title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 v zvezi z nacionalnim programom reform Združenega kraljestva za leto 2013 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za obdobje 2012/13 do 2017/18

text:
               30.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/93

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 9. julija 2013
   v zvezi z nacionalnim programom reform Združenega kraljestva za leto 2013 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za obdobje 2012/13 do 2017/18
   2013/C 217/23
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) ter zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Drave članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 10. julija 2012 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Združenega kraljestva za leto 2012 in dal mnenje o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za obdobje 2012–2017.

               (5)

               Komisija je 28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Združeno kraljestvo opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 7. februarja 2013 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2013 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2013.

               (7)

               Evropski svet je 14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (8)

               Komisija je 10. aprila 2013 v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Združeno kraljestvo. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Združenem kraljestvu obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni spremljanje in strateški ukrepi. Nadaljnjo pozornost bi bilo treba posvetiti predvsem makroekonomskim gibanjem na področju zadolženosti gospodinjstev, ki je povezana z visoko ravnijo hipotekarnih dolgov in značilnostmi trga stanovanjskih nepremičnin, ter neugodnim trendom na področju zunanje konkurenčnosti, zlasti v zvezi z izvozom blaga in šibko rastjo produktivnosti.

               (9)

               Združeno kraljestvo je 30. aprila 2013 predložilo konvergenčni program za obdobje 2012/13 do 2017/18, ter nacionalni program reform za leto 2013. Da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost, sta bila programa ocenjena istočasno.

               (10)

               V skladu z odstavkom 4 Protokola (št. 15) o nekaterih določbah v zvezi z Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska se obveznost iz člena 126(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije o izogibanju čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju za Združeno kraljestvo ne uporablja. Odstavek 5 Protokola določa, da si mora Združeno kraljestvo prizadevati, da bi se izognilo čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju. Svet je 8. julija 2008 v skladu s členom 104(6) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti sklenil, da v Združenem kraljestvu obstaja čezmeren primanjkljaj.

               (11)

               Na podlagi ocene konvergenčnega programa Svet v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten. Cilj proračunske strategije, opredeljene v konvergenčnem programu, je do konca petletnega obdobja uresničiti ciklično prilagojeni tekoči proračun, ki je blizu uravnoteženemu. Javnofinančni primanjkljaj je bil najvišji v obdobju 2009/10 (5), ko je znašal 11,5 % BDP, v obdobju 2012/13 pa se je po zaslugi enkratnih ukrepov, ki so primanjkljaj v navedenem obdobju znižali za dve odstotni točki, zmanjšal na 5,6 % BDP. Kljub temu konvergenčni program kaže, da vladi ne bo uspelo ujeti roka (2014/15) za odpravo čezmernega primanjkljaja, ki ga je določil Svet, saj je primanjkljaj v navedenem obdobju ocenjen na 6,0 % BDP. V programu je predvideno, da bo čezmerni primanjkljaj odpravljen v obdobju 2017/18 (tj. tri leta po roku, ki ga je decembra 2009 določil Svet), ko naj bi znašal 2,3 % BDP. V konvergenčnem programu je predvideno tudi, da se bo strukturni javnofinančni primanjkljaj, kot ga je preračunala Komisija, nekoliko zmanjšal, in sicer s 5,6 % BDP v obdobju 2013/14 na 5,1 % BDP v obdobju 2014/15. V obdobju od 2010/11 do 2012/13 je povprečni neprilagojeni fiskalni napor ocenjen na 1,1 % BDP, kar je precej pod vrednostjo 1,75 % BDP, ki jo priporoča Svet, pred popravkom zaradi revizije potencialne rasti odhodkov ali pomanjkljivosti oziroma primanjkljaja na ravni prihodkov. Glavna tveganja v zvezi s proračunskimi napovedmi so povezana z rastjo, ki zaostaja za pričakovanji zaradi še vedno visoke inflacije, ki zavira zasebno potrošnjo, in možnim poslabšanjem razmer v mednarodnem okolju, ki bi lahko negativno vplivalo na trgovino in naložbe.
               Konvergenčni program ne vključuje srednjeročnega proračunskega cilja v skladu z določbami Pakta za stabilnost in rast. Vlada nadaljuje z izvajanjem strategije za fiskalno konsolidacijo, vendar je primanjkljaj večji od napovedi, ker so odhodki zaradi delovanja avtomatskih stabilizatorjev višji, prihodki od davkov pa nižji od pričakovanj. Poleg tega doslej izvedeni ukrepi za konsolidacijo niso zadostovali, da bi zagotovili priporočen povprečni letni fiskalni napor za odpravo čezmernega primanjkljaja. Tudi potencialni prihodki iz naslova strukturnih reform, katerih cilj je bil npr. povečanje učinkovitosti davčnega sistema s spremembo strukture stopenj DDV, so še vedno relativno premalo izkoriščeni. Javni dolg, izražen v odstotkih BDP, se je s 56,1 % v obdobju 2008/09 povečal na 90,7 % v obdobju 2012/13. V konvergenčnem programu je napovedano, da se bo delež državnega dolga v obdobjih 2015/16 in 2016/17 povečal na 100,8 %, nato pa se v obdobju 2017/18 zmanjšal na 99,4 %.

