse svoje storitve, in celotnimi dolgoročnimi stroški tega operaterja, ko ne zagotavlja veleprodajnih storitev zaključevanja klicev tretjim strankam. Treba je razlikovati med stroški, ki so odvisni od prometa, in stroški, ki niso odvisni od prometa, pri čemer je treba pri izračunavanju cen veleprodajnega zaključevanja klicev zanemariti stroške, ki niso odvisni od prometa. Priporočeni pristop za opredelitev ustreznih prirastnih stroškov bi bil, da se stroške, odvisne od prometa, pripiše najprej storitvam, ki niso storitve zaključevanja klicev, pri čemer se samo preostali stroški, odvisni od prometa, dodelijo veleprodajni storitvi zaključevanja klicev. To pomeni, da bi se reguliranim storitvam zaključevanja klicev dodelili samo stroški, ki se jim je mogoče izogniti, če se tretjim strankam storitev zaključevanja klicev ne zagotavlja več. Načela izračunavanja prirastnih stroškov veleprodajne storitve zaključevanja govornih klicev v fiksnih in mobilnih omrežjih so za obe vrsti omrežij natančneje opredeljena v Prilogi.

               7.

               Priporočeni pristop za amortizacijo sredstev je ekonomska amortizacija, kadar je ta izvedljiva.

               8.

               Pri odločanju o primernem učinkovitem obsegu operaterja, pri katerem je uporabljen model, bi morali NRO upoštevati načela za opredeljevanje primernega učinkovitega obsega v fiksnih in mobilnih omrežjih zaključevanja klicev, kot je določeno v Prilogi.

               9.

               Vsako opredelitev ravni dejanskih stroškov, ki odstopajo od zgoraj določenih načel, je treba utemeljiti z objektivnimi razlikami v stroških, na katere zadevni operaterji ne morejo vplivati. Take objektivne razlike v stroških se lahko pojavijo na trgih zaključevanja mobilnih klicev zaradi neenakih dodelitev spektra. Če je dodatni spekter, ki je bil pridobljen za zagotavljanje veleprodajnega zaključevanja klicev, vključen v model izračunavanja stroškov, morajo NRO redno preverjati morebitne objektivne razlike v stroških in pri tem med drugim upoštevati, ali je mogoče predvideti, da bo dodatni spekter postal na voljo v tržno zasnovanih postopkih dodeljevanja, kar bi lahko znižalo morebitne razlike v stroških, ki izhajajo iz obstoječih dodelitev, oziroma ali se ta relativna stroškovna pomanjkljivost sčasoma zmanjšuje s povečanjem tržnega deleža novih udeležencev na trgu.

               10.

               Če je mogoče dokazati, da ima novi udeleženec na trgu mobilne telefonije, ki posluje pod minimalnim učinkovitim obsegom, višje prirastne stroške na enoto kot operater, pri katerem je uporabljen model, lahko NRO – potem ko so ugotovili, da na maloprodajnem trgu pri vstopu na trg in njegovi širitvi obstajajo ovire – dovolijo, da se ti višji stroški kompenzirajo v prehodnem obdobju z reguliranimi cenami zaključevanja klicev. To obdobje ne sme presegati štirih let po vstopu na trg.

               11.

               To priporočilo ne posega v prejšnje regulativne odločitve NRO v zvezi s tukaj obravnavanimi zadevami. Kljub temu morajo NRO zagotoviti, da so cene zaključevanja klicev do 31. decembra 2012 stroškovno učinkovite in simetrične, pri čemer so odvisne od morebitnih objektivnih razlik v stroških, ugotovljenih v skladu s točkama 9 in 10.

               12.

               V izjemnih okoliščinah, če NRO zlasti zaradi omejenih sredstev ne more pravočasno dokončati priporočenega modela izračunavanja stroškov in kadar lahko dokaže, da metoda, ki ni model LRIC „od spodaj navzgor“, je pa zasnovana na tekočih stroških, zagotavlja rezultate, ki so skladni s tem priporočilom in konkurenčnim trgom, lahko NRO do 1. julija 2014 določi začasne cene, ki temeljijo na alternativnem pristopu. Kadar je za NRO z omejenimi viri objektivno nesorazmerno, da po tem datumu uporabljajo priporočeno metodo izračunavanja stroškov, lahko ti NRO do datuma pregleda te uredbe še naprej uporabljajo nadomestno metodo, razen če organ, ustanovljen za sodelovanje med NRO in Komisijo, vključno z njegovimi delovnimi skupinami, zagotavlja zadostno praktično podporo in jih usmerja pri premoščanju/reševanju problema omejenih virov in zlasti stroškov, nastalih pri izvajanju priporočene metode. Rezultati, pridobljeni z nadomestnimi metodami, ne smejo presegati povprečnih cen zaključevanja klicev, ki jih NRO določajo z izvajanjem priporočene metode za izračunavanje stroškov.

               13.

               To priporočilo se pregleda najpozneje štiri leta po dnevu začetka uporabe.

               14.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 7. maja 2009

            Za Komisijo

         Viviane REDING

            Članica Komisije

      (1)  UL L 108, 24.4.2002, str. 33.

      (2)  UL L 200, 30.7.2002, str. 38.

      (3)  UL L 108, 24.4.2002, str. 7.

      (4)  UL L 266, 11.10.2005, str. 64.

