Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0288

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Belgije, 2006–2010  /* SEK/2007/0288 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 7.3.2007SEC(2007) 288 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Belgije, 2006–2010(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSplošno ozadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Belgije je bil predložen decembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko- finančnim odborom podal mnenje 15. marca 1999. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.Ozadje ocene dopolnitve programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Belgije, predloženo 13. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti) in3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz decembra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostGlede na izkušnje iz zadnjih desetih let je mogoče ugotoviti, da se gospodarski ciklus Belgije na splošno giba v skladu s tistim iz euroobmočja ter kaže podobno rast. Ta ugotovitev je še pomembnejša, saj je imela Belgija istočasno proračunsko konsolidacijo, obsežnejšo kot celotno euroobmočje, in tako končala dolgo obdobje visokih proračunskih primanjkljajev. Od leta 2000 si Belgija prizadeva ohranjati uravnotežen proračun (oziroma, doslej neuspešno, zbirati presežke), vendar se tudi še naprej opira na enkratne ukrepe za dosego tega cilja. Veliko zmanjševanje deleža javnega dolga je imelo ugoden učinek na domače povpraševanje in zaupanje potrošnikov. Stopnja prihrankov gospodinjstev je v zadnjem desetletju padla z okoli 20 % v letu 1995 na približno 13 % v letu 2005. Neto izvoz je prav tako prispeval k ekonomski rasti, toda Belgija se sooča z znatno izgubo tržnih deležev, ki lahko dolgoročno ogrozi zaposlovanje in rast. Šibak belgijski izvoz je deloma povezan z izvozno strukturo, pa tudi z drago delovno silo. Dajatve za brezposelnost, ki so časovno neomejene, nizke zahteve za iskanje zaposlitve za starejše nezaposelne osebe in ugodne sheme predčasnega upokojevanja pojasnjujejo, zakaj je vključenost v trg dela med najnižjimi v euroobmočju (zlasti za starejše delavce).Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. februarja 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2009. Svet je bil mnenja, da je „proračunsko stanje na splošno zdravo in ohranjanje zmanjševanja še zmeraj visokega dolga iz programa zagotavlja dober zgled proračunskih politik, ki se vodijo v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Odvisnost od enkratnih ukrepov na začetku obdobja poudari potrebo po tem, da strukturna konsolidacija poteka na začetku programskega obdobja.“ Svet je pozval Belgijo, da „preuči ukrepe, da se prepreči poslabšanje strukturnega salda v letu 2006 in da izvaja zahtevane ukrepe za dosego ambicioznih proračunskih ciljev v naslednjih letih.“Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz leta 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Belgije, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 16. oktobra 2006. Nacionalni program reform Belgije kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: vzdržnost javnih financ, zmanjšanje stroškov delovne sile, vzpostavitev bolj dinamičnega trga dela, spodbujanje gospodarstva z investicijami in reformami, okrepitev sistema socialne varnosti ter okrepitev sinergije med varstvom okolja in rastjo.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku [2] iz decembra 2006) je pokazala, da Belgija dobro napreduje pri izvajanju in krepitvi nacionalnega programa reform za obdobje 2005–2008. Kljub določenemu tveganju za vzdržnost javnih financ zaradi staranja prebivalstva, je okvir politike na splošno primeren. Kljub zmernemu napredku na področju raziskav in razvoja Belgija izvaja ukrepe, določene na mikroekonomskem področju, in krepi obstoječe reforme za povečanje naložb. Stanje na področju zaposlovanja je bolj raznoliko in potrebni so ukrepi za dosego ciljev glede stopnje zaposlenosti po vsej EU, zlasti za starejše osebe.Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Belgiji priporoča, da sprejme nadaljnje ukrepe za zmanjšanje davčnega bremena za delo in zmanjšanje regionalnih razlik v brezposelnosti.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so postopki prilagajanja za njegovo dosego ustrezni; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh postopkov prilagajanja, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Belgije, 2006–2010SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Dne [27. marca 2007] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Belgije, ki obravnava obdobje od 2006 do 2010[6].5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP spustila z 2,7 % v letu 2006 na povprečno 2,2 % v ostalem programskem obdobju. Zdi se, da ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Videti je, da so v programu tudi napovedi glede inflacije stvarne.6.  Za leto 2006 je bil javnofinančni primanjkljaj v jesenski napovedi služb Komisije leta 2006 ocenjen na 0,2 % BDP, pri čemer je bil v predhodni dopolnitvi programa stabilnosti določen cilj uravnoteženega proračuna. Medtem ko so bili ciklični pogoji v letu 2006 znatno boljši od predvidenih v prejšnji dopolnitvi in so se odhodki v celoti spreminjali, kot je bilo predvideno, pa so bili prihodki nižji od pričakovanih (zlasti zaradi podcenjevanja učinka zadnje faze neposredne davčne reforme iz leta 2001, ki se je zaznal v drugi polovici leta 2006). Da bi se (delno) kompenziral izpad prihodkov in zavaroval rezultat uravnoteženega proračuna, se je povečala uporaba enkratnih ukrepov. Zato se je strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) leta 2006 znatno poslabšal.7.  Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije v programu je zagotoviti stalno zniževanje še vedno visokega deleža dolga (okoli 90 % v letu 2006) pod 75 % BDP v letu 2010 s postopnim oblikovanjem nominalnega proračunskega presežka (s 0,3 % BDP v letu 2007 na 0,9 % v letu 2010) in se tako pripraviti na šok zaradi staranja prebivalstva v prihodnosti. Pričakuje se, da se bo primarni presežek, ki se zmanjšuje od leta 2001 (ko je znašal 7 % BDP), ustalil na okoli 4,1 % BDP. Ta prilagoditev je nastala skoraj izključno zaradi znižanja odhodkov (za 1,25 odstotne točke BDP med leti 2006 in 2010). Zmanjšanje odhodkov je v glavnem v obliki upada odhodkov za obresti (0,75 odstotne točke), ki je posledica stalnega zmanjševanja dolga in je delno izravnano z zmanjšanjem javnofinančnih prihodkov (0,5 odstotne točke). Po letu 2007 napovedi v programu v veliki meri ustrezajo napovedim nespremenjenih politik, čeprav se tudi (implicitno) zdi, da se program opira na nadaljnje enkratne ukrepe za dosego proračunskih ciljev. Ta strategija je zelo podobna tisti iz predhodne dopolnitve programa stabilnosti na podlagi večinoma nespremenjenega makroekonomskega scenarija.8.  Ker program ne vključuje podatkov o enkratnih in drugih začasnih ukrepih po letu 2007, strukturnega salda od leta 2008 dalje ni mogoče izračunati na podlagi informacij iz programa. Pod pogojem, da sorazmerni učinek enkratnih ukrepov po letu 2007 ostane nespremenjen, se za strukturni saldo, izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, načrtuje izboljšanje od približno -0,4 % BDP v letu 2006 na okrog 0,7 % BDP na koncu programskega obdobja. Kot v predhodni dopolnitvi programa stabilnosti je srednjeročni cilj za proračunsko stanje, določen v programu, strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, ki ga bo program „dosegel do leta 2008, pod pogojem, da učinek enkratnih ukrepov ne preseže 0,4 % BDP“. To je eno leto pozneje kot v predhodni dopolnitvi. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,25 % BDP), bi se moral ob njegovi uresničitvi izpolniti tudi cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega tistega, ki ga nakazujeta delež dolga in povprečna potencialna dolgoročna rast.9.  Proračunski rezultati bi lahko bili rahlo slabši od načrtovanih v programu. To velja še zlasti za leto 2007, predvsem zato, ker je proračun videti dokaj optimističen in včasih ne navaja zadostnih podrobnosti o predvidenih ukrepih (vključno z enkratnimi ukrepi na področju prodaje nepremičnin ali prevzema pokojninskih obveznosti od javnih družb, ki niso podrobneje določeni). Belgija ima na splošno dober rezultat pri doseganju nominalnih proračunskih ciljev, vendar se zdi, da so potrebni dodatni ukrepi za dosego cilja v letu 2007. Čeprav so znatne spremembe proračuna med letom običajna praksa v Belgiji, lahko pride do zamude zaradi državnih volitev, načrtovanih za junij 2007. Rezultati v letu 2007, ki so slabši od načrtovanih, bi se lahko prenesli tudi na naslednja leta. Od leta 2008 dalje obstaja tveganje, da se enkratnih ukrepov po njihovem izteku ne nadomesti s strukturnimi ukrepi.10.  Glede na to oceno tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se bo do leta 2008 dosegel srednjeročni cilj, kot je predvideno v programu. Vendar pa, kot je navedeno zgoraj, srednjeročni cilj znatno presega tistega, ki ga nakazujeta delež dolga in povprečna dolgoročna rast potencialnega proizvoda. Proračunska strategija se zdi zadostna za doseganje proračunskega stanja v strukturnem smislu, ki se lahko v okviru Pakta od leta 2008 šteje za ustreznega. Prav tako je videti, da proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa je treba pospešiti, da bo skladen s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora za države članice euroobmočja in MDT II merilo za letno izboljšanje strukturnega salda znašati 0,5 % BDP ter da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in je lahko nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer. Zlasti je lahko, ob upoštevanju tveganja, prilagoditev srednjeročnemu cilju nižja od merila že leta 2007 in se bo nato znatno upočasnila, čeprav se ne zdi, da bi Belgija doživljala obdobje slabih gospodarskih razmer.11.  Program poroča o dolgu v višini 87,7 % BDP za leto 2006, vendar ne vključuje predpostavke o dolgu železniške družbe SNCB v letu 2005, ki po navedbah Eurostata, v istem letu zvišuje raven dolga za 1,7 % BDP Zato je ocena bruto javnega dolga služb Komisije 89,4 % BDP v letu 2006, kar je precej nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP, kljub znatnemu zniževanju v zadnjih nekaj letih. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju hitro znižal za okoli 15 odstotnih točk. Glede na to oceno tveganja in zlasti glede na tveganje za proračunske cilje, navedene zgoraj, je razvoj deleža dolga verjetno nekoliko manj ugoden od predvidenega v programu. Vendar se zdi, da se delež dolga v programskem obdobju v zadostni meri približuje referenčni vrednosti.12.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva v Belgiji je večji od povprečja EU, na kar vpliva predvsem relativno veliko povečanje odhodkov za pokojnine glede na delež BDP v prihodnjih desetletjih. Začetno proračunsko stanje z visokim primarnim presežkom, čeprav ni tako močan kot leta 2005, prispeva k zmanjševanju napovedanega dolgoročnega proračunskega vpliva staranja prebivalstva, ni pa dovolj, da bi popolnoma pokril bistveni porast odhodkov. Poleg tega je trenutna raven bruto javnega dolga kljub zmanjševanju nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe. Enakomerno zmanjševanje deleža dolga zahteva ohranjanje visokih primarnih presežkov v daljšem časovnem obdobju, kar prispeva k zmanjšanju tveganja glede vzdržnosti javnih financ. Na splošno se zdi, da je Belgija izpostavljena srednjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ.13.  Program stabilnosti ne vsebuje kvalitativne ocene splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega ne zagotavlja sistematskih informacij glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov glavnih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, vendar se zdi, da njegove proračunske napovedi upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo ukrepi iz nacionalnega programa reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, se zdijo skladni z ukrepi, ki so predvideni v nacionalnem programu reform. Oba programa predvidevata zlasti postopno izvajanje „medgeneracijskega pakta“ (celovitega načrta za povečanje zaposlovanja in okrepitev sistema socialne varnosti), nadaljnje postopno zmanjšanje davčnega bremena za delo in ukrepe za spodbujanje raziskav in podjetništva.14.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.15.  Kar zadeva zahtevo po podatkih, določeno v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program nekatere pomanjkljivosti glede obveznih in neobveznih podatkov[7].Splošni zaključek je, da ohranjanje zmanjševanja še vedno visokega stanja dolga zagotavlja dober zgled proračunskih politik, ki se vodijo v skladu s Paktom. Tudi če program predvideva postopno oblikovanje presežkov (zlasti z zmanjšanimi odhodki za obresti) na podlagi uravnoteženega proračuna v nominalnem smislu, obstajajo tveganja, ki so povezana z doseganjem proračunskih ciljev. Kljub temu se pričakuje, da se bo srednjeročni cilj dosegel v programskem obdobju.Ob upoštevanju zgornje ocene se Belgijo poziva, da:(i) zagotovi, da se doseže proračunski cilj za leto 2007 in nato pospeši prilagoditev v smeri srednjeročnega cilja, tudi s tem, da se omeji zatekanje k enkratnim ukrepom.(ii) ob upoštevanju visoke ravni dolga in napovedanega povečanja izdatkov, povezanih s starostjo, izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ, vsaj tako, da doseže srednjeročni cilj in sprejme ukrepe za nadaljnje zmanjšanje stroškov, ko nastanejo zaradi staranja prebivalstva.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2006 | 1,2 | 2,7 | 2,2 | 2,1 | 2,2 | 2,2 |COM nov. 2006 | 1,1 | 2,7 | 2,3 | 2,2 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | 1,4 | 2,2 | 2,1 | 2,3 | 2,2 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | PS dec. 2006 | 2,5 | 2,4 | 1,9 | 1,8 | 1,8 | 1,9 |COM nov. 2006 | 2,5 | 2,4 | 1,8 | 1,7 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | 2,9 | 2,8 | 2,0 | 1,9 | 1,7 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20061 | -0,8 | -0,3 | -0,4 | -0,4 | -0,4 | -0,3 |COM nov. 20065 | -1,0 | -0,6 | -0,6 | -0,7 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 20051 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | -0,5 | -0,4 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2006 | 0,1 -2,3* | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 | 0,9 |COM nov. 2006 | -2,3 | -0,2 | -0,5 | -0,5 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,5 | 0,7 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2006 | 4,3 1,9* | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 | 4,2 |COM nov. 2006 | 1,9 | 3,9 | 3,4 | 3,2 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | 4,3 | 4,1 | 4,2 | 4,1 | 4,1 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS dec. 20061 | 0,8 -1,6* | 0,2 | 0,5 | 0,7 | 0,9 | 1,1 |COM nov. 2006 | -1,7 | 0,1 | -0,1 | -0,1 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 20051 | 0,4 | 0,3 | 0,6 | 0,8 | 0,9 | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS dec. 20063 | ni podatkov | -0,4 | 0,1 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |COM nov. 20064 | 0,2 | -0,7 | -0,2 | -0,1 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | 0,0 | -0,3 | 0,4 | 0,7 | 0,9 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2006 | 91,5 93,2* | 87,7 89,4* | 83,9 85,6* | 80,4 82,1* | 76,6 78,3* | 72,6 74,3* |COM nov. 2006 | 93,2 | 89,4 | 86,3 | 83,2 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | 94,3 | 90,7 | 87,0 | 83,0 | 79,1 | ni podatkov |Opombe: |1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. |2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |3Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,6% BDP v letu 2006 ter 0,4% v letu 2007; vsi ukrepi imajo učinek zmanjševanja primanjkljaja). Program ne zagotavlja informacij o uporabi enkratnih ukrepov za druga leta. |4Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (2,0% BDP v letu 2005, 0,8% v letu 2006 in 0,1 v letu 2007, oba ukrepa imata učinek zmanjševanja primanjkljaja). |5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 2,2%, 2,3%, 2,3% in 2,2% v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. |* Primanjkljaj in dolg iz programa za leto 2005 nista v skladu z ESA 95. Dne 23. oktobra 2006 je Eurostat spremenil podatke o primanjkljaju in dolgu, ki jih je priglasila Belgija v zvezi s predpostavko vlade o dolgu železniške družbe SNCB/NMBS iz leta 2005 (glej Eurostat News Release št. 139/2006).(FIF/FSI - Fonds de l'infrastructure ferroviaire / Fonds voor spoorweginfrastructuur) v višini 7,4 milijarde EUR (2,5 % BDP) Ob upoštevanju pravil ESA 95 je učinek na javnofinančni primanjkljaj za leto 2005 v isti višini; učinek na javnofinančni primanjkljaj ob koncu leta 2005 znaša 5,2 milijarde EUR (1,7 % BDP, ob upoštevanju delnega povračila iz navedenega leta). Podatki za leto 2005, označeni z zvezdico, so takšni, kakor jih je spremenil Eurostat. Podatke o dolgu, označene z zvezdico za leta od 2006 do 2010 so službe Komisije avtomatsko prilagodile, da so v skladu z ESA 95. Prilagoditev dolga temelji na tehnični predpostavki, da stanje dolga FIF/FSI ostane nespremenjeno. |Vir: |Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy, št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Dopolnitev je bila predložena skoraj dva tedna po roku, določenem v kodeksu ravnanja, tj. 1. decembru.[7] Javnofinančni primanjkljaj in projekcije dolga iz programa ne vključujejo učinka predpostavke o dolgu železniške družbe SNCB za leto 2005, kakor je odločil Eurostat z dne 23. oktobra 2006. Poleg tega program tudi ne zagotavlja informacij o uporabi enkratnih in drugih začasnih ukrepov v letih 2008–2010.