               (12)

               Leta 2012 se je nadaljevalo tudi razdolževanje gospodinjstev, vendar zadolženost gospodinjstev v Združenem kraljestvu, ki znaša 96 % BDP, še vedno močno presega povprečje v euroobmočju in ravni razdolževanja po tem, ko si bo gospodarstvo opomoglo in se bodo posli na stanovanjskem trgu vrnili na običajnejšo raven, morda ne bo mogoče ohraniti. Zaradi pomanjkanja stanovanjskih nepremičnin njihove cene ostajajo visoke in nestanovitne. Zaradi kombinacije visokih cen stanovanjskih nepremičnin in razširjene uporabe hipotekarnih posojil s spremenljivo obrestno mero so gospodinjstva še posebej izpostavljena spremembam obrestnih mer in povečanju stopnje brezposelnosti. Vlada izvaja ukrepe za reformo zakonodaje na področju prostorskega načrtovanja, vendar gradnja stanovanj ostaja na nizki ravni, sistem načrtovanja, vključno z omejitvami v zvezi z zelenimi površinami, pa še naprej pomembno ovira ponudbo stanovanjskih nepremičnin. Vladni posegi, ki bolj kot ponudbo spodbujajo povpraševanje po stanovanjskih nepremičninah, vključno z nedavno napovedanim programom „Help to Buy“ (Pomoč pri nakupu), bi lahko to stanje še poslabšali zaradi višjih cen stanovanjskih nepremičnin in večje zadolženosti gospodinjstev. Sistem obdavčitve nepremičnin v Združenem kraljestvu je kombinacija regresivnega periodičnega davka (Council Tax) in progresivnega davka na promet z nepremičninami (Stamp Duty Land Tax). Zaradi kombinacije visokih cen stanovanjskih nepremičnin, velike obremenjenosti proračunov gospodinjstev in bolj odgovornih meril za odobritev posojil si številna gospodinjstva s srednjimi dohodki nakupa stanovanja še naprej ne bodo mogla privoščiti. S tega vidika bi lahko poskrbeli, da bi zasebni najem postal privlačnejša in vzdržnejša alternativa lastništvu stanovanj.