      PRILOGA

         Načela izračunavanja veleprodajnih cen zaključevanja klicev v fiksnih omrežjih

      Ustrezni prirastni stroški (tj. stroški, ki se jim je mogoče izogniti) veleprodajnega zaključevanja klicev so razlika med skupnimi dolgoročnimi stroški operaterja, ko izvaja vse svoje storitve, in skupnimi dolgoročnimi stroški istega operaterja, ko tretjim strankam ne zagotavlja veleprodajne storitve zaključevanja klicev.
      Treba je razlikovati med stroški, ki so odvisni od prometa, in stroški, ki niso odvisni od prometa, da bi zagotovili primerno pripisovanje teh stroškov. Stroške, ki niso odvisni od prometa, je treba zanemariti za namen izračuna veleprodajnih cen zaključevanja klicev. Med stroški, ki so odvisni od prometa, je treba ustreznemu prirastu zaključevanja klicev dodeliti samo tiste stroške, ki bi se jim lahko izognili, če ne bi zagotavljali veleprodajne storitve zaključevanja klicev. Ti stroški, ki se jim je mogoče izogniti, se lahko izračunajo tako, da se stroški, odvisni od prometa, dodelijo najprej storitvam, ki niso veleprodajne storitve zaključevanja klicev (npr. vzpostavljanju povezave, podatkovnim storitvam, IPTV itd.), veleprodajni storitvi zaključevanja govornih klicev pa se dodelijo samo preostali stroški, odvisni od prometa.
      Privzeta razmejitvena točka med stroški, ki so odvisni od prometa, in stroški, ki niso odvisni od prometa, je običajno pri prvi koncentraciji prometa. V javnem telefonskem omrežju (PSTN) je to običajno stran priključne kartice v (oddaljenem) koncentratorju v povratnem vodu. Kartica DSLAM/MSAN (1) ustreza širokopasovnemu omrežju nove generacije. Kadar je DSLAM/MSAN v zunanji omarici, je treba upoštevati, ali se prejšnja zanka med omarico in centralo/glavnim razdelilnikom uporablja skupno in jo je treba obravnavati kot del stroškovne kategorije, ki je odvisna od prometa. V tem primeru je razmejitvena točka med stroški, ki so odvisni od prometa, in stroški, ki niso odvisni od prometa, v zunanji omarici. Če je namenska zmogljivost dodeljena storitvi zaključevanja glasovnih klicev ne glede na uporabljeno tehnologijo, ostane razdelitvena točka na ravni (oddaljenega) koncentratorja.
      Po zgoraj opisanem pristopu bi primeri stroškov, ki bi bili zajeti v prirastu storitve zaključevanja klicev, vključevali dodatno zmogljivost omrežja, ki je potrebna za prenos dodatnega veleprodajnega prometa zaključevanja klicev (npr. dodatna omrežna infrastruktura, če je potrebna za povečanje zmogljivosti za izvajanje dodatnega veleprodajnega prometa zaključevanja klicev) ter dodatne veleprodajne stroške iz prodaje, ki nastanejo neposredno pri zagotavljanju veleprodajne storitve zaključevanja klicev tretjim strankam.
      NRO morajo pri določanju učinkovitega obsega operaterja za namene modela izračunavanja stroškov upoštevati, da lahko operaterji v fiksnih omrežjih svoja omrežja zgradijo na posebnih geografskih območjih in se usmerijo na povezave z veliko prometa in/ali pa najamejo ustrezne povezave pri glavnem operaterju. NRO morajo torej pri določanju enotnega učinkovitega obsega operaterja, pri katerem je uporabljen model, upoštevati, da je treba spodbujati učinkovit vstop na trg, obenem pa priznati, da imajo manjši operaterji pod nekaterimi pogoji na manjših geografskih območjih nižje stroške na enoto. Poleg tega se za manjše operaterje, ki na večjih geografskih območjih nimajo prednosti, ki jih imajo večji operaterji, lahko domneva, da bodo veleprodajno storitev kupili in da ne bodo sami zagotavljali storitve zaključevanja klicev.

         Načela izračunavanja veleprodajnih cen zaključevanja klicev v mobilnih omrežjih

      Ustrezni prirastni stroški (tj. stroški, ki se jim je mogoče izogniti) veleprodajnega zaključevanja klicev so razlika med skupnimi dolgoročnimi stroški operaterja, ko izvaja vse svoje storitve, in skupnimi dolgoročnimi stroški istega operaterja, ko tretjim strankam ne zagotavlja veleprodajne storitve zaključevanja klicev.
      Treba je razlikovati med stroški, ki so odvisni od prometa, in stroški, ki niso odvisni od prometa, da bi zagotovili primerno pripisovanje teh stroškov. Stroške, ki niso odvisni od prometa, je treba zanemariti za namen izračuna veleprodajnih cen zaključevanja klicev. Med stroški, ki so odvisni od prometa, je treba ustrezni prirasti zaključevanja klicev dodeliti samo tiste stroške, ki bi se jim lahko izognili, če ne bi zagotavljali veleprodajne storitve zaključevanja klicev. Ti stroški, ki se jim je mogoče izogniti, se lahko izračunajo tako, da se stroški, odvisni od prometa, dodelijo najprej storitvam, ki niso veleprodajne storitve zaključevanja klicev (npr. vzpostavljanju povezave, storitvam SMS in MMS itd.), veleprodajni storitvi zaključevanja govornih klicev pa se dodelijo samo preostali stroški, odvisni od prometa.
      Stroški telefonskega aparata in kartice SIM niso odvisni od prometa in jih je treba izključiti iz modelov izračunavanja stroškov za veleprodajne storitve zaključevanja govornih klicev.
      Pokritost je mogoče najbolje opisati kot sposobnost ali možnost, da se v določenem trenutku opravi klic s katere koli točke v omrežju, medtem ko zmogljivost predstavlja dodatne omrežne stroške, ki nastanejo pri povečanem prometu. Zaradi zagotavljanja take pokritosti naročnikom bodo nastali stroški, ki niso odvisni od prometa in se ne smejo pripisati prirasti veleprodajnega zaključevanja klicev. Povečanje zmogljivosti in razvoj novih storitev bolj spodbujata vlaganja v zrele trge mobilne telefonije, kar bi se moralo upoštevati tudi v modelu izračunavanja stroškov. Prirastni stroški veleprodajnih storitev zaključevanja govornih klicev morajo torej izključevati stroške pokritosti, vključevati pa stroške dodatne zmogljivosti, če ti nastanejo zaradi zagotavljanja veleprodajnih storitev zaključevanja govornih klicev.
      Stroški uporabe spektra (dovoljenja za ohranjanje in uporabo frekvenc spektra), ki nastanejo z zagotavljanjem maloprodajnih storitev naročnikom omrežja, so na začetku odvisni od števila naročnikov in ne od prometa, zato se ne bi smeli izračunavati kot del prirasta veleprodajne storitve zaključevanja klicev. Stroški pridobitve dodatnega spektra za povečanje zmogljivosti omrežja (nad minimum, potreben za zagotavljanje maloprodajnih storitev naročnikom), ki nastanejo, da bi se lahko izvajal promet, ki je posledica zagotavljanja veleprodajne storitve zaključevanja govornih klicev, morajo biti vključeni glede na predvidene oportunitetne stroške, kadar je to mogoče.
      Po zgoraj opisanem pristopu bi primeri stroškov, ki bi bili zajeti v prirasti storitve zaključevanja klicev, vključevali dodatno zmogljivost omrežja, ki je potrebna za prenos dodatnega veleprodajnega prometa (npr. dodatna omrežna infrastruktura, če je potrebna za povečanje zmogljivosti za izvajanje dodatnega veleprodajnega prometa). Taki stroški, povezani z omrežjem, bi lahko vključevali dodatna središča za posredovanje klicev z mobilnih telefonov (Mobile Switching Centres) ali hrbtenično infrastrukturo, ki je neposredno potrebna za izvajanje prometa zaključevanja klicev tretjim strankam. Kadar si operaterji pri opravljanju storitev vzpostavljanja povezave in zaključevanja klicev nekatere elemente omrežja delijo (npr. celične lokacije ali bazne postaje z oddajno-sprejemno enoto), so ti elementi omrežja vključeni v model izračunavanja stroškov zaključevanja klicev samo, če so potrebni zaradi dodatne zmogljivosti, ki je nujna za izvajanje prometa zaključevanja klicev tretjim strankam. Poleg tega bi se upoštevali tudi stroški dodatnega spektra in veleprodajni stroški iz prodaje, ki nastanejo neposredno pri zagotavljanju veleprodajne storitve zaključevanja klicev tretjim strankam. To pomeni, da stroški pokritosti, poslovni režijski stroški, ki se jim ni mogoče izogniti, in maloprodajni stroški iz prodaje v prirast niso vključeni.
      Ob upoštevanju sprememb pri tržnih deležih v več državah članicah EU se za namene modela izračunavanja stroškov predlaga, da se za minimalni učinkoviti obseg določi 20-odstotni tržni delež. Predpostavlja se, da si mobilni operaterji po vstopu na trg prizadevajo za čim večjo učinkovitost in prihodke, da bi tako lahko dosegli minimalni tržni delež 20 %. Če lahko NRO dokaže, da je zaradi tržnih razmer na ozemlju njegove države članice potreben drugačen minimalni učinkoviti obseg, se lahko oddalji od priporočenega pristopa.