title: Priporočila nacionalnim sodiščem v zvezi z začetkom postopka predhodnega odločanja

text:
               1.2.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 30/1

      PRIPOROČILA

   nacionalnim sodiščem v zvezi z začetkom postopka predhodnega odločanja
   2014/C 30/01
   Slovenska različica teh priporočil je bila že objavljena v
         Uradnem listu Evropske unije C 338 z dne 6. novembra 2012.


title: Priporočilo Komisije z dne 6. maja 2008 o zunanjem zagotavljanju kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki opravljajo revizije subjektov javnega interesa (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 1721)

text:
               7.5.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 120/20

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 6. maja 2008
   o zunanjem zagotavljanju kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki opravljajo revizije subjektov javnega interesa
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 1721)
   (2008/362/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Zunanje zagotavljanje kakovosti obvezne revizije je bistvenega pomena za visoko kakovost revizij. Prispeva k verodostojnosti objavljenih finančnih informacij in zagotavlja boljšo zaščito delničarjev, investitorjev, upnikov in drugih zainteresiranih strani. Vsak sistem zunanjega zagotavljanja kakovosti mora zato biti nepristranski in neodvisen od revizijske stroke.

               (2)

               Člena 29 in 43 Direktive 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi Direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive 84/253/EGS (1) določata visoko raven meril za sisteme zagotavljanja kakovosti za vse zakonite revizorje in revizijska podjetja. Vključujeta nekatere ideje iz Priporočila Komisije 2001/256/ES z dne 15. novembra 2000 o zagotavljanju kakovosti obvezne revizije v Evropski uniji: minimalne zahteve (2).

               (3)

               Vendar pa sta dele priporočila, ki so povezani z obvezno revizijo subjektov javnega interesa, prehitela nedavni mednarodni razvoj in nagnjenost k uvedbi sistemov zunanjega zagotavljanja kakovosti za takšne revizije, ki se upravljajo neodvisno od revizijske stroke, in kjer preglede zagotavljanja kakovosti opravljajo osebe, ki niso zaposlene kot revizorji.

               (4)

               Merila iz Direktive 2006/43/ES še vedno dovoljujejo precejšnje razlike v načinih trenutnega organiziranja sistemov zunanjega zagotavljanja kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja v državah članicah. Preprečiti je treba, da bi zainteresirane strani različno razumele kakovost revizij zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij v državah članicah, zlasti v zvezi s členom 34 Direktive 2006/43/ES. Direktiva 2006/43/ES spodbuja tudi sisteme javnega nadzora držav članic, da poiščejo usklajen pristop k opravljanju pregledov zagotavljanja kakovosti.

               (5)

               Sodelovanje med državami članicami je prednostna naloga v zvezi z revizijami subjektov javnega interesa. Sistemom zagotavljanja kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki izvajajo revizije v takšnih subjektih, je treba dati nadaljnje smernice. Zato je primerno pripraviti novo priporočilo, ki je skladnejše s trenutnim stanjem kot Priporočilo 2001/256/ES ter upošteva nove mednarodne trende in posebne potrebe držav članic. Vendar ni potrebno zagotoviti podrobnih navodil za sisteme zagotavljanja kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki opravljajo revizije subjektov, ki niso subjekti javnega interesa.

               (6)

               Inšpekcije morajo prispevati k boljši kakovosti revizij zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja, ki se pregleduje, ter morajo biti redne in preventivne narave. Namenjene morajo biti krepitvi in ohranjanju zaupanja v obvezne revizije ter s tem nenazadnje v finančne trge. Zato to priporočilo ne sme obravnavati začasnih preiskav zaradi morebitnih kršitev zakonov in predpisov.

               (7)

               Da bi izboljšali kakovost revizij v Skupnostih, morajo imeti neodvisni nadzorni organi pri inšpekcijah revizijskih podjetij aktivnejšo vlogo. Za neodvisnost sistema nadzora je treba zagotoviti smernice. Pojasniti je treba morebitno vlogo organov javnega nadzora, poklicnih združenj, drugih ustreznih organov in vlogo strokovnjakov v zvezi z izvajanjem inšpekcij. Prav tako so potrebna pojasnila v zvezi s financiranjem sistema zagotavljanja kakovosti.

               (8)

               Člen 43 Direktive 2006/43/ES zahteva, da se pregledi zagotavljanja kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki izvajajo obvezne revizije subjektov javnega interesa, opravijo najmanj vsaka tri leta. Sistem javnega nadzora se lahko pri zaposlovanju zadostnega števila inšpektorjev za izvajanje pregledov na kraju samem pri vsaki inšpekciji sooča s težavami. Zato je treba omogočiti, da pri pregledih na kraju samem pod določenimi pogoji sodelujejo tudi strokovnjaki, ki niso inšpektorji.

               (9)

               Za zagotovitev, da zakoniti revizor ali zadevno revizijsko podjetje upošteva končno poročilo o inšpekciji ter jim slednje da zadostne smernice, da se v bodoče izognejo ugotovljenim težavam, je treba med inšpektorji in zakonitim revizorjem ali revizijskim podjetjem vzpostaviti učinkovito komunikacijo še pred sprejetjem končnega poročila in fazo nadaljnjega spremljanja.