               (13)

               Združeno kraljestvo se sooča tako z brezposelnostjo kot tudi s podzaposlenostjo, zlasti med mladimi. Na začetku leta 2013 je bila stopnja brezposelnosti 7,8 %, v primerjavi s stopnjo 10,9 % na ravni EU, na skoraj enaki ravni pa naj bi ostala tudi v letih 2013 in 2014. Veliko višja je raven brezposelnosti mladih, ki znaša 20,7 % in se vztrajno povečuje že od leta 2007, ko je znašala 14,3 %. Delež mladih, ki niso zaposleni in se ne šolajo ali usposabljajo, je 14,0 %. V nasprotju s počasno rastjo BDP se je zaposlovanje v zasebnem sektorju lani močno povečalo, stopnji rasti produktivnosti in plač pa sta bili nizki. Združeno kraljestvo ima tudi presežek nizkokvalificiranih delavcev, po katerih povpraševanje upada, obenem pa tudi pomanjkanje delavcev s poklicnimi in tehničnimi veščinami in znanjem na visoki ravni, kar je eden od vzrokov za slabšo zunanjo konkurenčnost. Kljub temu, da je bil v zadnjih letih dosežen določen napredek, znaten delež mladih nima znanja, veščin in kvalifikacij, ki jih potrebujejo, da bi bili konkurenčni na trgu dela. Stopnja brezposelnosti med nizkokvalificiranimi delavci, starimi od 15 do 25 let, je 37,2 %, kar je občutno več od povprečja EU. Sedanja politika izobraževanja in usposabljanja se preveč osredotoča na osnovne veščine in znanja ter kvalifikacije 2. stopnje, čeprav gospodarstvo vedno bolj zahteva višje stopnje kvalifikacij. Kljub prizadevanjem za povečanje kakovosti programov vajeništva, bodo treba ta prizadevanja še okrepiti. Zlasti je sistem kvalifikacij še vedno zelo zapleten, kar lahko negativno vpliva na vključevanje podjetij v programe vajeništva. Združeno kraljestvo bi se problematike brezposelnosti mladih in ljudi, ki niso zaposleni in se ne šolajo ali usposabljajo, lahko lotilo tudi tako, da bi sedanji program „Youth Contract“ (Pogodba za mlade) nadgradilo z izvajanjem programa „Youth Guarantee“ (Jamstvo za mlade).

               (14)

               V Združenem kraljestvu stalen problem predstavljajo šibke spodbude za delo. Organi nameravajo izboljšati stanje z uvedbo „univerzalnega kredita“, ki bo posameznikom omogočil, da bodo po zaposlitvi obdržali večji delež prejetih socialnih nadomestil. Čeprav bi univerzalni kredit lahko pozitivno vplival na zaposlovanje, je to v veliki meri odvisno od učinkovitega izvajanja in podpornih storitev, vključno z interakcijo z drugimi nadomestili. Obenem se bodo do leta 2016 številna nadomestila za delovno sposobne in davčne olajšave povečevali za 1 % na leto, kar je manj od napovedane stopnje inflacije, vendar bi moralo izboljšati spodbude za delo. Aprila 2013 je bila uvedena tudi vrsta drugih reform na področju nadomestil za socialno varnost. Obstaja tveganje za povečanje revščine, vključno z revščino med otroci, v gospodinjstvih, katerih člani ne najdejo zaposlitve. V nasprotju s tem pa so bili obseg, stopnja in dvig tako splošnih prejemkov kot prejemkov glede na premoženjsko stanje iz zmanjšanja v veliki meri izvzeti. Prvi izsledki delovnega programa nakazujejo, da obstaja še veliko prostora za izboljšave tako z vidika njegovega izvajanja kot tudi rezultatov. Združeno kraljestvo se sooča tudi z zahtevami po povečanju stopnje delovno aktivnih staršev in izboljšanju dostopa do visokokakovostnega in cenovno ugodnega otroškega varstva. V Združenem kraljestvu 17,3 % otrok živi v gospodinjstvih, kjer starši nimajo zaposlitve, kar je drugi največji delež v Uniji. Stroški otroškega varstva v Združenem kraljestvu so trenutno med najvišjimi v Uniji, kar povzroča težave zlasti staršem samohranilcem in tistim, katerih dohodki predstavljajo drugi vir dohodka v gospodinjstvu. V letu 2010 so bili v celodnevno varstvo otrok v uradnih ustanovah otroškega varstva vključeni le 4 % otrok, kar je bistveno manj od povprečja Unije, ki znaša 14 %.