         (1)  Dostopovni multipleksor digitalnega naročniškega voda/večstoritveno dostopovno vozlišče.


title: Priporočilo Komisije z dne 3. aprila 2007 o usklajenem programu spremljanja Skupnosti za leto 2007 za zagotovitev skladnosti z najvišjimi mejnimi vrednostmi ostankov pesticidov v in na žitih ter v in na nekaterih drugih proizvodih rastlinskega izvora ter o nacionalnih programih spremljanja za leto 2008 (notificirano pod dokumentarno številko C(2007) 1452)( Besedilo velja za EGP).

text:
               11.4.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 96/21

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 3. aprila 2007
   o usklajenem programu spremljanja Skupnosti za leto 2007 za zagotovitev skladnosti z najvišjimi mejnimi vrednostmi ostankov pesticidov v in na žitih ter v in na nekaterih drugih proizvodih rastlinskega izvora ter o nacionalnih programih spremljanja za leto 2008
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2007) 1452)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2007/225/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 86/362/EGS z dne 24. julija 1986 o določanju najvišjih mejnih vrednosti ostankov pesticidov v in na žitih (1) ter zlasti člena 7(2)(b) Direktive,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 90/642/EGS z dne 27. novembra 1990 o določitvi najvišjih dovoljenih vrednosti ostankov pesticidov v in na nekaterih proizvodih rastlinskega izvora, vključno s sadjem in zelenjavo (2), ter zlasti člena 4(2)(b) Direktive,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Direktivi 86/362/EGS in 90/642/EGS določata, da mora Komisija postopoma vzpostaviti sistem, ki bo omogočal oceno izpostavljenosti pesticidom v prehrani. Da bi bile mogoče realne ocene, morajo biti na razpolago podatki o spremljanju ostankov pesticidov v številnih živilih, ki so glavne sestavine evropske prehrane. Splošno priznano je, da se med glavne sestavine evropske prehrane uvršča približno 20 do 30 živil. Glede na vire, ki so na razpolago na nacionalni ravni za spremljanje ostankov pesticidov, lahko države članice v okviru usklajenega programa spremljanja vsako leto analizirajo samo vzorce osmih proizvodov. Pri uporabi pesticidov se pokažejo spremembe v obdobju treh let. Zato je treba praviloma vsak pesticid spremljati v 20 do 30 živilih v zaporedju triletnih ciklov.

               (2)

               V letu 2007 je treba spremljati ostanke pesticidov, ki jih zajema to priporočilo, saj bo tako omogočena uporaba teh podatkov za oceno dejanske izpostavljenosti navedenim pesticidom v prehrani.

               (3)

               Pri vsakem usklajenem programu spremljanja je potreben sistematičen statistični pristop k številu vzorcev, ki jih je treba odvzeti. Takšen pristop je bil določen v pravilniku Komisije Codex Alimentarius
                   (3). Na podlagi binomske verjetnostne porazdelitve se lahko izračuna, da pregled 642 vzorcev pomeni več kakor 99-odstotno verjetnost, da se zazna vzorec, ki vsebuje ostanke pesticida nad mejo določitve (LOD), kadar vsaj 1 % proizvodov rastlinskega izvora vsebuje ostanke nad navedeno mejo. Zbiranje teh vzorcev je treba porazdeliti med države članice na podlagi števila prebivalstva in potrošnikov, z najmanj 12 vzorci na živilo na leto.

               (4)

               Smernice o „Postopkih nadzora kakovosti analize ostankov pesticidov“ so objavljene na spletni strani Komisije (4). Dogovorjeno je, da morajo analitski laboratoriji držav članic uporabljati te smernice, kolikor je mogoče, in jih stalno revidirati na podlagi izkušenj, pridobljenih pri programih spremljanja.

               (5)

               Direktiva Komisije 2002/63/ES (5) določa metode vzorčenja za uradni nadzor nad ostanki pesticidov v in na živilih rastlinskega in živalskega izvora v Skupnosti. Metode vzorčenja in postopki, določeni v tej direktivi, vključujejo tiste, ki jih priporoča Komisija Codex Alimentarius.

               (6)

               Direktivi 86/362/EGS in 90/642/EGS od držav članic zahtevata, da določijo merila, ki se uporabljajo za oblikovanje nacionalnih inšpekcijskih programov. Take informacije morajo vključevati merila za določanje števila odvzetih vzorcev, analize, ki jih je treba opraviti, ter uporabljeni obseg poročanja, merila, po katerih je bil obseg poročanja določen, ter podrobne podatke o akreditaciji na podlagi Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (6), ob upoštevanju člena 18 Uredbe Komisije (ES) št. 2076/2005 z dne 5. decembra 2005 o prehodnih ureditvah za izvajanje uredb Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 853/2004, (ES) št. 854/2004 in (ES) št. 882/2004 ter o spremembi uredb (ES) št. 853/2004 in (ES) št. 854/2004 (7), ki vsebuje odstopanje pri zahtevi po akreditaciji. Navesti je treba tudi število in vrste kršitev ter ukrepe, ki je bil uveden.

               (7)

               Mejne vrednosti za otroško hrano so bile določene v skladu s členom 6 Direktive Komisije 91/321/EGS z dne 14. maja 1991 o začetnih in nadaljevalnih formulah za dojenčke in majhne otroke (8) ter členom 6 Direktive Komisije 96/5/ES, Euratom z dne 16. februarja 1996 o žitnih kašicah ter živilih za dojenčke in majhne otroke (9).

               (8)

               Informacije o rezultatih programov spremljanja so zlasti primerne za obdelavo, shranjevanje in prenos z elektronskimi/računalniškimi metodami. Izdelani so bili obrazci za pošiljanje podatkov iz držav članic z elektronsko pošto. Zato morajo biti države članice sposobne pošiljati svoja poročila Komisiji na standardnem obrazcu. Nadaljnje oblikovanje takšnega standardnega obrazca je najučinkovitejše, če Komisija pripravi smernice.

               (9)

               Ukrepi, predvideni v tem priporočilu, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali –

         PRIPOROČA:

               1.

               Države članice so pozvane, naj v letu 2007 odvzamejo in analizirajo vzorce za kombinacije živilo/ostanek pesticida, določene v Prilogi I, na podlagi števila vzorcev za vsako živilo, ki jim je dodeljeno v Prilogi II in na trgu države članice odraža ustrezni delež države, Skupnosti ali tretje države.
               Lote za vzorčenje je treba izbrati naključno, v skladu z namenom spremljanja.
               Postopek vzorčenja, vključno s številom enot, mora biti skladen z Direktivo 2002/63/ES.

               2.