               (10)

               Da bi izboljšali sledljivost sistema zagotavljanja kakovosti in primerljivost v Skupnosti, mora letno poročilo o skupnih rezultatih inšpekcij vključevati ključne podatke o uspešnosti, ki bi omogočili oceno uporabljenih sredstev ter učinkovitosti in uspešnosti sistema zagotavljanja kakovosti.

               (11)

               Komisija namerava oceniti stanje v letu 2011 glede na novi mednarodni razvoj, zlasti glede na vključitev ustreznih organov in strokovnjakov v izvajanje inšpekcij –

         PRIPOROČA:
   Vsebina

               1.

               To priporočilo daje smernice za izvajanje neodvisnih sistemov zagotavljanja kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki izvajajo revizijo subjektov javnega interesa v skladu s členoma 29 in 43 Direktive 2006/43/ES.

               2.

               Če se je država članica odločila, da v skladu s členom 39 Direktive 2006/43/ES oprosti nekatere subjekte javnega interesa, morajo države članice takšne subjekte javnega interesa izključiti tudi iz obsega ukrepov, sprejetih ob upoštevanju tega priporočila.

         Opredelitve pojmov

               3.

               V tem priporočilu se uporabljajo opredelitve pojmov, določene v členu 2 Direktive 2006/43/ES. Za namene tega priporočila se uporabljajo tudi naslednje opredelitve:

                           (a)

                           „organ javnega nadzora“ je pristojni organ v smislu člena 2(10) Direktive 2006/43/ES, ki predstavlja sistem javnega nadzora, ki temelji na načelih, določenih v členu 32 te direktive;

                           (b)

                           „inšpektor“ je pregledovalec, ki izpolnjuje zahteve iz točke (d) prvega pododstavka člena 29(1) Direktive 2006/43/ES, zaposluje ga organ javnega nadzora ali drug ustrezen organ, ki je bil pooblaščen za izvajanje inšpekcij;

                           (c)

                           „inšpekcije“ so pregledi zagotavljanja kakovosti pri zakonitih revizorjih in revizijskih podjetij, ki jih vodi inšpektor in ki ne predstavljajo preiskave v smislu člena 32(5) Direktive 2006/43/ES;

                           (d)

                           „strokovnjak“ je fizična oseba, ki ima posebno strokovno znanje o finančnih trgih, računovodskem poročanju, revidiranju in drugih področjih, pomembnih za inšpekcije, vključno z zakonitimi revizorji, ki izvajajo revizije.

         Neodvisnost sistema zagotavljanja kakovosti

               4.

               Organ javnega nadzora mora prevzeti končno odgovornost za sistem zunanjega zagotavljanja kakovosti za zakonite revizorje in revizijska podjetja, ki opravljajo revizije subjektov javnega interesa. Države članice nobenega združenja ali organa, povezanega z računovodsko ali revizijsko stroko, ne imenujejo za organ javnega nadzora.

               5.

               Zakoniti revizorji in revizijska podjetja, ki izvajajo revizije subjektov javnega interesa, so predmet inšpekcij, ki jih izvede organ javnega nadzora, ločeno ali skupaj z drugim ustreznim organom v skladu s točko 6.

               6.

               Treba je omogočiti, da se naloge v zvezi z izvajanjem inšpekcij dodelijo drugemu ustreznemu organu pod pogojem, da se zagotovi odgovornost takšnega organa do organa javnega nadzora ter da slednji obdrži vsaj naslednje odgovornosti:

                           (a)

                           dovoljenje, in če se organu javnega nadzora zdi primerno, sprememba inšpekcijskih metodologij, vključno s priročniki za inšpekcijo in nadaljnjim spremljanjem, metodologijami poročanja in rednimi inšpekcijskimi programi;

                           (b)

                           dovoljenje, in če se organu javnega nadzora zdi primerno, sprememba poročil o inšpekcijskih pregledih in nadaljnjem spremljanju;

                           (c)

                           dovoljenje, in če se organu javnega nadzora zdi potrebno, določitev inšpektorja za vsako inšpekcijo;

                           (d)

                           izdaja priporočil in navodil v kakršni koli obliki organu, kateremu so bile naloge dodeljene.

               7.

               Organ javnega nadzora mora imeti pravico sodelovati pri inšpekcijah in dobiti dostop do inšpekcijskih datotek, revizijskih delovnih papirjev in drugih pomembnih dokumentov.

               8.

               Osebe ali organizacije, ki zastopajo ali so drugače povezane z računovodsko stroko, revizijsko stroko ali revizijskim podjetjem, ne smejo odobriti ali izglasovati veta za pravila glede financiranja za sistem zagotavljanja kakovosti, vključno s tistimi v zvezi z ravnijo financiranja in finančnim nadzorom. Raven financiranja mora organu javnega nadzora omogočiti, da ima na voljo dovolj osebja, ki mu pomaga pri izvajanju točk 6 in 7.

               9.

               Če sredstva za sistem zagotavljanja kakovosti zagotovijo zakoniti revizorji ali revizijska podjetja, v katerih se izvaja inšpekcija, sta njihovo plačilo ali drug prispevek obvezna ter morata biti pravočasno v celoti plačana.

         Neodvisnost inšpekcij

               10.

               Organ javnega nadzora mora zagotoviti, da se vzpostavijo ustrezne politike in postopki, povezani z neodvisnostjo in nepristranskostjo osebja, vključno z inšpektorji, ter upravljanjem sistema nadzora.

               11.

               Oseba, ki je zakoniti revizor, ki izvaja revizije, ali je zaposlena oziroma drugače povezana z zakonitim revizorjem ali revizijskim podjetjem, ne sme delovati v vlogi inšpektorja.

               12.

               Oseba pri inšpekciji zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja ne sme delovati v vlogi inšpektorja do preteka najmanj dveh let potem, ko ta oseba ni več partner ali zaposlena oseba tega revizorja ali revizijskega podjetja ali ni več z njima kako drugače povezana.

               13.

               Inšpektorji morajo izjaviti, da med njimi ter zakonitim revizorjem in revizijskim podjetjem, ki ga pregledujejo, ni navzkrižja interesov. Inšpektorje, ki dajo nepopolno ali napačno izjavo, je treba izključiti iz izvajanja inšpekcij in se jim naložijo učinkovite, sorazmerne in odvračilne kazni.

               14.

               Inšpektorji morajo prejeti nadomestilo v povezavi z inšpekcijami samo od organa javnega nadzora ali organa, kateremu je bilo dodeljeno izvajanje inšpekcij. Inšpektorji ne smejo prejeti nobenega nadomestila od zakonitega revizorja, revizijskega podjetja ali njihovih mrež, ki se pregledujejo.

               15.

               Če organ javnega nadzora meni, da je posebno strokovno znanje bistveno za ustrezno izvajanje inšpekcije, morajo inšpektorjem pomagati strokovnjaki. Takšni strokovnjaki morajo delovati pod neposrednim nadzorom inšpektorja in morajo upoštevati zahteve iz točk 10, 12 do 14.

         Metodološka navodila za izvajanje inšpekcij

               16.

               Če začasno v državi članici ni dovolj inšpektorjev za izvajanje inšpekcij na kraju samem, mora imeti organ javnega nadzora pravico odločiti, da preglede na kraju samem izvedejo strokovnjaki pod pogojem, da ti strokovnjaki izpolnjujejo zahteve iz točke (d) prvega pododstavka člena 29(1) Direktive 2006/43/ES, da v celoti odgovarjajo organu javnega nadzora ter da inšpektorji izvajajo preglede na mestu samem v istem zakonitem revizorju ali revizijskemu podjetju vsaj vsakih šest let.

               17.

               Inšpekcijski pregledi vključujejo:

                           (a)

                           oceno načrtovanja sistema notranjega obvladovanja kakovosti revizijskega podjetja;

                           (b)

                           ustrezno preverjanje skladnosti postopkov in pregled revizijskih datotek subjektov javnega interesa, da se preveri učinkovitost sistema notranjega obvladovanja kakovosti;

                           (c)

                           oceno vsebine najnovejših letnih preglednih poročil, ki jih je objavil zakoniti revizor ali revizijsko podjetje v skladu s členom 40 Direktive 2006/43/ES glede na ugotovitve inšpekcije iz točk (a) in (b).

               18.

               Pregledati je treba vsaj naslednje politike notranjega nadzora in postopke zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja:

                           (a)

                           skladnost zakonitega revizorja ali revizijskega podjetja z veljavnimi revizijskimi standardi in standardi nadzora kakovosti ter etičnimi zahtevami in zahtevami za neodvisnost, vključno s tistimi v povezavi s poglavjem IV in členom 42 Direktive 2006/43/ES, kot tudi ustreznimi zakoni, predpisi in upravnimi določbami zadevnih držav članic;

                           (b)

                           količino in kakovost uporabljenih sredstev, vključno s skladnostjo z zahtevami stalnega izobraževanja, kot je določeno v členu 13 Direktive 2006/43/ES;

                           (c)

                           skladnost z zahtevami o zaračunanih plačilih za revizijske storitve, določenimi v členu 25 Direktive 2006/43/ES.

               19.

               Za namene preverjanja skladnosti je treba izbrati vsaj večji del revizijskih datotek na podlagi analize tveganja neustreznega opravljanja obvezne revizije.

         Rezultati inšpekcij

               20.

               Ugotovitve inšpekcij in zaključki, na katerih temeljijo priporočila, vključno z ugotovitvami in zaključki, povezanimi s preglednim poročilom, je treba ustrezno posredovati zakonitemu revizorju ali revizijskemu podjetju, ki se pregleduje, ter jih skupaj z njima obravnavati pred končnim oblikovanjem poročila o inšpekcijskem pregledu. Zakonitemu revizorju ali revizijskemu podjetju, ki se pregleduje, je treba odobriti obdobje, ne daljše od 12 mesecev od izdaje poročila o inšpekcijskem pregledu, da ukrepa v zvezi s priporočilom o sistemu notranjega nadzora kakovosti revizijskega podjetja. Če zakonit revizor ali revizijsko podjetje na podlagi priporočil ni ustrezno ukrepalo, mora organ javnega nadzora razkriti najpomembnejše pomanjkljivosti, ki se bile odkrite v sistemu notranjega nadzora kakovosti.

               21.

               Sistem javnega nadzora mora imeti pravico sprejeti disciplinske ukrepe ali naložiti kazni za zakonite revizorje in revizijska podjetja v skladu s predpisanim zakonodajnim postopkom, kot je predvideno v zadevni državi članici.

               22.

               Organ javnega nadzora mora javnost vsaj pravočasno in na primeren način obvestiti o kakršnih koli sprejetih končnih disciplinskih ukrepih ali kaznih, naloženih zakonitim revizorjem in revizijskim podjetjem v zvezi z opravljanjem obvezne revizije. Identificirati mora zadevnega zakonitega revizorja ali revizijsko podjetje ter opisati glavne pomanjkljivosti, ki so sprožile takšne ukrepe ali kazni.

               23.