               (15)

               Skupna zadolženost podjetij v Združenem kraljestvu je dokaj visoka, vendar imajo nekatera podjetja težave z dostopom do posojil, poslovne naložbe pa ostajajo na zelo nizki ravni. Od leta 2007 so poslovne naložbe upadle bolj kot kdaj koli prej, zaradi česar so se bruto investicije v osnovna sredstva zmanjšale na 14,2 % BDP v letu 2012. To je tretji najmanjši delež v Uniji. Združeno kraljestvo ima tudi nizko stopnjo izdatkov za raziskave in razvoj, ki so se z 1,17 % BDP v letu 2001 zmanjšali na 1,09 % v letu 2011. Poslovne naložbe so se počasi začele povečevati, saj so v letu 2012 narasle za 4,9 %, vendar so še vedno na nizki ravni. Neto posojanje podjetniškemu sektorju je v letu 2012 ostalo negativno. Medtem ko si velika podjetja z zdravimi bilancami stanja lahko izposojajo po zgodovinsko nizkih obrestnih merah, pa imajo številna druga podjetja, zlasti MSP, težave z dostopom do posojil. Stanje še poslabšuje omejena konkurenca v bančnem sektorju. Ustrezno izvajanje priporočil odbora za finančno politiko o preudarnem ocenjevanju zahtev glede kapitalske ustreznosti bank in o odpravljanju ugotovljenih kapitalskih primanjkljajev brez negativnega vpliva na zagotavljanje posojil gospodarstvu bi okrepilo finančno stabilnost bančnega sistema v Združenem kraljestvu.

               (16)

               Združeno kraljestvo se sooča tudi z izzivom obnove in nadgradnje svoje energetske in prometne infrastrukture. Poleg tega potrebuje do leta 2020 velike naložbe v nove zmogljivosti za proizvodnjo električne energije, da bo nadomestilo stare elektrarne, ki bodo zaustavljene, ter izpolnilo zahteve glede obnovljivih virov energije in strožje standarde glede zmanjšanja emisij ogljika. S 3,8-odstotnim deležem energije iz obnovljivih virov v končni porabi energije se uvršča na 25. mesto med 27 državami članicami (povprečje EU je 13,0 %). Za spodbujanje zadostnih in pravočasnih naložb bo treba zagotoviti ureditveno varnost. Pomanjkanje zmogljivosti in kakovosti prometnih omrežij Združenega kraljestva predstavlja strukturni problem za gospodarstvo, zlasti za proizvajalce, distributerje in izvoznike blaga. Trenutno obstaja znatno neskladje med zagotovljenimi namenskimi sredstvi, tako iz javnih kot zasebnih virov, in potrebami po naložbah v promet, ki ga vlada skuša odpraviti s prednostnim usmerjanjem javnih sredstev v infrastrukturo in privabljanjem dodatnih zasebnih naložb. V Združenem kraljestvu ostajajo visoki tudi stroški na enoto gradnje in vzdrževanja prometne infrastrukture.

               (17)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Združenega kraljestva. Ocenila je konvergenčni program in nacionalni program reform ter predstavila poglobljen pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Združenem kraljestvu, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 spodaj.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 spodaj.

               (19)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in njegov konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih v točkah 2, 3, 5 in 6 spodaj –

         PRIPOROČA, da Združeno kraljestvo v obdobju 2013–2014 ukrepa tako, da:

               1.