               Iz celotnega števila vzorcev, kakor to določata prilogi I in II, mora vsaka država članica odvzeti in analizirati:

                           (a)

                           vsaj deset vzorcev otroške hrane, pripravljene pretežno iz zelenjave, sadja ali žit;

                           (b)

                           več vzorcev (najmanj en vzorec, kadar je na voljo) ekološko pridelanih živil, ki odražajo tržni delež ekološke pridelave v vsaki državi članici.

               3.

               Države članice so pozvane, da najpozneje do 31. avgusta 2008 poročajo o rezultatih analiz vzorcev, testiranih za kombinacije živilo/ostanek pesticida, določene v Prilogi I, z navedbo:

                           (a)

                           uporabljenih analitskih metod in doseženih obsega poročanja, v skladu s postopki nadzora kakovosti, določenimi v Postopkih nadzora kakovosti analize ostankov pesticidov;

                           (b)

                           števila in vrste kršitev ter izvedenih ukrepov.

               4.

               Poročilo mora biti izdelano na obrazcu – vključno z elektronskim obrazcem –, ki ustreza navodilom za države članice o izvajanju priporočil Komisije glede usklajenih programov spremljanja Skupnosti, ki jih je določil Stalni odbor za prehranjevalno verigo in zdravje živali.
               Rezultati vzorcev otroške hrane in vzorcev, ekološko pridelanih živil, morajo biti navedeni na ločenih obrazcih.

               5.

               Države članice so pozvane, da najpozneje do 31. avgusta 2007 Komisiji in drugim državam članicam pošljejo informacije, zahtevane v členu 7(3) Direktive 86/362/EGS in členu 4(3) Direktive 90/642/EGS v zvezi s programom spremljanja za leto 2006, da se vsaj z naključnim vzorčenjem zagotovi skladnost z mejnimi vrednostmi ostankov pesticidov, vključno z:

                           (a)

                           rezultati svojih nacionalnih programov glede ostankov pesticidov;

                           (b)

                           informacijami o svojih laboratorijskih postopkih nadzora kakovosti in zlasti informacijami v zvezi s smernicami o Postopkih nadzora kakovosti za analizo ostankov pesticidov, ki jih niso mogle uporabiti ali so imele težave pri njihovi uporabi;

                           (c)

                           informacijami o akreditaciji laboratorijev, ki izvajajo analize, v skladu s členom 12 Uredbe (ES) št. 882/2004 (vključno z obsegom akreditacije, akreditacijskim organom in izvodom potrdila o akreditaciji);

                           (d)

                           informacijami o preizkusih strokovne usposobljenosti in medlaboratorijskih testih primerljivosti, pri katerih je laboratorij sodeloval.

               6.

               Države članice so pozvane, da najpozneje do 30. septembra 2007 Komisiji pošljejo svoje nacionalne programe spremljanja mejnih vrednosti ostankov pesticidov, določene z direktivama 90/642/EGS in 86/362/EGS za leto 2008, vključno z informacijami o:

                           (a)

                           merilih, uporabljenih pri določanju števila vzorcev, ki jih je treba odvzeti, in analiz, ki jih je treba opraviti;

                           (b)

                           uporabljenem obsegu poročanja in merilih, po katerih je bil obseg določen; ter

                           (c)

                           podatkih o akreditaciji laboratorijev, ki opravljajo analize, v skladu z Uredbo (ES) št. 882/2004.

      V Bruslju, 3. aprila 2007

            Za Komisijo

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  UL L 221, 7.8.1986, str. 37. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2007/11/ES (UL L 63, 1.3.2007, str. 26).

      (2)  UL L 350, 14.12.1990, str. 71. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2007/12/ES (UL L 59, 27.2.2007, str. 75).

      (3)  Codex Alimentarius, Ostanki pesticidov v živilih, Rim 1994, ISBN 92-5-203271-1; zv. 2, str. 372.

      (4)  Dokument SANCO/10232/2006 z dne 24. marca 2006, http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf

      (5)  UL L 187, 16.7.2002, str. 30.

      (6)  UL L 165, 30.4.2004, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 1791/2006 (UL L 363, 20.12.2006, str. 1).

      (7)  UL L 338, 22.12.2005, str. 83. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1666/2006 (UL L 320, 18.11.2006, str. 47).

      (8)  UL L 175, 4.7.1991, str. 35. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2006/82/ES (UL L 362, 20.12.2006, str. 94).

      (9)  UL L 49, 28.2.1996, str. 17. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2003/13/ES (UL L 41, 14.2.2003, str. 33).

      PRILOGA I
      KOMBINACIJE PESTICID/ŽIVILO, KI JIH JE TREBA SPREMLJATI

                  2007

                  2008 (1)

                  2009 (1)

                  acefat

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  acetamiprid

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  aldikarb

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  amitraz

                  (a)

                  (b)

                  azinfos-metil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  azoksistrobin

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  benomil + karbendazim
                  (izraženo kot karbendazim)

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  bifentrin

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  bromid skupaj

                  (a)

                  (b)

                  bromopropilat

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  bupirimat

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  buprofezin

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  kaptan

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  folpet

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  karbaril

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  klofentezin

                  (a)

                  (b)

                  klormekvat (2)

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  klorotalonil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  klorprofam

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  klorpirifos

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  klorpirifos-metil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  cipermetrin

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  ciprodinil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  deltametrin

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  diazinon

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  diklofluanid

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  diklorvos

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  dikofol

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  dimetoat + ometoat
                  (vsota, izražena kot dimetoat)

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  dinokap

                  (a)

                  (b)

                  difenilamin

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  endosulfan

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  fenarimol

                  (a)

                  (b)

                  fenheksamid

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  fenitrotion

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  fludioksonil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  flusilazol

                  (a)

                  (b)

                  glifosat (3)

                  (a)

                  (b)

                  heksakonazol

                  (a)

                  (b)

                  heksitiazoks

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  imzalil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  imidakloprid

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  indoksakarb

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  iprodion

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  iprovalikarb

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  kresoksim-metil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  lambda-cihalotrin

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  malation

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  maneb skupina

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  mepanipirim

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  mepikvat (2)

                  (a)

                  (b)

                  metalaksil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  metamidofos

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  metidation

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  metiokarb

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  metomil/tiodikarb
                  (vsota, izražena kot metomil)

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  miklobutanil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  oksidemeton-metil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  paration

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  penkonazol

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  fosalon

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  pirimikarb

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  pirimifos-metil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  prokloraz

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  procimidon

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  profenofos

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  propargit

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  piretrini

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  pirimetanil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  piriproksifen

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  oksamil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  kvinoksifen

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  spiroksamin

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  tebukonazol

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  tiofanat-metil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  tebufenozid

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  trifloksistrobin

                  (a)

                  (b)

                  tiabendazol

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  tolklofos-metil

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  tolilfluanid

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  triadimefon + triadimenol
                  (vsota triadimefona in triadimenola)

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                  vinklozolin

                  (c)

                  (a)

                  (b)

                              (a)

                              Fižol (svež ali zamrznjen), korenje, kumare, pomaranče ali mandarine, hruške, krompir, riž, špinača (sveža ali zamrznjena).