               V primerih, kjer je bilo med inšpekcijo ugotovljeno, da pregledno poročilo, ki ga je objavil zakoniti revizor ali revizijsko podjetje v skladu s členom 40 Direktive 2006/43/ES, vsebuje podatke, vključno s tistimi o učinkovitosti sistema notranjega obvladovanja kakovosti revizijskega podjetja, za katerega organ javnega nadzora meni, da je izredno zavajajoč, je treba zagotoviti, da se pregledno poročilo nemudoma ustrezno spremeni.

         Preglednost skupnih rezultatov sistema zagotavljanja kakovosti

               24.

               Organi javnega nadzora morajo vsako leto poročati o skupnih rezultatih sistema zagotavljanja kakovosti. Poročilo mora vsebovati podatke o izdanih priporočilih, nadaljnjem spremljanju priporočil, sprejetih disciplinskih ukrepih in naloženih kaznih. Vsebovati mora tudi kvantitativne podatke in druge ključne podatke o uspešnosti glede finančnih sredstev in kadrovske strukture ter učinkovitosti in uspešnosti sistema zagotavljanja kakovosti.

         Nadaljnje spremljanje

               25.

               Komisija poziva države članice, naj jo obvestijo o ukrepih, sprejetih glede na to priporočilo do 6. maja 2009.

         Naslovniki

               26.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 6. maja 2008

            Za Komisijo

         Charlie McCREEVY

            Član Komisije

      (1)  UL L 157, 9.6.2006, str. 87. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2008/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 81, 20.3.2008, str. 53).

      (2)  UL L 91, 31.3.2001, str. 91.


				|

		52011SC0823

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Lithuaniaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Lithuania, 2011-2014

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Litve za leto 2011
ter mnenje Sveta
o dopolnitvi konvergenčnega programa Litve za obdobje 2011–2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 9(3) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog
Evropske komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast,
imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih
politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih
je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in
konkurenčnost.
(2)
Svet je 13. julija 2010 sprejel
priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
zaposlovanja držav članic[3], ki
sta združena v „integriranih smernicah“. Države članice so bile pozvane,
naj upoštevajo integrirane smernice v svojih nacionalnih ekonomskih in
zaposlovalnih politikah.
(3)
Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi
letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla ekonomskega
upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega
usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.
(4)
Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil
prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s
sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi
letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po
prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnih javnih financ in fiskalne
vzdržnosti, zmanjšanju brezposelnosti z reformami na trgu dela ter po novih
prizadevanjih za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te
prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje
programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne reformne
programe.
(5)
Poleg tega je Evropski svet
25. marca 2011 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu
„euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo
vključene v njihove programe stabilnosti ali konvergenčne programe in
nacionalne reformne programe.
(6)
Litva je 28. aprila 2011 predložila leta 2011
dopolnjeni konvergenčni program za obdobje 2011–2014 in nacionalni reformni
program za leto 2011. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se
upoštevale medsebojne povezave.
(7)
Litovsko gospodarstvo okreva po hudi gospodarski
krizi, med katero se je BDP od najvišje do najnižje točke zmanjšal za
17 %, saj se je padec domačega povpraševanja še dodatno zaostril
zaradi upada svetovne trgovine. Trg dela se je hitro odzval na krizo, stopnja
brezposelnosti pa se je s 4,2 % v začetku leta 2008 povzpela na
rekordnih 18,3 % sredi leta 2010. Strogo upoštevanje ureditve valutnega
odbora skupaj z znatno fiskalno konsolidacijo in prilagoditvijo plač v
zasebnem sektorju ter ukrepi za okrepitev stabilnosti finančnega sistema
so pripomogli k stabilizaciji gospodarstva. Z okrevanjem svetovnega
gospodarstva in koristmi, ki jih je gospodarstvu prinesla ponovno vzpostavljena
konkurenčnost, se je leta 2010 izvoz naglo povečal, gospodarstvo pa
je začelo spet rasti. Leta 2011 se okrevanje pospešuje, saj se domače
povpraševanje popravlja. Vendar bo brezposelnost kljub pričakovanemu
hitremu zmanjšanju ostala na stopnji dvomestnega števila.
(8)
Na podlagi ocene dopolnitve konvergenčnega
programa v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je
makroekonomski scenarij, na katerem temelji konvergenčni program,
verjeten. Čeprav temelji na nekoliko ugodnejših predpostavkah o rasti za
leto 2011, je na splošno v skladu z najnovejšo napovedjo Komisije za
leto 2012. S programom naj bi se primanjkljaj zmanjšal pod 3-odstotno
referenčno vrednost do leta 2012, tj. do roka, ki ga je določil Svet,
vendar še ni zadostno podprt z ukrepi za leto 2012. Vedno večji
gospodarski zagon bi lahko prinesel boljše proračunske rezultate za leto
2011, kot so bili predvideni v programu. Vendar obstaja tveganje, da
proračunski cilji, ki jih za leto 2012 predvideva program, kljub izboljšujočim
se makroekonomskim obetom ne bodo izpolnjeni, če začasni
konsolidacijski ukrepi, ki prenehajo veljati konec leta 2011, ne bodo
obnovljeni in dopolnjeni z obsežnimi trajnimi ukrepi. Povprečni letni
fiskalni napor v obdobju 2010–2012 je precej nižji od vrednosti 2,25 %
BDP, ki jo v skladu s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem z dne
16. februarja  2010 priporoča Svet. Ker so gospodarska rast in
prihodki od davkov znatno večji od pričakovanih v času, ko je
Svet izdal priporočilo o postopku v zvezi z čezmernim primanjkljajem,
bi moral potrebni fiskalni napor omogočiti hitrejše zmanjševanje
primanjkljaja in približevanje srednjeročnemu cilju. Ni predvideno, da se
bo v programskem obdobju dosegel srednjeročni cilj, tj. strukturni
presežek v višini 0,5 % BDP.
(9)
Ker je za izpolnitev cilja glede postopka v zvezi s
čezmernim primanjkljajem za leto 2012 in približevanje srednjeročnemu
cilju potrebna obsežna uskladitev in ker je treba zagotoviti potrebno
sofinanciranje, da se okrepi zgodnje črpanje sredstev iz strukturnih
skladov EU in povečajo produktivne naložbe v gospodarstvo, bo
določanje nadaljnjih konsolidacijskih ukrepov velik izziv. Večja
učinkovitost zasebnega sektorja bi lahko ustvarila dodatne možnosti za
prilagoditev odhodkov, ne da bi pri tem trpela kakovost javnih storitev. Brez
nadaljnje reforme se bodo odhodki, povezani s staranjem prebivalstva, v
naslednjih desetletjih dvignili nad povprečje EU. Junija 2010 je vlada
odobrila splošni osnutek celovite reforme sistema socialnega varstva in
pokojninskega sistema. Predlog je zajemal znatno povišanje upokojitvene
starosti, spremembe v načinu izračunavanja pokojnin in
vključitev državnih pokojnin v splošno shemo socialnega zavarovanja.
Odobritev in uspešno izvajanje vseh vidikov teh predlogov bosta odločilna
za dolgoročno fiskalno vzdržnost in bi lahko pripomogla k povečanju
ponudbe delovne sile z zagotavljanjem močnejših spodbud za delo starejšim
delavcem in primernih pokojnin. Poleg tega bi bil za dolgoročno fiskalno
vzdržnost potreben tudi močnejši fiskalni okvir. Zlasti ob začetku
krize fiskalni okvir ni preprečil ponavljajočega se obsežnega
popravljanja ciljnih odhodkov in prociklične rasti odhodkov, ki se
financira iz izrednih prihodkov. Čezmerna rast odhodkov, ki se financira s
prihodki, povezanimi z napredkom, je bila vir velikih proračunskih
neravnovesij, ki so nastala med krizo. To je prispevalo tudi k pregrevanju
gospodarstva.
(10)
Stopnja brezposelnosti v Litvi je ena najvišjih v
EU. Treba je zagotoviti, da to naglo povečanje ne postane strukturno.
Zaradi zelo stroge delovne zakonodaje in ovir za delo v okviru sistema socialne
pomoči trg dela slabše deluje. Ukrepi na teh področjih bi skupaj z
zadostno financiranimi aktivnimi politikami na trgu dela pripomogli k
zmanjšanju tveganja, da visoka stopnja brezposelnosti postane strukturna, in
znatne sive ekonomije.
(11)
Delež BDP državnih podjetij v Litvi je približno
18 %. Še vedno so nagnjena k neučinkovitosti z nezadostnimi
finančnimi donosi. Uspešna reforma državnih podjetij bi prav tako
spodbudila konkurenco in izboljšala poslovno okolje. Leta 2010 je Litva
pričela reformo petih glavnih sektorjev. Določila je smernice za
preglednost za državna podjetja in s tem zagotovila osnovo za odgovornost
vlade. Z vladno resolucijo o izboljšanju učinkovitosti iz decembra 2010 je
zagotovila dodatni verodostojen okvir reforme. Vendar so vse to še vedno le
okviri in smernice, v resoluciji pa manjkajo številni ključni ukrepi, ki
so bili predlagani prvotno ter bi zagotovili ločitev regulativnih in
lastniških funkcij.
(12)
Energetska intenzivnost litovskega gospodarstva je
ena najvišjih v EU. To je v veliki meri povezano z ogrevanjem gospodinjstev,
pri čemer so slabo vzdrževane večstanovanjske stavbe največji
problem. Čeprav je bila strategija za reševanje tega problema oblikovana
že leta 2004, je bilo vlaganj zelo malo. Poleg tega se je število lastnikov
avtomobilov hitro povečalo, prihodki od davka na energijo in prometnega
davka pa so se znižali v primerjavi z BDP in davki na prihodke od dela (precej
več kot povprečno v EU). Prilagoditev nizkih stopenj davka na
energijo, med drugim za registracijo in lastništvo osebnih vozil, bi pripomogla
k fiskalni konsolidaciji na kratki rok in hkrati spodbudila bolj
učinkovito rabo energije.
(13)
Čeprav ima Litva na splošno ugoden poslovni
regulativni okvir, so pogoji za ustanavljanje podjetij, roki in stroški
izdajanja gradbenih dovoljenj ter zaščita vlagateljev slabi. Izboljšave
predpisov na teh področjih bi pomagale spodbujati ustvarjanje novih
delovnih mest in rast. Reforma politike konkurence bi še dodatno izboljšala
okolje, a je napredek počasen, zlasti v energetskem sektorju in sektorju
prodaje živil na drobno. Dokončanje spremenjene nacionalne strategije za
energetsko neodvisnost bo pripomoglo k reševanju vprašanj glede zanesljivosti
oskrbe in spodbujanju večje konkurence pri proizvodnji energije. Izvajanje
tretjega paketa zakonodaje EU za trg z električno energijo in plinom bi
izboljšalo konkurenco na maloprodajnem trgu z električno energijo. V
sektorju prodaje živil na drobno je Litva leta 2009 sprejela zakon o prepovedi
nepoštenih transakcij podjetij, ki se ukvarjajo s prodajo živil na drobno.
Vendar se v sektorju prodaje živil na drobno še vedno kaže nezadostna stopnja
konkurence, ki deloma izvira iz strukture sektorja in neučinkovite
regulacije trga. Koncentracija verig prodaje živil na drobno se povečuje,
delež štirih največjih podjetij prodaje na drobno pa je leta 2008 dosegel
72 % celotne prodaje.
(14)
Litva je v okviru pakta „euro plus“[4] sprejela številne zaveze. Da bi
povečala fiskalno vzdržnost, bo Litva sprejela zakone za lažje zbiranje
sredstev v rezervi državne blagajne za težka obdobja v gospodarstvu in za
spodbujanje odgovorne protiinflacijske proračunske politike. Napovedani so
bili tudi številni pomembni ukrepi za reformo pokojninskega sistema in sistema
socialnega varstva. Ukrepi glede zaposlovanja se osredotočajo na
spodbujanje zaposlovanja, boj proti nezakonitemu in neprijavljenemu delu ter
spodbujanju prožnih pogodb o zaposlitvi. Za izboljšanje poslovnega okolja so
bile za izboljšanje poslovnih inšpektoratov, povečanje preglednosti in
zmanjšanje upravnega bremena za podjetja sprejete številne zaveze. Te zaveze
zadevajo vsa štiri področja pakta. Na splošno odražajo program reforme,
začrtan v konvergenčnem programu in nacionalnem reformnem programu.
Če bi se izvajali, bi ukrepi na področju zaposlovanja dobrodošlo
prispevali k ustvarjanju povpraševanja po delovni sili. Te zaveze so bile
ocenjene in upoštevane v priporočilih.
(15)
Komisija je ocenila konvergenčni program in
nacionalni reformni program, vključno z zavezami v okviru pakta
„euro plus“[5].
Pri tem ni upoštevala le njihovega pomena za vzdržno fiskalno in
socialno-ekonomsko politiko v Litvi, ampak tudi njihovo usklajenost s pravili
in navodili EU, in sicer zaradi potrebe po okrepitvi splošnega gospodarskega
upravljanja Evropske unije z zagotavljanjem prispevka na ravni EU v prihodnjih
nacionalnih odločitvah. Zato Komisija meni, da je treba določiti
ukrepe za zagotavljanje usklajenosti s proračunskimi cilji za leto 2012.
Poleg tega je treba sprejeti nadaljnje ukrepe za reformo pokojninskega sistema,
da bi se izboljšala fiskalna vzdržnost in spodbudilo podaljšanje delovne dobe,
izboljšalo delovanje trga dela, izvajal paket reform državnih podjetij,
izboljšala energetska učinkovitost in zvišali nizki davki na energijo ter
okrepila konkurenca v določenih sektorjih.
(16)
Glede na to oceno, tudi ob upoštevanju
Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju
Evropske unije z dne 2. junija 2010, je Svet proučil dopolnitev
konvergenčnega programa Litve za leto 2011, njegovo mnenje[6] pa je zlasti odraženo v njegovih
priporočilih v točkah (1) in (2) v nadaljevanju. Ob upoštevanju
sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet proučil
nacionalni reformni program Litve –
PRIPOROČA, naj Litva v obdobju
2011–2012 ukrepa tako:
(1)
Do proračuna 2012 naj sprejme dodatne trajne
fiskalne ukrepe za odpravo čezmernega primanjkljaja. Izboljša naj
spoštovanje davčnih predpisov in v celoti izkoristi okrevanje gospodarstva
za nadaljnjo pospešitev zmanjševanja primanjkljaja ter zagotovi približevanje
srednjeročnemu cilju vsaj za 0,5 % BDP na leto. Okrepi naj fiskalni
okvir, zlasti z uvedbo izvršljivih in zavezujočih zgornjih mej odhodkov v
srednjeročnem proračunskem okviru.
(2)
Sprejme naj predlagano zakonodajo o izvajanju
reforme pokojninskega sistema. Za večjo udeležbo na trgu dela naj odpravi
fiskalne ovire za delo za ljudi, ki so dosegli pokojninsko starost ali se ji
približujejo.
(3)
Spodbuja naj prožnost trga dela s spremembo
delovnega zakonika, da bo bolj prožen in da bo omogočal boljšo uporabo
pogodb za določen čas. Spremeni naj ustrezno zakonodajo, zlasti zakon
o gotovinski socialni podpori za zagotovitev, da sistem socialne podpore ne bo
vseboval ovir za delo.
(4)
Do konca leta 2011 naj začne izvajati vse
vidike paketa reform za državna podjetja, s čimer bodo zagotovljeni
ločitev lastniških in regulativnih funkcij, jasni cilji podjetij,
večja preglednost in ločitev trgovskih dejavnosti od netrgovskih.
(5)
Izboljša naj energetsko učinkovitost stavb s
hitro uvedbo holdinškega sklada in sprejme ukrepe za preusmeritev
obdavčenja na rabo energije, in sicer najprej pri registracijah in
lastništvu osebnih vozil.
(6)
Sprejme naj ukrepe za izboljšanje pogojev za
ustanavljanje podjetij in izdajo gradbenih dovoljenj ter okrepi konkurenco v
energetskem sektorju in sektorju prodaje na drobno.
V Bruslju,
                                                                       Za Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL C …, str. .
[3]               Veljajo tudi za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU
z dne 19. maja 2011.
[4]               Več podrobnosti o zavezah v okviru pakta „euro
plus“ je na voljo v SEC(2011) 723.
[5]               SEC(2011) 723.
[6]               Predvideno v členu 9(3) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