               Izvaja okrepljeno proračunsko strategijo, podprto z dovolj natančno opredeljenimi ukrepi, za obdobje 2013/14 in pozneje. Do obdobja 2014/15 na vzdržen način odpravi čezmerni primanjkljaj ter doseže fiskalni napor, določen v priporočilih Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, in zagotovi vzdržno zmanjševanje visokega deleža javnega dolga. Za trajno odpravo proračunskih neravnotežij je potrebno verodostojno izvajanje ambicioznih strukturnih reform, s katerimi bi se povečala zmožnost prilagajanja in okrepil potencial za rast. Prizadeva naj si za diferencirano in rasti prijazno restriktivno fiskalno politiko, vključno s prioritizacijo pravočasnih izdatkov za investicije z visokimi gospodarskimi donosi ter uravnoteženim pristopom k ustrezni sestavi ukrepov za konsolidacijo in spodbujanjem srednje- in dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Za povečanje prihodkov naj bolj učinkovito izkoristi splošno stopnjo DDV.

               2.

               Sprejme nadaljnje ukrepe za povečanje ponudbe stanovanjskih nepremičnin, tudi z nadaljnjo liberalizacijo zakonodaje na področju prostorskega načrtovanja in učinkovitim delovanjem sistema načrtovanja. Zagotovi, da stanovanjska politika, vključno s programom Help to Buy, ne bo spodbujala čezmernega in nepremišljenega izdajanja hipotekarnih posojil in spodbuja večjo ponudbo, da se izogne rasti cen stanovanjskih nepremičnin. Prizadeva si za reforme, vključno na področju davka na zemljišče in premoženje, da bi se zmanjšala izkrivljenja in spodbujala pravočasna gradnja stanovanj. Sprejme ukrepe za izboljšanje delovanjatrga najemnih stanovanj, zlasti z zagotovitvijo privlačnejših najemnih pogojev tako za najemnike kot za najemodajalce.

               3.

               Okrepi ukrepe za odpravljanje brezposelnosti mladih tako, da na primer sedanji program Youth Contract nadgradi s programom Youth Guarantee. Poveča naj kakovost in trajanje vajeništev, poenostavi sistem kvalifikacij in okrepi vključenost delodajalcev, zlasti pri zagotavljanju tehničnih veščin in znanj na napredni in srednji ravni. Z učinkovitim izvajanjem programa pripravništev naj zmanjša število mladostnikov, starih od 18 do 24 let, ki imajo zelo slabe osnovne veščine in znanja.

               4.

               Okrepi naj prizadevanja za podporo gospodinjstvom z nizkimi prihodki in zmanjša revščino med otroci tako, da zagotovi, da bodo univerzalni kredit in druge reforme na področju socialne varnosti prinesle pošten sistem davčnih olajšav in nadomestil z uspešnejšimi spodbudami za delo in podpornimi storitvami. Pospeši naj izvajanje načrtovanih ukrepov za zmanjšanje stroškov otroškega varstva ter izboljšanje njegove kakovosti in dostopnosti.

               5.

               Sprejme nadaljnje ukrepe za izboljšanje dostopa podjetniškega sektorja do bančnega in nebančnega financiranja ter hkrati zagotovi, da se bodo ukrepi osredotočali predvsem na podjetja, ki uspešno poslujejo, zlasti MSP. Zmanjša ovire za vstop na trg v bančnem sektorju, zniža stroške za zamenjavo ponudnika ter olajša ustanavljanje novih konkurenčnih bank z odprodajo bančnih sredstev. Učinkovito izvaja priporočila odbora za finančno politiko o preudarnem ocenjevanju zahtev glede kapitalske ustreznosti bank in o odpravljanju ugotovljenih kapitalskih primanjkljajev.

               6.

               Sprejme ukrepe za pravočasno povečanje naložb v mrežno infrastrukturo, zlasti s spodbujanjem učinkovitejšega in strožjega načrtovanja ter odločanja. Zagotovi stabilen regulativni ovir za naložbe v nove zmogljivosti za proizvodnjo energije, zlasti iz obnovljivih virov. Izboljša zmogljivost in kakovost prometnih omrežij tako, da zagotovi večjo predvidljivost in gotovost v zvezi z načrtovanjem in financiranjem ter pritegne sredstva iz kar najučinkovitejše kombinacije javnih in zasebnih kapitalskih virov.