                              (b)

                              Jajčevci, banane, cvetača, grozdje, pomarančni sok (), grah (svež/zamrznjen, brez strokov), paprika (sladka), pšenica.

                              (c)

                              Jabolka, glavnato zelje, por, solata, paradižnik, breskve, vključno z nektarinami in podobnimi hibridi; rž ali oves, jagode.

         (1)  Predvideno za leti 2008 in 2009, ob upoštevanju programov, ki bodo priporočeni za ti dve leti.

         (2)  Prisotnost klormekvata in mepikvata je treba analizirati v žitu, korenju, plodovkah in hruškah.

         (3)  Samo žita.

         (4)  Za pomarančni sok morajo države članice navesti vir (koncentrati ali sveže sadje).

      PRILOGA II
      Število vzorcev posameznega živila, ki jih odvzame in analizira vsaka država članica

                  Oznaka države

                  Vzorci

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  B

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BG

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  RO

                  17

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                  Najmanjše skupno število vzorcev: 642

         (1)  Najmanjše število vzorcev pri uporabi posameznih metod za eno samo aktivno snov.

         (2)  Najmanjše število vzorcev pri uporabi posameznih metod za več aktivnih snovi.


title: Priporočilo Sveta z dne 11. julija 2017 v zvezi z nacionalnim programom reform Združenega kraljestva za leto 2017 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za leto 2017

text:
               9.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/122

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 11. julija 2017
   v zvezi z nacionalnim programom reform Združenega kraljestva za leto 2017 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za leto 2017
   (2017/C 261/27)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 16. novembra 2016 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2017. Evropski svet je na zasedanju 9. in 10. marca 2017 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 16. novembra 2016 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Združenega kraljestva ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)

               Poročilo o državi za Združeno kraljestvo za leto 2017 je bilo objavljeno 22. februarja 2017. V njem so bili ocenjeni napredek Združenega kraljestva pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 12. julija 2016, nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Združenega kraljestva pri doseganju njegovih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)

               Združeno kraljestvo je 21. aprila 2017 predložilo nacionalni program reform za leto 2017, 27. aprila 2017 pa konvergenčni program za leto 2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Člen 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) določa, da lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Za Združeno kraljestvo trenutno velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast. Če bo primanjkljaj v letu 2016/2017 pravočasno in vzdržno odpravljen, bosta za Združeno kraljestvo leta 2017/2018 začela veljati preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2017 pričakuje, da se bo čezmerni primanjkljaj ustrezno zmanjšal do proračunskega leta 2016/2017 v skladu s priporočilom Sveta z dne 19. junija 2015, pri čemer naj bi nominalni primanjkljaj znašal 2,7 % BDP. Nominalni primanjkljaj naj bi se nato v letu 2017/2018 rahlo povečal na 2,8 % BDP, potem pa se v letu 2018/2019 znižal na 1,9 % BDP. Konvergenčni program ne vključuje srednjeročnega proračunskega cilja. V skladu s konvergenčnim programom naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP med letoma 2016/2017 in 2018/2019 ustalil pri 87,5 % ter se nato v letu 2020/2021 znižal na 84,8 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je ugoden. Čeprav so ukrepi, potrebni za doseganje ciljev glede primanjkljaja, na splošno dobro opredeljeni, navzdol usmerjena tveganja v zvezi z makroekonomskimi obeti predstavljajo tveganje za dosego načrtovanega zmanjšanja primanjkljaja.

               (6)

               Svet je 12. julija 2016 Združenemu kraljestvu priporočil, naj do leta 2016/2017 odpravi čezmerni primanjkljaj in nato v letu 2017/2018 doseže fiskalno prilagoditev v višini 0,6 % BDP, da bi se približalo srednjeročnemu proračunskemu cilju. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2017 naj bi nominalni primanjkljaj v letu 2016/2017 dosegel 2,7 % BDP, kar je v skladu s ciljno vrednostjo, ki jo je priporočil Svet. V letu 2017/2018 obstaja tveganje določenega odklona od zahteve preventivnega dela.

               (7)

               Združeno kraljestvo naj bi se glede na svoj fiskalni položaj in zlasti raven dolga z dodatno prilagoditvijo približalo ustreznemu srednjeročnemu proračunskemu cilju. V skladu s skupno dogovorjeno prilagoditveno matriko v okviru Pakta za stabilnost in rast ta prilagoditev pomeni zahtevo po nominalni stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (4), ki ne presega 1,8 %. To bi ustrezalo letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Ob nespremenjenih politikah obstaja v obdobju 2017/2018 in 2018/2019 skupaj tveganje določenega odklona od te zahteve. Združeno kraljestvo po napovedih na prvi pogled v letu 2017/2018 ne bo izpolnjevalo prehodnega pravila glede dolga, v letu 2018/2019 pa naj bi ga izpolnjevalo. Na splošno Svet meni, da mora biti Združeno kraljestvo od leta 2017/2018 dalje pripravljeno sprejeti dodatne ukrepe za zagotovitev izpolnjevanja določb Pakta za stabilnost in rast. Vendar bi bilo treba v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 pri oceni proračunskih načrtov in rezultatov upoštevati proračunski saldo države članice glede na ciklične pogoje. Kot je navedeno v sporočilu Komisije, priloženem tem priporočilom za posamezne države, bo treba pri prihodnji oceni ustrezno upoštevati cilj doseganja fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako k okrepitvi trenutnega okrevanja kot tudi k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Združenega kraljestva. Pri tem Svet ugotavlja, da namerava Komisija izvesti splošno oceno v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97, zlasti glede na ciklično situacijo v Združenem kraljestvu.

               (8)

               Zasebne naložbe so stalno precej pod povprečjem Unije, javne naložbe pa so rahlo pod njim. Produktivnost je znatno pod povprečjem držav G7 in od leta 2008 stagnira. Vladne politike dajejo velik poudarek povečanju naložb za spodbujanje rasti produktivnosti. Eden ključnih izzivov je odpravljanje resnih pomanjkljivosti na področju zmogljivosti in kakovosti infrastrukturnih omrežij Združenega kraljestva. Zastoji na cestah so pogosti in železniške zmogljivosti so zaradi hitro rastočega povpraševanja ponekod vse manj ustrezne. Vse bolj nujna so tudi večja vlaganja v nove zmogljivosti za proizvodnjo energije in oskrbo z njo. Nacionalni načrt za izgradnjo infrastrukture vsebuje ambiciozne načrte za izboljšanje gospodarske infrastrukture Združenega kraljestva, leta 2016 pa je bilo sprejetih več naložbenih odločitev glede velikih prometnih in energetskih projektov. Vendar še vedno ostajajo pomisleki, ali je mogoče zagotoviti ustrezne javne in zasebne naložbe za pravočasno in stroškovno učinkovito odpravo infrastrukturnih zaostankov. Eden velikih izzivov Združenega kraljestva je povečanje ponudbe stanovanj. Kronično pomanjkanje stanovanj prispeva k visokim in še naraščajočim cenam stanovanj ter povzroča velike gospodarske in družbene stroške, zlasti okoli centrov gospodarske rasti. Prenovljeni sistem načrtovanja in različne dopolnilne stanovanjske politike skupaj nekoliko bolj podpirajo povečano stanovanjsko gradnjo. Vendar so pri ponudbi stanovanj še vedno prisotne številne ovire, vključno z zelo strogo in zapleteno regulacijo zemljiškega trga in stanovanjskih gradenj, ponudba novih stanovanj pa še vedno ne dohaja rasti povpraševanja.