				|

		52013PC0388

			Priporočilo za SKLEP SVETA o razveljavitvi Odločbe 2004/918/ES o obstoju čezmernega primanjkljaja na Madžarskem /* COM/2013/0388 final - 2013/ () */

			   	Priporočilo za
SKLEP SVETA
o razveljavitvi Odločbe 2004/918/ES o
obstoju čezmernega primanjkljaja na Madžarskem
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 126(12) Pogodbe,
ob upoštevanju priporočila Komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Svet je 5. julija 2004
v skladu s členom 104(6) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (v
nadaljnjem besedilu: PES) ugotovil, da na Madžarskem obstaja čezmerni
primanjkljaj, in je v skladu s členom 104(7) PES izdal priporočilo za
odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2008[1].
(2)       Svet je 18. januarja 2005
v skladu s členom 104(8) PES menil, da Madžarska ni sprejela
učinkovitih ukrepov na podlagi njegovega priporočila, in je 8. marca
2005 na podlagi člena 104(7) PES izdal še eno priporočilo, v katerem
je leto 2008 potrdil kot rok za odpravo čezmernega primanjkljaja. Svet je 8. novembra
2005 ugotovil, da Madžarska drugič zapored ni upoštevala priporočil
na podlagi člena 104(7) PES. Zato je 10. oktobra 2006 na Madžarsko naslovil
tretje priporočilo na podlagi člena 104(7) PES, v katerem je rok
za odpravo čezmernega primanjkljaja odložil na leto 2009. Svet je 7.
julija 2009 sklenil, da se lahko šteje, da so madžarski organi sprejeli
učinkovite ukrepe na podlagi priporočila iz oktobra 2006, in je glede
na hudo poslabšanje gospodarskih razmer krizo izdal revidirano priporočilo
na podlagi člena 104(7) PES, v katerem je ponovno določil novi
rok za odpravo čezmernega primanjkljaja, tj. leto 2011. Komisija je 27.
januarja 2010 ugotovila, da je Madžarska na podlagi zadnjih priporočil
Sveta sprejela učinkovite ukrepe, s katerimi se je Svet strinjal v svojih
sklepih z dne 16. februarja 2010, vendar je opozorila na precejšnja tveganja.