      V Bruslju, 9. julija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŠADŽIUS

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2013 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 118, 30.4.2013, str. 21).

      (4)  UL C 219, 24.7.2012, str. 91.

      (5)  Obdobje 2009/10 se nanaša na poslovno leto, ki se začne 1. aprila 2009 in konča 31. marca 2010.

      (6)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0188

Priporočilo Mnenje Sveta v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Portugalske, 2006–2010  /* SEK/2007/0188 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 13.2.2007SEC(2007) 188 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Portugalske, 2006–2010(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSplošno ozadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Portugalske je bil predložen decembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 8. februarja 1999. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.Ozadje ocene dopolnitve programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Portugalske, predloženo 15. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  stanje države pri korektivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem),3.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti),4.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostPo obdobju velike gospodarske rasti zaradi dinamičnega domačega povpraševanja in velikega povečanja produktivnosti v drugi polovici devetdesetih let prejšnjega stoletja; po uvedbi eura, se je zaradi nizke rasti po letu 2000 konvergenčni proces zaustavil. To gre pripisati omejenemu napredku pri ključnih vidikih gospodarstva. Prvič, zdi se, da prilagoditev na strani ponudbe ni bila zadostna, da bi močneje podprla proces dohitevanja. Hkrati se pomembni sektorji še vedno prilagajajo izzivom globalizacije. Drugič, ker se prihodki niso povečali tako hitro kot poraba, je dolg dosegel visoko stopnjo, zunanji primanjkljaj pa je precejšen, predvsem zaradi trgovinskega primanjkljaja. Tretjič, javne finance so nestabilne, kar je v veliki meri posledica zamujene priložnosti za konsolidacijo v obdobju dobrih gospodarskih razmer in občutnega povečanja primanjkljaja v obdobju recesije.Postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za PortugalskoSvet je 20. septembra 2005 na podlagi člena 104(6) odločil, da ima Portugalska čezmeren primanjkljaj. Istočasno je nanjo naslovil priporočilo v skladu s členom 104(7), v katerem določa, da je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati do leta 2008. Portugalski je priporočil zlasti, da v letu 2005 omeji slabšanje proračunskega položaja in v letu 2006 zmanjša strukturni primanjkljaj za okrog 1,5 % BDP, v letih 2007 in 2008 pa še za vsaj po 0,75 % BDP.Po preteku šestmesečnega roka, ki ga je Svet določil portugalski vladi za sprejem učinkovitih ukrepov, s katerimi bi dosegla ciljni primanjkljaj za leto 2006, je Komisija ocenila prizadevanja portugalskih organov. Sklepi sporočila Komisije z dne 22. junija 2006 so bili: na podlagi podatkov, ki so bili takrat na voljo, se je zdelo, da je Portugalska sprejela ukrepe, s katerimi je dosegla zadovoljiv napredek pri zmanjševanju čezmernega primanjkljaja do roka, ki ga je določil Svet, in da v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Portugalsko niso potrebni nadaljnji ukrepi. Svet se je na srečanju 11. julija 2006 strinjal s to oceno.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. marca 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2009. Svet je menil, da je „program na splošno skladen z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2008, pod pogojem, da se ukrepi, napovedani v tem programu, izvajajo v celoti, v letu 2007 in v vseh nadaljnjih letih pa jih je treba okrepiti, da bi se izognili negativnim tveganjem za proračunske cilje.