               (9)

               Nominalni podatki o trgu dela ostajajo pozitivni, pri čemer sta dolgotrajna brezposelnost in brezposelnost mladih na splošno na nizki ravni. Vendar bi bilo mogoče izboljšati rezultate v zvezi s stopnjami neaktivnosti ter zaposlitvijo za krajši delovni čas in zaposlitvijo z nizkimi dohodki. Rast plač ostaja skromna, kar je povezano s šibko rastjo produktivnosti. Zaskrbljenost zaradi ponudbe, uporabe in razvoja znanj in spretnosti je še vedno prisotna. Sprejeti so bili pomembni ukrepi politike, ki se osredotočajo na znanja in spretnosti ter njihov razvoj, in sicer prek reform na področju strokovnega izobraževanja in vajeništev. Kakovost vajeništev se bo morala osredotočati tako na raven doseženih kvalifikacij kot na predmet vajeništva. Drugi, strateško pomembni in subvencionirani načini za okrepitev znanj in spretnosti, zlasti za osebe, starejše od 25 let, bi razširili ponudbo znanj in spretnosti, ki so na voljo državi, podjetjem in posameznikom, ki želijo poklicno napredovati. Obstajajo tudi izzivi, povezani s ponudbo otroškega varstva in socialne oskrbe, kar prispeva k visoki stopnji zaposlenosti žensk s skrajšanim delovnim časom. Reforme na področju otroškega varstva se izvajajo ves čas, vendar postopoma. Verjetno bo v naslednjih dveh letih, ko bodo v celoti uvedene nekatere pobude, prišlo do velikih sprememb. Udeležba otrok, mlajših od treh let, v formalnem otroškem varstvu je razmeroma nizka. Medtem ko so nedavni ukrepi do neke mere izboljšali razpoložljivost in cenovno dostopnost otroškega varstva za otroke, stare tri in štiri leta, niso obravnavali vprašanja zagotavljanja otroškega varstva za otroke, mlajše od treh let. Zaradi že napovedanih reform in krčenja, zlasti pri podpori za zaposlene z nizkimi dohodki, bi lahko bili rezultati socialne politike, vključno z revščino otrok, v kratko- do srednjeročnem obdobju izpostavljeni pritiskom, zlasti v razmerah višje inflacije. Število otrok, ki živijo v revščini v delovno aktivnih gospodinjstvih, je poseben razlog za zaskrbljenost.

               (10)

               V okviru evropskega semestra 2017 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Združenega kraljestva in jo objavila v poročilu o državi za leto 2017. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2017 in nacionalni program reform za leto 2017 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Združeno kraljestvo prejelo v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Združenem kraljestvu, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (11)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2017, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

         PRIPOROČA, da Združeno kraljestvo v letih 2017 in 2018 ukrepa tako, da:

               1.

               Nadaljuje z znatnim fiskalnim naporom za leti 2018 in 2019 v skladu z zahtevami preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast, ob upoštevanju potrebe po okrepitvi trenutnega okrevanja in zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Združenega kraljestva.

               2.

               Sprejme nadaljnje ukrepe za povečanje ponudbe stanovanj, vključno z reformo predpisov na področju prostorskega načrtovanja in njihovega izvajanja.

               3.

               Odpravi neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih, tudi z nadaljnjo krepitvijo kakovosti vajeništev in zagotavljanjem drugih financiranih načinov razvoja v okviru „nadaljnjega izobraževanja“.

      V Bruslju, 11. julija 2017

            Za Svet

            Predsednik

         T. TÕNISTE

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (3)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (4)  Neto javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje 4 let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

      (5)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. februarja 2008 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (sedmi ERS) za proračunsko leto 2006

text:
               15.2.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 41/22

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 12. februarja 2008
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (sedmi ERS) za proračunsko leto 2006
   (2008/116/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Četrte konvencije AKP-EGS, podpisane 15. decembra 1989 v Loméju (1), kakor je bila spremenjena s Sporazumom, podpisanim 4. novembra 1995 na Mauriciusu (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma 91/401/EGS o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru Četrte konvencije AKP-EGS (3), s katerim je bil med drugim ustanovljen sedmi Evropski razvojni sklad (sedmi ERS), in zlasti člena 33(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe 91/491/EGS z dne 29. julija 1991 o sodelovanju pri razvojnem financiranju v okviru Četrte konvencije AKP-EGS (4) in zlasti členov 69 do 77 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi sedmega ERS na dan 31. decembra 2006 ter poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2006, skupaj z odgovori Komisije (5),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje sedmega ERS v skladu s členom 33(3) Notranjega sporazuma.

               (2)

               Komisija je dejavnosti sedmega ERS v proračunskem letu 2006 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti sedmega ERS za proračunsko leto 2006.

      V Bruslju, 12. februarja 2008

            Za Svet

            Predsednik

         A. BAJUK

      (1)  UL L 229, 17.8.1991, str. 3.

      (2)  UL L 156, 29.5.1998, str. 3.

      (3)  UL L 229, 17.8.1991, str. 288.

      (4)  UL L 266, 21.9.1991, str. 1.

      (5)  UL C 259, 31.10.2007, str. 1.


title: Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Nemčije za stabilnost za leto 2015

text:
               18.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 271/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 14. julija 2015
   v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Nemčije za stabilnost za leto 2015
   (2015/C 271/01)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik. Strategija se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 14. julija 2015 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3). Skupaj tvorita integrirane smernice in države članice so bile pozvane, naj jih upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 8. julija 2014 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2014 in dal mnenje o dopolnjenem programu Nemčije za stabilnost za leto 2014. Komisija je 28. novembra 2014 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Nemčije za leto 2015 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

               (4)

               Komisija je 28. novembra 2014 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2015. Komisija je isti dan na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je bila Nemčija opredeljena kot ena od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljeni pregled.

               (5)

               Evropski svet je 18. decembra 2014 potrdil prednostne naloge za spodbujanje naložb, okrepitev strukturnih reform ter prizadevanje za odgovorno in rasti prijazno konsolidacijo javnih financ.

               (6)

               Komisija je 26. februarja 2015 objavila poročilo o državi za Nemčijo za leto 2015. V njem je ocenila napredek Nemčije pri izpolnjevanju priporočil za posamezne države, sprejetih 8. julija 2014. Poročilo o državi vključuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Nemčiji obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni odločni ukrepi politike in spremljanje. Tveganja so se povečala zaradi še vedno nezadostnih zasebnih in javnih naložb, kar zavira rast in prispeva k zelo visokemu presežku tekočega računa, ki ga je še naprej treba pozorno spremljati. Posebej pomembni so ukrepi za zmanjšanje tveganja škodljivih učinkov na nemško gospodarstvo in zaradi njegove velikosti tudi širše na ekonomsko in monetarno unijo.