(3)       V skladu z določbami
člena 126(8) PDEU je Svet 24. januarja 2012 ugotovil, da
Madžarska ni sprejela učinkovitih ukrepov na podlagi priporočila
Sveta iz julija 2009 v obdobju, ki je določeno v tem priporočilu.
Madžarska v letu 2011 sicer ni presegla nominalne referenčne vrednosti 3 %
BDP iz Pogodbe, vendar to ni bilo posledica strukturnega in vzdržnega
izboljšanja, ampak znatnih enkratnih prihodkov. Hkrati je bilo v letih 2010 in 2011
zabeleženo skupno strukturno poslabšanje v višini več kot 2 % BDP v
primerjavi s priporočenim skupnim fiskalnim izboljšanjem v višini 0,5 %
BDP. Čeprav so organi v letu 2012 izvajali strukturne ukrepe, ki naj bi
precej izravnali prejšnje poslabšanje, naj bi bila referenčna vrednost iz
Pogodbe (3 % BDP) v letu 2012 ponovno dosežena le zaradi enkratnih ukrepov
v višini približno 1 % BDP, v letu 2013 pa naj bila ponovno presežena.
(4)       Svet je 13. marca 2012
sprejel novo priporočilo v skladu s členom 126(7) PDEU, v skladu s
katerim naj bi Madžarska odpravila čezmerni primanjkljaj do leta 2012.
Madžarski organi so bili pozvani, naj izvedejo zlasti naslednje ukrepe: (i) do
leta 2012 odpravijo čezmerni primanjkljaj na verodostojen in vzdržen
način; (ii) izvedejo dodatno fiskalno konsolidacijo v višini najmanj 0,5 %
BDP in tako zagotovijo, da bo v letu 2012 dosežen ciljni primanjkljaj v višini 2,5 %
BDP; ter (iii) izvedejo potrebne dodatne strukturne ukrepe , da bo primanjkljaj
v letu 2013 ostal krepko pod mejo 3 % BDP. Hkrati je bilo Madžarski
priporočeno, naj poskrbi, da bo delež javnega dolga začel čim
prej ponovno upadati, da bi dosegla zadosten napredek pri doseganju cilja glede
zmanjšanja dolga. Proračunsko prilagoditev bi morale podpirati tudi
predlagane izboljšave okvira fiskalnega upravljanja. Svet je določil rok,
do katerega naj bi madžarski organi sprejeli učinkovite ukrepe, in sicer 13. september
2012. 13. marca 2012 je Svet odločil tudi o začasni ustavitvi dela
odobritev za prevzem obveznosti Kohezijskega sklada za leto 2013 za Madžarsko
(v skladu s členom 4 Uredbe Sveta (ES) št. 1084/2006).
(5)       Komisija je 30. maja 2012
na podlagi konvergenčnega programa Madžarske za leto 2012 in dodatnih
pojasnil o varčevalnih ukrepih ugotovila, da je Madžarska sprejela
učinkovite ukrepe za odpravo čezmernega primanjkljaja.
Javnofinančni primanjkljaj naj bi tako v letu 2012 dosegel 2,5 % BDP
ter v letu 2013 ostal krepko pod referenčno vrednostjo 3 % BDP iz
Pogodbe, kot je marca priporočil Svet. Poleg tega je bil ugotovljen
določen napredek pri izboljšanju okvira fiskalnega upravljanja,
čeprav je izboljšave na tem področju na splošno mogoče
označiti za počasne. Na podlagi navedenega je Komisija 30. maja
sprejela predlog za prekinitev začasne ustavitve odobritev za prevzem
obveznosti Kohezijskega sklada. Svet se je 22. junija 2012 strinjal s to
oceno in sprejel sklep o prekinitvi začasne ustavitve odobritev za prevzem
obveznosti Kohezijskega sklada.
(6)       V skladu s členom 4
Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga k
Pogodbama, Komisija zagotovi podatke za izvedbo postopka. V skladu s
členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 479/2009 z dne 25. maja 2009 o
uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je
priloga k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, morajo države članice
v okviru uporabe tega protokola dvakrat letno sporočiti podatke o
javnofinančnem primanjkljaju in javnem dolgu ter drugih s tem povezanih
spremenljivkah, in sicer pred 1. aprilom in 1. oktobrom[2].
(7)       Svet bi moral odločitev
o razveljavitvi sklepa o obstoju čezmernega primanjkljaja sprejeti na
podlagi sporočenih podatkov. Poleg tega bi moral Svet sklep o obstoju
čezmernega primanjkljaja razveljaviti le, če napoved Komisije kaže,
da primanjkljaj v obdobju, ki ga zajema napoved, ne bo presegel referenčne
vrednosti 3 % BDP iz Pogodbe[3].
(8)       Na podlagi podatkov, ki jih
je zagotovila Komisija (Eurostat) v skladu s členom 14 Uredbe (ES)
št. 479/2009 po uradnem obvestilu, ki ga je Madžarska poslala pred 1. aprilom
2013, in na podlagi napovedi služb Komisije iz pomladi 2013 in ocene dodatnih
korektivnih ukrepov, sprejetih 13. maja 2013 z vladno uredbo, je
mogoče ugotoviti naslednje:
–
V letu 2012 je javnofinančni primanjkljaj na
podlagi znatne fiskalne konsolidacije dosegel 1,9 % BDP. K temu so
pripomogli tudi enkratni prihodki v višini 0,75 % BDP, vključno z
višjimi od v proračunu načrtovanih enkratnih prihodkov v višini 0,2 %
BDP, povezanimi z nadaljnjim prenosom sredstev iz zasebnega v javni pokojninski
steber. V sprejetem proračunu za leto 2012 je bil načrtovan ciljni
primanjkljaj v višini 2,5 % BDP na podlagi 0,5-odstotne rasti.
Proračun je vključeval izredno rezervo v višini 1,1 % BDP in
številne ukrepe za konsolidacijo, zlasti naslednje: (i) ukrepe za
povečanje prihodkov v višini približno 1,75 % BDP, med njimi
povišanje posrednih davkov in prispevkov za socialno varnost; (ii) strukturne
ukrepe, kot je pregled socialnih prejemkov na strani odhodkov, v višini 0,75 %
BDP; in (iii) omejitve odhodkov v javnem sektorju v višini 0,25 % BDP,
vključno z nominalno zamrznitvijo plač v večini sektorjev. Kot
protiutež vse slabšim obetom glede rasti je vlada aprila in oktobra sprejela
dva glavna dodatna svežnja korektivnih ukrepov (v višini 0,7 % BDP), ki
večinoma zajemata nadaljnje reze sredstev za proračunske uporabnike,
od katerih je že bila izvedena približno polovica. Poleg tega se je saldo
sektorja lokalne uprave izboljšal za približno 0,7 % BDP v primerjavi z
načrtovano ravnijo v proračunu, in sicer predvsem zaradi šibke
naložbene dejavnosti tega sektorja. V okviru poročila o napredku pri
postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem iz oktobra 2012 je bil uradni
ciljni primanjkljaj za leto 2012 popravljen navzgor z 2,5 % na 2,7 %
BDP. Končen skupni rezultat uspešno izvedenih korektivnih ukrepov v višini
okoli 3 % BDP na ravni centralne države ter izboljšanja salda sektorja
lokalne uprave je bil primanjkljaj v višini 1,9 % BDP, torej se je
primanjkljaj znižal za 0,6 % BDP več, kot je bilo prvotno
načrtovano. Z uporabo izrednih proračunskih rezerv so se izravnala
odstopanja od proračunskih ciljev, deloma povezana s slabšim
makroekonomskim okoljem od predvidenega.
–
V skladu z madžarskim konvergenčnim programom
za leto 2013 naj bi javnofinančni primanjkljaj v letih 2013 in 2014 ostal
na ravni 2,7 % BDP. Napoved Komisije iz pomladi 2013 za Madžarsko
predvideva višji primanjkljaj, in sicer 3,0 % BDP v letu 2013 in 3,3 %
BDP v letu 2014, kar kaže na to, da čezmerni primanjkljaj ni bil
odpravljen na vzdržen način. Madžarska vlada je 13. maja 2013 po objavi
pomladanske napovedi Komisije za leto 2013 sprejela dodatne korektivne ukrepe v
bruto višini približno 0,3 % BDP za leto 2013 in 0,7 % BDP za leto 2014.
Posodobljena fiskalna ocena Komisije, ki upošteva neto učinek teh dodatnih
korektivnih ukrepov na izboljšanje primanjkljaja, za leti 2013 in 2014
predvideva primanjkljaj v višini 2,7 % oziroma 2,9 % BDP. Primanjkljaj
naj bi torej v obdobju napovedi ostal pod referenčno vrednostjo iz
Pogodbe, ki znaša 3 % BDP. Poleg tega bo po oceni Komisije ciklično
prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih
ukrepov v letih 2013 in 2014 znašal –0,75 % oziroma –1,5 % BDP, kar
pomeni, da bo v skladu z madžarskim srednjeročnim proračunskim ciljem
(–1,7 % BDP).
–
Delež javnega dolga v razmerju do BDP se je znižal
z najvišje ravni blizu 82 % leta 2010 na 79,2 % leta 2012, in sicer
zaradi obsežnih enkratnih kapitalskih transferjev, povezanih z odpravo
obveznega zasebnega pokojninskega stebra, in številnih konsolidacijskih
ukrepov. V skladu s konvergenčnim programom za leto 2013 naj bi se delež
dolga v razmerju do BDP v letu 2013 dodatno znižal na 78,1 % in v letu 2014
na 77,2 %, zmanjševal pa naj bi se tudi po letu 2014. Tudi po upoštevanju
učinka novih konsolidacijskih ukrepov, sprejetih 13. maja 2013, Komisija
napoveduje počasnejše zmanjševanje deleža javnega dolga v razmerju do BDP,
in sicer za približno eno odstotno točko v obeh letih.
(9)       V zvezi s fiskalnim
upravljanjem je Svet pozval madžarske organe, naj vzpostavijo resnično
zavezujoč srednjeročni okvir in okrepijo analitične pristojnosti
fiskalnega sveta glede na to, da ima fiskalni svet pravico veta nad letnim proračunom.
Konvergenčni program za leto 2013 napoveduje premik na tem področju v
jeseni 2013. Napredek se bo v okviru evropskega semestra še naprej
natančno spremljal.
(10)     Svet opozarja, da mora
Madžarska od leta 2013, ki je leto po odpravi čezmernega primanjkljaja,
ohraniti fiskalno usmeritev v skladu s svojim srednjeročnim ciljem,
vključno s spoštovanjem referenčne vrednosti za odhodke, ter
doseči zadosten napredek pri izpolnjevanju merila glede javnega dolga v
skladu s členom 2(1a) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997
o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim
primanjkljajem[4].
(11)     V skladu s členom 126(12)
Pogodbe je treba sklep Sveta o obstoju čezmernega primanjkljaja
razveljaviti, če je bil čezmerni primanjkljaj v zadevni državi
članici po mnenju Sveta odpravljen.
(12)     Po mnenju Sveta je bil
čezmerni primanjkljaj na Madžarskem odpravljen, zato je treba razveljaviti
Odločbo 2004/918/ES –
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Iz celovite ocene sledi, da je stanje
čezmernega primanjkljaja na Madžarskem odpravljeno.
Člen 2
Odločba 2004/918/ES se razveljavi.
Člen 3
Ta sklep je naslovljen na Madžarsko.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               Vsi dokumenti, povezani s postopkom v zvezi s
čezmernim primanjkljajem na Madžarskem, so na voljo na:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/hungary_en.htm.
[2]               UL L 145, 10.6.2009, str. 1.
[3]               V skladu z dokumentom „Specifications on the
implementation of the Stability and Growth Pact and Guidelines on the format
and content of Stability and Convergence Programmes“ (Podrobni opis izvajanja
Pakta za stabilnost in rast ter smernice o obliki in vsebini programov
stabilnosti in konvergenčnih programov), ki jih je 3. septembra 2012
sprejel Ekonomsko-finančni odbor. Glej:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.

[4]               UL L 209, 2.8.1997, str. 6.


Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0024

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Madžarske, 2005-2008  /* SEK/2006/0024 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 11.1.2006SEK(2006) 24 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Madžarske, 2005–2008(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMOzadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Madžarske je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 12. oktobra 1998 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede na proračunsko tveganje za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev konvergenčnega programa Madžarske in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.Ocena(1) Madžarska je 1. decembra Svetu in Komisiji predložila dopolnitev svojega konvergenčnega programa za leto 2005. Program obravnava obdobje od 2005 do 2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v novem kodeksu ravnanja. Dopolnitev vsebuje vse obvezne in večino neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja; vendar pa tudi nekaj nedoslednosti z ESA95 glede obravnave PMSFP in knjiženja vojaških odhodkov. Program ne vključuje podrobnih podatkov o prejšnjih in predvidenih enkratnih postavkah. Prav tako izrecno ne opredeljuje srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor je predvideno v kodeksu ravnanja.(2) Svet je 5. julija 2004 sklenil, da ima Madžarska čezmerni primanjkljaj in v skladu s členom 104(7) izdal priporočilo o njegovem zmanjšanju. Svet je 8. marca 2005 na podlagi januarske odločitve o neskladnosti izdal nova priporočila v skladu s členom 104(7) in ponovil, da je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati do leta 2008, ki so ga madžarski organi v konvergenčnem programu iz maja 2004 določili kot ciljno leto in potrdili v njegovi dopolnitvi iz decembra 2004 v skladu s potekom, določenim v tej dopolnitvi. Svet je zlasti priporočil madžarskim organom, naj sprejmejo učinkovite ukrepe, da se doseže ciljni primanjkljaj za leto 2005, ter časovno skladnost in izvrševanje kakršnih koli znižanj davkov pogojijo z doseganjem ciljnih primanjkljajev za obdobje 2005 do 2008. Enako je predvidevalo mnenje Sveta o dopolnitvi konvergenčnega programa iz leta 2004, ki je bilo prav tako sprejeto 8. marca 2005. V skladu s členom 104(8) je Svet 8. novembra 2005 sklenil, da Madžarska ni izpolnila marčevskih priporočil Sveta. Treba bo izdati novo priporočilo Sveta v skladu s členom 104(7) za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja.(3) Po sprejetju celovitega paketa gospodarskih reform sredi devetdesetih let so zdrave makroekonomske politike in ustrezne strukturne reforme omogočile stabilne in visoke stopnje rasti ter znižanje inflacije. Od leta 2001 pa so se javni odhodki znatno povišali in ugodni sporazumi o plačah povzročili velika makroekonomska neravnovesja. Kljub večji uravnoteženosti rasti ter upočasnitvi inflacije in rasti plač od leta 2003 se Madžarska še naprej spopada z visokim proračunskim in zunanjim primanjkljajem. V dopolnitvi je predvideno, da se bo realna rast BDP v programskem obdobju ustalila na okoli 4 % ter temeljila na investicijah in izvozu. Ta scenarij rasti je na splošno skladen s projekcijami napovedi služb Komisije iz jeseni[3]. Vendar pa je zadnje leto programskega obdobja videti optimistično, saj prikazuje pozitivno proizvodno vrzel na podlagi izračunov Komisije z uporabo skupno dogovorjene metodologije. Ob upoštevanju navedenega se predpostavke o rasti, ki jih vsebuje dopolnitev, zdijo uresničljive, vendar pa ugodnejše proti koncu programskega obdobja. V dopolnitvi predstavljena srednjeročna projekcija glede zunanjega primanjkljaja se zdi uresničljiva, čeprav je napovedano zmanjšanje pogojeno z izpolnitvijo strogega proračunskega omejevanja, opisanega v dopolnitvi, skupaj z izvedbo strukturnih reform, ki bi lahko pospešile potencialni proizvod. Projekcije o inflaciji, opisane v dopolnitvi, so v celoti skladne s projekcijami Komisije.(4) Madžarska monetarna politika še naprej združuje ciljno stopnjo inflacije z umetno določenim deviznim tečajem. V konvergenčnem programu je potrjeno, da Madžarska leto 2010 ohranja kot ciljno leto za pristop k euroobmočju. Po doseženem vrhuncu, ki je medletno znašal nad 7 % sredi leta 2004, se je v prvi polovici leta 2005 inflacija hitro znižala na manj kot 4 %. Upočasnitev dejanske rasti plač, slabše domače povpraševanje in povečana uvozna konkurenca po pristopu k EU so prispevali k ustalitvi inflacije na nižji stopnji. Trend povečane vrednosti menjalnega tečaja med forintom in eurom se je oktobra 2005 preusmeril, saj sta vedno večja zaskrbljenost med investitorji glede proračunskih odstopanj in negotovost glede datuma sprejetja eura povzročila postopno depreciacijo. V primerjavi z začetkom leta je bil forint sredi decembra 2005 za 3 % nižji. Madžarske dolgoročne obrestne mere ostajajo znatno višje v primerjavi z drugimi novimi državami članicami. Po postopnem znižanju s 7,2 % v januarju na 5,6 % v septembru 2005 na podlagi povečanega zaznavanja tveganja na trgih, so se donosi obveznic (in razponi) z euroobmočjem oktobra znatno povišali in do takrat dosegli okoli 7 %, deloma zaradi povečane zaskrbljenosti investitorjev glede proračunskih odstopanj.(5) Dopolnitev še vedno namerava odpraviti čezmerni primanjkljaj do leta 2008. Predvideno gibanje primanjkljaja je 6,1 % v letu 2005, 4,7 % v letu 2006, 3,3 % v letu 2007 in 1,9 % v letu 2008, kar pomeni letno znižanje za 1,4 odstotne točke BDP. Časovni razpored primarnega presežka je podoben. Te proračunske projekcije ne upoštevajo enkratnih ukrepov (zlasti nakupa vojaške opreme v višini 0,3 odstotne točke BDP v letih 2006 in 2007) in vpliva odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi financiranih pokojninskih sistemov, ki se gibljejo med 1 % in 1,5 % BDP in se bodo upoštevali do obvestila spomladi 2007[4]. Strmi padec deleža prihodkov za približno 3,5 odstotne točke BDP, ki je v glavnem posledica na novo uvedene petletne strategije zniževanja davkov, naj bi se v obdobju 2005–2008 več kot nadomestil z znižanjem deleža odhodkov v razmerju do BDP za približno 7,5 odstotne točke BDP.(6) Cilj za leto 2005 so madžarski organi septembra 2005 povišali s 3,6 % BDP iz dopolnitve decembra 2004 na 6,1 % BDP. Napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 navajajo, da se tako popravljen cilj za leto 2005 zdi dosegljiv. Zadnji razpoložljivi podatki o denarnih tokovih podpirajo to stališče.(7) Dopolnitev predvideva, da se bo strukturni saldo z -5,7 % BDP v letu 2005 izboljšal na -2,1 % BDP v letu 2008 (brez vpliva pokojninske reforme in enkratnih ukrepov). Srednjeročnega cilja ni mogoče sklepati na podlagi proračunskih projekcij, predstavljenih v programu.(8) Vendar pa strukturni ukrepi, opisani v programu, zlasti glede javnega, zdravstvenega in izobraževalnega sektorja, niso količinsko opredeljeni, da bi se lahko presodili kratkoročni in srednjeročni proračunski vplivi. Poleg tega bi bil proračunski rezultat dosti slabši od napovedanega v programu, tudi ob upoštevanju večkratno neizpolnjenih ciljev v preteklosti. Napovedi služb Komisije iz jeseni so za leto 2005 predvidele primanjkljaj v višini 6,7 % BDP (vključno s knjiženjem vojaške opreme), kar lahko pomeni, da je lahko trend primanjkljaja za leto 2006 višji kot v programu. Omejitev odhodkov za 4 odstotne točke BDP v letu 2006 pa v primerjavi s proračunom za leto 2005 ne temelji na jasno določenih in količinsko opredeljenih ukrepih. V naslednjih letih lahko uporaba projektov javno-zasebnih partnerstev (PPP) za javne investicije v avtoceste privede do računovodskih težav in s tem povezanih stroškov; ni nujno, da se pojavi napovedano znižanje obrestnih mer; negotovi so tudi učinki davčne reforme, ki lahko povzročijo nižje prihodke.(9) Ob upoštevanju zgornje ocene tveganja je proračunsko strategijo v programu treba utemeljiti, da se zagotovi njena skladnost z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2008, kakor priporoča Svet.(10) Predvideva se, da se bo delež javnega dolga povečal na 58,4 % BDP v letu 2006 in se nato spustil na 56,2 % BDP do konca programskega obdobja, pod učinkom stalnega upadanja javnofinančnega primanjkljaja. Ob upoštevanju kumulativnega bremena pokojninske reforme, ki se giblje med 3 % v letu 2004 in 6 % v letu 2008, bi delež dolga presegel referenčno vrednost v višini 60 %. Primerjava med napovedjo služb Komisije iz jeseni 2004 in sedanjo dopolnitvijo potrjuje, da poglavitne razlike pri oceni gibanja deleža javnega dolga v razmerju do BDP izhajajo iz bolj optimističnih proračunskih projekcij, ki jih vsebuje dopolnitev.(11) Videti je, da je Madžarska na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena visokemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Bruto javni dolg v razmerju do BDP je trenutno blizu referenčne vrednosti in predvideva se, da se bo v obdobju do leta 2050 povečal. Madžarska je v poznih devetdesetih letih izvedla reformo svojega pokojninskega sistema, da bi omejila prihodnja povišanja izdatkov za pokojnine, in tako prispevala k zmanjšanju proračunskega vpliva staranja prebivalstva. Vendar pa bi lahko bila povišanja javnofinančnih odhodkov za pokojnine višja od napovedanih v dopolnitvi, kar narekuje, da je treba pozorno spremljati dejavnike, ki naj bi nadomestili takšne visoke odhodke, pa tudi gibanje odhodkov za pokojnine in drugih odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva. Poleg tega trenutno visok strukturni primanjkljaj prispeva k povečanju tveganj za vzdržnost. Zato je treba srednjeročno izvesti obsežno konsolidacijo javnih financ in dodatno okrepiti proračunski položaj, da se zmanjšajo tveganja za vzdržnost javnih financ[5].(12) Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, niso skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Madžarska ni ravnala v skladu z drugimi priporočili Sveta z dne 8. marca 2005 v skladu s členom 104(7) v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, kakor je Svet sklenil 8. novembra 2005 na podlagi člena 104(8) Pogodbe. V dopolnitvi je ohranjen večletni okvir za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2008, čeprav bi proračunski rezultat lahko bil slabši od napovedanega, manjkajo pa potrebne pojasnitve in količinske opredelitve za presojo kratkoročnih in srednjeročnih proračunskih vplivov strukturnih ukrepov.(13) V nacionalnem programu reform na Madžarskem, predloženem 14. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, je kot poglavitni izziv opredeljeno postopno in nenehno znižanje primanjkljaja javnofinančnega sektorja. V proračunskih projekcijah konvergenčnega programa so vključene proračunske posledice ukrepov reform, opisanih v nacionalnem programu reform, v kolikor zadevajo znižanje davkov. Dopolnitev vsebuje pojasnitev nedavno sprejetega petletnega programa za znižanje davkov in predstavitev številnih načrtov za reformo javnega sektorja, ne vključuje pa potrebnih pojasnitev in količinskih opredelitev. Ti načrti so na splošno skladni z nacionalnim programom reform, predloženim 14. oktobra 2005.(14) Glede na zgoraj navedeno oceno bi bilo primerno, da Madžarska najpozneje do 1. septembra 2006 predloži popravljeno dopolnitev konvergenčnega programa, v kateri bi opredelila konkretne in strukturne ukrepe, v celoti skladne s srednjeročnim potekom prilagoditve. Hkrati bi morala Madžarska zagotoviti vse potrebno za izpolnitev svojih proračunskih ciljev za leto 2006 in za naslednja leta.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Madžarske, 2005–2008SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[6] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Dne [24. januarja 2006] je Svet proučil dopolnitev konvergenčnega programa Madžarske, ki obravnava obdobje od 2005 do 2008. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo programov stabilnosti in konvergenčnih programov, opredeljeno v novem kodeksu ravnanja. Dopolnitev vsebuje vse obvezne in večino neobveznih podatkov, ki jih določa novi kodeks ravnanja; vendar pa tudi nekaj nedoslednosti z ESA95 glede obravnave PMSFP in knjiženja vojaških odhodkov. Program ne vključuje podrobnih podatkov o prejšnjih in predvidenih enkratnih postavkah. Prav tako izrecno ne opredeljuje srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor je predvideno v kodeksu ravnanja.2.  Po sprejetju celovitega paketa gospodarskih reform sredi devetdesetih let so zdrave makroekonomske politike in ustrezne strukturne reforme omogočile stabilne in visoke stopnje rasti ter znižanje inflacije. Od leta 2001 pa so se znatno povišali javni odhodki in izvršili ugodni sporazumi o plačah, ki so povzročili velika makroekonomska neravnovesja. Kljub večji uravnoteženosti rasti ter upočasnitvi inflacije in rasti plač v zadnjih letih se Madžarska še naprej spopada z visokim proračunskim in zunanjim primanjkljajem. V makroekonomskem scenariju, predstavljenem v dopolnitvi iz decembra 2005, je predvideno, da se bo realna rast BDP ustalila na okoli 4 % v ostalem programskem obdobju, ki temelji na investicijah in izvozu. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov je videti, da ta scenarij temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti, medtem ko se zdi ugoden v zadnjem letu. Napovedano zmanjšanje zunanjega primanjkljaja je pogojeno z izpolnitvijo proračunskega omejevanja skupaj z izvedbo strukturnih reform, ki bi lahko pospešili potencialni proizvod. V programu so videti realistične tudi projekcije glede inflacije.3.  Svet je 5. julija 2004 sklenil, da ima Madžarska čezmerni primanjkljaj in v skladu s členom 104(7) izdal priporočilo, da mora ta položaj popraviti najpozneje do leta 2008 v skladu s potekom prilagoditve, ki ga vsebuje majski konvergenčni program Madžarske. Svet je 8. marca 2005 na podlagi odločitve iz januarja 2005 o neskladnosti v skladu s členom 104(8) drugič izdal priporočila na podlagi člena 104(7), v katerih je leto 2008 ohranil kot ciljno leto, do katerega je treba zmanjšati čezmerni primanjkljaj. Svet je zlasti priporočil madžarskim organom, naj sprejmejo učinkovite ukrepe, da se doseže ciljni primanjkljaj za leto 2005, ter časovno skladnost in izvrševanje kakršnih koli znižanj davkov pogojijo z doseganjem ciljnih primanjkljajev za obdobje 2005 do 2008. Enako je predvidevalo mnenje Sveta o dopolnitvi konvergenčnega programa iz leta 2004, ki je bilo prav tako sprejeto 8. marca 2005. Dopolnitev je še vedno usmerjena k odpravi čezmernega primanjkljaja do leta 2008. Predvideno gibanje primanjkljaja je 6,1 % BDP v letu 2005, 4,7 % BDP v letu 2006, 3,3 % BDP v letu 2007 in 1,9 % BDP v letu 2008, kar pomeni letno znižanje za 1,4 odstotne točke BDP. Časovni razpored primarnega presežka je podoben. Te proračunske projekcije izključujejo enkratne ukrepe in vpliv odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi financiranih pokojninskih sistemov, ki se gibljejo med 1 in 1,5 % BDP, in se bodo upoštevali do obvestila iz spomladi 2007[7]. Cilj za leto 2005 so madžarski organi septembra 2005 povišali s 3,6 % BDP iz dopolnitve iz decembra 2004 na 6,1 % BDP. V napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 je bilo navedeno, da se je tako popravljen cilj za leto 2005 zdel dosegljiv. Zadnji razpoložljivi podatki o denarnih tokovih podpirajo to stališče.4.  Dopolnitev predvideva, da se bo strukturni saldo z -5,7 % BDP v letu 2005 izboljšal na -2,1 % BDP v letu 2008 (brez vpliva pokojninske reforme). Srednjeročnega cilja ni mogoče sklepati na podlagi proračunskih projekcij, predstavljenih v programu.5.  Proračunski rezultat bi lahko bil dosti slabši od rezultata, napovedanega v programu, glede na to, da omejitev odhodkov v letu 2006, pa tudi strukturno omejevanje v naslednjih letih programa ne temeljita na jasno določenih in količinsko opredeljenih ukrepih. Poleg tega se lahko pojavijo številna tveganja za strategijo.6.  Glede na to oceno tveganja je treba utemeljiti proračunsko naravnanost v programu, da se zagotovi njena skladnost z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do zadnjega leta programa, tj. leta 2008, kakor je priporočil Svet.7.  Ocenjuje se, da je delež dolga v letu 2005 dosegel 57,7 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za okoli 1,5 odstotne točke. Gibanje deleža dolga je ob upoštevanju tveganj za zgoraj navedene proračunske cilje lahko manj ugodno v primerjavi z napovedanim v programu.8.  Videti je, da je Madžarska na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena visokemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Bruto javni dolg v razmerju do BDP je trenutno blizu referenčne vrednosti in predvideva se, da se bo v obdobju do leta 2050 povečal. Madžarska je v poznih devetdesetih letih izvedla reformo svojega pokojninskega sistema, da bi omejila prihodnja povišanja izdatkov za pokojnine, in tako prispevala k zmanjšanju proračunskega vpliva staranja prebivalstva. Vendar pa bi lahko bila povišanja javnofonančnih odhodkov za pokojnine višja od napovedanih v dopolnitvi, kar narekuje, da je treba pozorno spremljati dejavnike, ki naj bi nadomestili takšne visoke odhodke, pa tudi gibanje odhodkov za pokojnine in drugih odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva. Poleg tega trenutno visok strukturni primanjkljaj prispeva k povečanju tveganj za vzdržnost. Zato je treba srednjeročno izvesti obsežno konsolidacijo javnih financ in dodatno okrepiti proračunski položaj, da se zmanjšajo tveganja za vzdržnost javnih financ[8].9.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, niso skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Madžarska ni ravnala v skladu z drugimi priporočili Sveta z dne 8. marca 2005 v skladu s členom 104(7) v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, kakor je Svet sklenil 8. novembra 2005 na podlagi člena 104(8) Pogodbe. V dopolnitvi je ohranjen večletni okvir za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2008, čeprav bi proračunski rezultat lahko bil slabši od napovedanega.10.  V nacionalnem programu reform na Madžarskem, predloženem 14. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, je kot poglavitni izziv opredeljeno postopno in nenehno znižanje primanjkljaja javnofinančnega sektorja. V proračunskih projekcijah konvergenčnega programa so vključene posledice ukrepov reform, opisanih v nacionalnem programu reform, v kolikor zadevajo znižanje davkov. Dopolnitev vsebuje pojasnitev nedavno sprejetega petletnega programa za znižanje davkov in predstavitev številnih načrtov za reformo javnega sektorja, ne vključuje pa potrebnih pojasnitev in količinskih opredelitev. Ti načrti so na splošno skladni z nacionalnim programom reform, predloženim 14. oktobra 2005.Glede na zgoraj navedeno oceno Svet meni, da bi bilo primerno, da Madžarska najpozneje do 1. septembra 2006 predloži popravljeno dopolnitev konvergenčnega programa, v kateri bi opredelila konkretne in strukturne ukrepe, v celoti skladne s srednjeročnim potekom prilagoditve. Hkrati bi morala Madžarska zagotoviti vse potrebno za izpolnitev svojih proračunskih ciljev za leto 2006 in za naslednja leta.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realni BDP (spremembe v %) | KP dec. 20056 | 4,2 | 4,0 | 4,1 | 4,0 | 4,0 |COM nov. 2005 | 4,2 | 3,7 | 3,9 | 3,9 | ni podatkov |KP dec. 2004 | 3,9 | 4,0 | 4,2 | 4,3 | 4,6 |Inflacija po HICP (%) | KP dec. 2005 | 6,8 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 |COM nov. 2005 | 6,8 | 3,7 | 2,0 | 3,0 | ni podatkov |KP dec. 2004 | 6,8 | 4,5 | 4,0 | 3,5 | 3.0 |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP dec. 20052 | -1,3 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0.4 |COM nov. 20057 | -0,9 | -0,7 | -0,3 | 0,2 | ni podatkov |KP dec. 20042 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP dec. 2005 | -5,4 | -6,1 | -4,78 | -3,38 | -1,9 |COM nov. 2005 | -5,4 | -6,1 | -6,7 | -6,9 | ni podatkov |KP dec. 2004 | -4,5 | -3,6 | -2,9 | -2,2 | -1,6 |Primarni saldo (v % BDP) | KP dec. 2005 | -1,1 | -2,5 | -1,5 | -0,3 | +0,8 |COM nov. 2005 | -1,5 | -2,2 | -3,0 | -3,4 | ni podatkov |KP dec. 2004 | -0,5 | 0,0 | 0,2 | 0,6 | 1,0 |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP dec. 20052 | -4,8 | -5,7 | -4,5 | -3,3 | -2,2 |COM nov. 2005 | -5,3 | -5,8 | -6,6 | -7,0 | ni podatkov |KP dec. 20042 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Strukturni saldo3 (v % BDP) | KP dec. 20054 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |COM nov. 20055 | -5,3 | -6,3 | -7,6 | -8,5 | ni podatkov |KP dec. 2004 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP dec. 2005 | 57,2 | 57,7 | 58,48 | 57,98 | 56,28 |COM nov. 2005 | 57,4 | 57,2 | 58,0 | 59,2 | ni podatkov |KP dec. 2004 | 57,3 | 55,5 | 53,0 | 50,6 | 48,3 |Opombe: 1 Proračunske projekcije ne upoštevajo vpliva odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi financiranih pokojninskih sistemov, ki jo je treba izvesti do obvestila spomladi 2007. Ob upoštevanju tega vpliva bi javnofinančni saldo v skladu z dopolnitvijo programa znašal 7,4 % BDP v letu 2005, 6,1 % v letu 2006, 4,7 % v letu 2007 in 3,4 % v letu 2008, medtem ko bi delež bruto javnega dolga znašal 60,3 % BDP v letu 2004, 61,5 % v letu 2005, 63,0 % v letu 2006, 63,2 % v letu 2007 in 62,3 % v letu 2008 (glej tudi opombo 8). 2 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 3 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 Program ne vsebuje podatkov o enkratnih in drugih začasnih ukrepih. 5 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005. 6 Pred porazdelitvijo PMSFP (po porazdelitvi PMSFP 4,6 % v letu 2004; 4,2 % v letu 2005; 4,3% v letu 2006; 4,1 % v letu 2007 in 4,1 % v letu 2008). 7 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 3,7 %, 3,5 %, 3,5 % oziroma 3,4 % za posamezna leta v obdobju 2004–2007. 8 Ne vključuje nakupa vojaške opreme v višini 0,3 % BDP v letih 2007 in 2008. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Mnenje Ekonomsko-finančnega odbora „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernic o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki ga je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.[3] Treba je opozoriti, da so bile napovedi Komisije izdelane na podlagi časovnih vrst, ki niso upoštevale porazdelitve PMSFP, medtem ko dopolnitev prikazuje razčlenitev rasti, vključno s porazdelitvijo PMSFP (in istočasno zaradi primerljivosti tudi stopnjo rasti brez PMSFP). Delež primanjkljaja in javnega dolga sta izračunana na podlagi vrst BDP, ki je izračunan pred porazdelitvijo PMSFP.[4] Ob upoštevanju tega vpliva bi javnofinančni saldo v skladu z dopolnitvijo programa znašal 7,4 % BDP v letu 2005, 6,1 % v letu 2006, 4,7 % v letu 2007 in 3,4 % v letu 2008, medtem ko bi delež bruto javnega dolga znašal 60,3 % BDP v letu 2004, 61,5 % v letu 2005, 63,0 % v letu 2006, 63,2 % v letu 2007 in 62,3 % v letu 2008. Vendar pa ti podatki še vedno ne vključujejo nakupa vojaških letal v višini dodatne 0,3 odstotne točke BDP v letu 2006 in 2007.[5] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije in bo objavljena na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[7] Ob upoštevanju tega vpliva bi javnofinančni saldo v skladu z dopolnitvijo programa znašal 7,4 % BDP v letu 2005, 6,1 % v letu 2006, 4,7 % v letu 2007 in 3,4 % v letu 2008, medtem ko bi delež bruto javnega dolga znašal 60,3 % BDP v letu 2004, 61,5 % v letu 2005, 63,0 % v letu 2006, 63,2 % v letu 2007 in 62,3 % v letu 2008. Vendar pa ti podatki še vedno ne vključujejo nakupa vojaških letal v višini dodatne 0,3 odstotne točke BDP v letu 2006 in 2007.[8] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije in bo objavljena na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.