               (7)

               Nemčija je 28. aprila 2015 predložila nacionalni program reform za leto 2015, 16. aprila 2015 pa še svoj program za stabilnost za leto 2015. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Za Nemčijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede višine dolga. Vlada v svojem programu za stabilnost za leto 2015 načrtuje ohranitev proračunskega presežka. Srednjeročni cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, bo izpolnjen v celotnem obdobju programa. Delež javnega dolga v BDP naj bi postopno upadal in leta 2019 dosegel 61,5 %. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije in ki ga ni potrdil neodvisni organ, uporablja previdne predpostavke o rasti. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 se pričakuje, da bo strukturni saldo višji od srednjeročnega cilja. Bruto dolg naj bi se po napovedih še naprej zanesljivo zmanjševal in padel pod zahtevano raven glede višine dolga. To omogoča spodbujanje naložb. Svet na podlagi ocene programa za stabilnost in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 pričakuje, da bo Nemčija izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (9)

               Zvezna vlada je povečala odhodke za izobraževanje in raziskave, vendar je delež javne porabe za izobraževanje kot odstotek BDP še vedno pod povprečjem EU, skupna poraba za izobraževanje in raziskave pa morda ne bo dosegla nacionalnega cilja v višini 10 % BDP do konca leta 2015. Nemčija namerava do leta 2018 povečevati javne naložbe, vključno z dodatnima zneskoma v višini 10 milijard EUR za infrastrukturo in 5 milijard EUR za podporo naložbam finančno šibkih občin. Vendar se ti pozitivni ukrepi ne zdijo zadostni za reševanje splošnega zaostanka pri naložbah. Izkoriščanje fiskalnega manevrskega prostora bi Nemčiji omogočilo vlaganje v potencial gospodarstva za prihodnjo rast in odpravo zaostanka pri javnih naložbah, ki je zlasti opazen pri infrastrukturi in na ravni občin. Nemčija ni dosegla nobenega napredka pri izboljšanju učinkovitosti davčnega sistema. Na splošno se zdijo možnosti za preusmeritev davkov na rasti prijaznejše vire prihodkov premalo izkoriščene. Prihodki iz periodičnih davkov na premoženje so še vedno razmeroma nizki (0,5 % BDP v letu 2012 v primerjavi z 1,5 % v EU-28), vrednotenje nepremičnin pa je zastarelo, saj izhaja iz tržnih vrednosti iz leta 1963/1964 v zveznih deželah nekdanje Zahodne Nemčije in iz leta 1935 v zveznih deželah nekdanje Vzhodne Nemčije. Čeprav je bila reforma občinskega nepremičninskega davka (Grundsteuer) del koalicijskega sporazuma in napovedana v nacionalnem programu reform za leti 2014 in 2015, niso bili doslej sprejeti nobeni konkretni ukrepi. Namesto osredotočanja na bolj ali manj izkrivljajoče periodične davke na premoženje se je nadaljeval trend povečevanja davkov na prenos nepremičnin. Lokalni obrtni davek (Gewerbesteuer) ni bil pregledan. Zaradi vključitve nepridobitnih elementov v davčno osnovo prihaja do neučinkovitosti.
               Upravna obremenitev v zvezi z obdavčitvijo za podjetja in stroški pobiranja davkov so v Nemčiji še vedno sorazmerno visoki, elektronsko oddajanje davčnih napovedi za dohodnino in davek od dohodkov pravnih oseb pa se uporablja manj kot v povprečju v Uniji. Tekoči pregled fiskalnih razmerij med federacijo, zveznimi deželami in občinami je priložnost za okrepitev okvira za vzdržne fiskalne politike, vključno z zagotavljanjem ustreznih javnih naložb na vseh ravneh države. Pregled je tudi priložnost za izboljšanje razdelitve pristojnosti za prihodke in odhodke ter učinkovitosti sistema horizontalne fiskalne izravnave in davčne uprave.

               (10)

               Za povečanje spodbud za poznejše upokojevanje niso bili sprejeti nobeni ukrepi, čeprav se zdi to nujno potrebno glede na pričakovan velik upad nemškega delovno sposobnega prebivalstva in možno srednjeročno pomanjkanje kvalificiranih delavcev. Davčni primež za delavce, ki zaslužijo med 50 % in 67 % povprečne plače, je ostal od leta 2001 v veliki meri nespremenjen in je še vedno med najvišjimi v Uniji. Nedavne reforme sistemov socialnega zavarovanja bodo verjetno povzročile dodatno zvišanje prispevnih stopenj in še povečale davčni primež. To bi lahko imelo negativne posledice za udeležbo na trgu dela in razpoložljivi dohodek. Učinek zaviralnih fiskalnih dejavnikov trenutno blaži nizka inflacija. Vendar bi lahko ob dinamični rasti plač in nekoliko višjih stopnjah inflacije v prihodnjih letih zaviralni fiskalni dejavniki povzročili znatna nediskrecijska povečanja davkov. Ta bi lahko nato vplivala tudi na razpoložljivi dohodek. Pri izboljšanju stopnje izobrazbe prikrajšanih oseb je bil dosežen omejen napredek. Pri mladih iz priseljenskih družin je dvakrat bolj verjetno, da bodo prezgodaj opustili šolanje. Negativne fiskalne spodbude bodo verjetno pomemben dejavnik pri odvračanju prejemnikov drugega dohodka v gospodinjstvu od tega, da bi se zaposlili ali delali več ur. To prispeva k nizkemu deležu žensk, zaposlenih s polnim delovnim časom, in enemu najnižjih števil delovnih ur, ki jih v povprečju opravijo ženske v EU. Izvzetje malega dela iz dohodnine in v številnih primerih iz vseh prispevkov zaposlenih za socialno varnost prav tako odvrača delavce, da bi sprejeli zaposlitve z dohodki nad 450 EUR na mesec, kolikor znaša prag za mala dela.

               (11)

               Ukrepi politike za spodbujanje konkurence v storitvenih sektorjih, zlasti v sektorju poklicnih storitev, so bili omejeni. Stopnje rasti produktivnosti dela na področju poklicnih storitev so v Nemčiji že več kot desetletje negativne ali blizu nič. Nemčija je tudi med državami članicami, kjer je zakonodaja najmanj spodbudna za konkurenco v sektorju poklicnih storitev. Omejitve vključujejo zahteve glede poklicnih kvalifikacij, pravne oblike in strukture lastništva. Pri slednjih se v nekaterih zveznih deželah izvajajo omejene spremembe, vendar še vedno ni širšega pregleda takšnih omejitev. Nemčija sodeluje v medsebojnem ocenjevanju, določenem v Direktivi 2013/55/EU Evropskega parlamenta in Sveta (6) o spremembi direktive o poklicnih kvalifikacijah, vendar ni sprejela še nobenih ukrepov na podlagi rezultatov tega ocenjevanja. Konkurenčne razmere na nemških železniških trgih se od lani niso bistveno izboljšale. Zlasti v segmentu železniškega potniškega prevoza na dolge razdalje zahtevno konkurenčno okolje odvrača nove udeležence, da bi vstopili na trg. Uporabnine za dostop do tirov za potniški prevoz na dolge razdalje so med najvišjimi v Uniji. Tržni delež novih udeležencev na trgu potniškega prevoza na dolge razdalje je manjši od 1 % in še upada.

               (12)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo nemške ekonomske politike in jo objavila v poročilu o državi za leto 2015. Prav tako je ocenila program za stabilnost in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Nemčija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Nemčiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 3 spodaj.

               (13)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost in meni (7), da Nemčija izpolnjuje določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (14)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 3 spodaj.

               (15)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te analize je Svet izdal posebna priporočila, naslovljena na države članice, katerih valuta je euro (8). Nemčija bi morala kot država, katere valuta je euro, zagotoviti tudi popolno in pravočasno izvedbo teh priporočil –

         PRIPOROČA, da Nemčija v obdobju 2015–2016 ukrepa tako, da:

               1.

               Dodatno poveča javne naložbe v infrastrukturo, izobraževanje in raziskave. Za spodbujanje zasebnih naložb sprejme ukrepe za izboljšanje učinkovitosti davčnega sistema, zlasti s pregledom lokalnega obrtnega davka in obdavčitve pravnih oseb ter s posodobitvijo davčne uprave. Uporabi tekoči pregled za izboljšanje strukture fiskalnih razmerij med federacijo, zveznimi deželami in občinami, zlasti z namenom zagotavljanja ustreznih javnih naložb na vseh ravneh države.

               2.

               Poveča spodbude za poznejše upokojevanje. Sprejme ukrepe za zmanjšanje visoke obdavčitve dela in prispevkov za socialno varnost, zlasti za delavce z nizkimi dohodki, ter obravnava učinek zaviralnih fiskalnih dejavnikov. Pregleda davčno obravnavo malega dela za olajšanje prehajanja v druge oblike zaposlitev.

               3.

               Sprejme ambicioznejše ukrepe za spodbujanje konkurence v storitvenem sektorju, zlasti v sektorju poklicnih storitev, z odpravo neutemeljenih omejitev, kot so pravna oblika, zahteve glede lastniške strukture in fiksne tarife. V ta namen dokonča tekoči nacionalni pregled teh ovir in nato sprejme ustrezne ukrepe. Odstrani preostale ovire za konkurenco na železniških trgih, predvsem v segmentu železniškega potniškega prevoza na dolge razdalje.

      V Bruslju, 14. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Ohranjen s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Nemčije za stabilnost za leto 2014 (UL C 247, 29.7.2014, str. 20).

      (5)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (6)  Direktiva 2013/55/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. novembra 2013 o spremembi Direktive 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij in Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (uredba IMI) (UL L 354, 28.12.2013, str. 132).

      (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (8)  UL C 272, 18.8.2015, str. 98.


title: Priporočilo evropske centralne banke z dne 2. avgusta 2016 o okviru za upravljanje kakovosti podatkov za statistiko imetij vrednostnih papirjev (ECB/2016/24)

text:
               17.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 2. avgusta 2016
   o okviru za upravljanje kakovosti podatkov za statistiko imetij vrednostnih papirjev
   (ECB/2016/24)
   (2016/C 297/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 5.1 in tretje alinee člena 34.1 Statuta,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2533/98 z dne 23. novembra 1998 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Uredba (EU) št. 1011/2012 Evropske centralne banke (ECB/2012/24) (2) določa, da morajo poročevalske enote, ki so rezidenti države članice euroobmočja, poročati stanja, transakcije in, kjer je mogoče, druge spremembe obsega vrednostnih papirjev, ki jih imajo, po posameznih vrednostnih papirjih. Nacionalne centralne banke (NCB) držav članic, katerih valuta je euro, morajo te podatke razvrstiti in agregirati.

               (2)

               Splošno kakovost podatkov o imetjih vrednostnih papirjev je treba oceniti na ravni vhodnih podatkov (o posameznih vrednostnih papirjih) in na ravni izhodnih podatkov (posameznih in agregiranih). Da se zagotovi popolnost, točnost in skladnost statistike imetij vrednostnih papirjev, Smernica ECB/2013/7 Evropske centralne banke (3) določa okvir za upravljanje kakovosti podatkov navedene statistike.

               (3)

               Okvir za upravljanje kakovosti podatkov določa odgovornosti NCB euroobmočja za kakovost izhodnih podatkov o imetjih vrednostnih papirjev in, kjer je ustrezno, odgovornosti upravljavcev baze podatkov statistike imetij vrednostnih papirjev Evropskega sistema centralnih bank (ESCB) (v nadaljnjem besedilu: SHSDB), tj. Evropske centralne banke (ECB) in centralne banke Deutsche Bundesbank.

               (4)

               Da se zagotovi dosledna kakovost, bi morale vse sodelujoče članice ESCB, ki Evropski centralni banki poročajo podatke za namen baze podatkov SHSDB, spoštovati iste standarde upravljanja kakovosti podatkov. Poleg tega so NCB zunaj euroobmočja v najboljšem položaju, da upravljajo kakovost podatkov, povezanih z vlagatelji, ki so rezidenti njihovih držav članic. Čeprav je priznano, da smernice, ki jih sprejme ECB, ne smejo nalagati obveznosti nacionalnim centralnim bankam zunaj euroobmočja, se člen 5 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke uporablja tako za NCB euroobmočja kot za NCB zunaj euroobmočja. NCB zunaj euroobmočja, ki Evropski centralni banki poročajo podatke za namen baze podatkov SHSDB, bi zato morale pripraviti in izvajati vse ukrepe, ki jih štejejo za ustrezne za upravljanje kakovosti podatkov v skladu s Smernico ECB/2013/7. NCB zunaj euroobmočja bi morale pri izvajanju okvira za upravljanje kakovosti podatkov v skladu z navedeno smernico sodelovati med seboj, z NCB euroobmočja in z ECB –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   V tem priporočilu imata pojma „statistika imetij vrednostnih papirjev“ in „upravljanje kakovosti podatkov“ enak pomen, kakor je določen v Smernici ECB/2013/7.
   Naslovniki tega priporočila bi morali uporabljati okvir za upravljanje kakovosti podatkov za statistiko imetij vrednostnih papirjev, določen v členu 11(3) do (6) Smernice ECB/2013/7, in pravočasno sodelovati z upravljavci baze podatkov SHSDB.
   To priporočilo je naslovljeno na NCB držav članic zunaj euroobmočja, ki Evropski centralni banki poročajo podatke za namen baze podatkov SHSDB.

      V Frankfurtu na Majni, 2. avgusta 2016

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 318, 27.11.1998, str. 8.

      (2)  Uredba (EU) št. 1011/2012 Evropske centralne banke z dne 17. oktobra 2012 o statistiki imetij vrednostnih papirjev (ECB/2012/24) (UL L 305, 1.11.2012, str. 6).

      (3)  Smernica ECB/2013/7 Evropske centralne banke z dne 22. marca 2013 o statistiki imetij vrednostnih papirjev (UL L 125, 7.5.2013, str. 17).