“ Svet je Portugalsko pozval, da(i) „sprejme in strogo izvaja strukturne ukrepe, predvidene v programu, za zagotovitev verodostojnega in trajnostnega zmanjšanja čezmernega primanjkljaja do leta 2008; v skladu z zahtevami iz Pakta stabilnosti in rasti naj – ko se čezmerni primanjkljaj zmanjša – zagotovi stalno prilagajanje srednjeročnemu cilju; zagotovi naj tudi rezerve, ki bodo omejile proračunski vpliv morebitne gospodarske rasti, ki bi bila nižja od predvidene;(ii) odločno sprejme načrtovane ukrepe za nadzor odhodkov; izboljša proračunski postopek na vseh ravneh države, če je mogoče z bolj razširjeno uporabo zavezujočih zgornjih mej odhodkov ter, kakor je opisano v programu, s krepitvijo mehanizmov za spremljanje in nadzor prihodkov in odhodkov ter poročanje o njih;(iii) izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ, zlasti z nadaljnjimi reformami na področju pokojnin in zdravstvenega varstva;(iv) stalno znižuje delež bruto javnega dolga z zagotavljanjem, da ta delež izraža napredek pri zmanjševanju javnofinančnega primanjkljaja in predvidene prihodke od privatizacije, ter s skrbno proučitvijo vpliva velikih projektov javnih naložb na dolg, vključno s tistimi, ki se izvajajo v okviru partnerstva z zasebnim sektorjem.“Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Portugalske, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 20. oktobra 2006. Nacionalni program reform Portugalske kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: krepitev proračunske konsolidacije, reformo na področju javne uprave, spodbujanje znanstvenega in tehnološkega razvoja ter povečanje stopnje izobraženosti prebivalstva.Iz ocene Komisije o tem programu (sprejeta je bila kot del letnega poročila o napredku iz decembra 2006[2]) je razvidno, da Portugalska dobro napreduje pri izvajanju ukrepov iz nacionalnega programa reform, zlasti na makroekonomskem in mikroekonomskem področju. Napredek je viden tudi pri politikah, povezanih z zaposlovanjem, zlasti pri reformi na področju izobraževanja in usposabljanja, premalo pozornosti pa je posvečene pomembnemu področju prilagodljivosti trga dela in prilagodljive varnosti. Glede na dobrodošlo ambicioznost ciljev programa in izhodiščni položaj Portugalske bodo potrebna velika nadaljnja prizadevanja na vseh področjih politike, da bo Portugalska v polni meri dosegla te cilje.Okvir glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna meja in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Portugalske, 2006–2010SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:5.  Svet je [27. februarja 2007] preučil dopolnitev programa stabilnosti Portugalske, ki zajema obdobje 2006–2010.6.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da bo se realna rast BDP povečala z 1,4 % BDP v letu 2006 na 1,8 % BDP v letu 2007, na 2,4 % BDP v letu 2008 ter nato na 3 % BDP letno v preostalem programskem obdobju. Glede na trenutno razpoložljive podatke se zdi, da ta scenarij temelji na optimističnih predpostavkah o rasti, zlasti za zadnja leta programskega obdobja, pri čemer se proizvodna vrzel hitro zmanjšuje. Napovedi v programu glede inflacije se zdijo realistične.7.  V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in v novi dopolnitvi programa je javnofinančni primanjkljaj za leto 2006 ocenjen na 4,6 % BDP, kar ustreza ciljni vrednosti iz prejšnje dopolnitve programa stabilnosti. V skladu z novo dopolnitvijo so bile ciljne vrednosti na področju skupnih javnofinančnih prihodkov in odhodkov na splošno dosežene. V odstotkih BDP sta oba deleža malce nižja kot v napovedi služb Komisije iz jeseni 2006.8.  Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije iz programa je trajno zmanjšanje velikih proračunskih neravnovesij, zlasti zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja pod referenčno vrednost 3 % BDP v letu 2008, za tem pa nadaljnja proračunska konsolidacija. Skozi celotno programsko obdobje se načrtujejo veliki koraki v smeri proračunske konsolidacije; javnofinančni primanjkljaj naj bi se postopoma znižal s 4,6 % BDP v letu 2006 na 0,4 % BDP v letu 2010, podoben je tudi potek prilagoditve za primarni saldo – s primanjkljaja v višini 1,7 % leta 2006 naj bi se do leta 2010 izboljšal na presežek v višini 2,5 % BDP. Načrtovano zmanjšanje primanjkljaja naj bi dosegli v glavnem z omejevanjem primarnih odhodkov, katerih skupni obseg naj bi se skozi programsko obdobje realno zmanjšal zaradi korektivnih ukrepov strukturne narave, osredotočenih na prestrukturiranje centralne uprave, javne uslužbence in javne službe, pa tudi na nadzor socialnega varstva in odhodkov za zdravstveno varstvo. V prvih letih programa bodo k proračunski konsolidaciji prispevali tudi večji davčni prihodki, večinoma zaradi povečanja nekaterih davčnih stopenj in nižjih davčnih olajšav. Program potrjuje načrtovano prilagoditev, ki jo opredeljuje dopolnitev programa stabilnosti iz decembra 2005, na podlagi večinoma nespremenljivega makroekonomskega scenarija.9.  Strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, naj bi se izboljšal, in sicer s primanjkljaja v višini okrog 3,5 % BDP v letu 2006 na 0,5 % BDP v letu 2010. Po načrtih se bo strukturni saldo skozi programsko obdobje v povprečju zmanjševal za skoraj 0,75 % BDP letno. Srednjeročni cilj programa za proračunsko stanje je strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, ki naj bi se dosegel do leta 2010, eno leto prej kot je bilo implicitno načrtovano v prejšnjem programu. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (glede na primanjkljaj v višini okoli 1,5 % BDP), bi se moral ob njegovi uresničitvi izpolniti tudi cilj, da se zagotovi varnostna rezerva za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno potencialno rast.10.  Proračunski rezultati so odvisni od negativnih tveganj, ki so zlasti posledica ukrepov za omejevanje javnofinančne porabe. Zaradi neugodnih makroekonomskih razmer je vlada v zadnjem času poleg novega pravnega okvira za izboljšanje razvoja proračuna regionalnih in lokalnih vlad sprejela odločne ukrepe v zvezi z rastjo odhodkov, zlasti v javni upravi ter na področju zdravstvenega in socialnega varstva. Drugi ukrepi, ki se deloma nanašajo na državni sektor, so še v pripravi. Vendar še ni popolnoma jasno, v kolikšni meri bodo ti ukrepi razbremenili proračun, zlasti po letu 2008. Ker je proračunska konsolidacija v veliki meri odvisna od omejevanja odhodkov, bosta za doseganje proračunskih ciljev ključnega pomena tudi nadaljnji napredek pri tekočem izboljševanju proračunskega okvira ter vzpostavitev mehanizmov za ocenjevanje in nadzor izvrševanja proračuna. Kot rečeno, iz optimističnega makroekonomskega scenarija izhaja tveganje, da bo okrevanje gospodarske dejavnosti slabše, zaradi česar bo razbremenitev javnih financ manjša. Predpostavke o elastičnosti davčnih prihodkov glede na gospodarsko dejavnost se zdijo za leto 2007 nekoliko optimistične in odvisne od nadaljnjega izboljšanja pobiranja davkov, za preostalo programsko obdobje pa se zdijo verjetne. Navsezadnje rezultati javnih podjetij srednjeročno predstavljajo proračunsko tveganje.11.  Glede na to oceno tveganja je proračunska naravnanost v programu na splošno skladna z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2008, kot je priporočil Svet, pod pogojem, da se bodo ukrepi iz programa izvajali v polni meri in učinkovito ter da bodo v primeru gospodarske rasti, ki bi bila manjša od pričakovane, okrepljeni. Po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja je v programu načrtovana prilagoditev, ki je v skladu s Paktom. Vendar se ob upoštevanju tveganj za proračunske cilje ne zdi, da bi proračunska naravnanost programa zagotavljala dovolj varnostne rezerve, da prag primanjkljaja v višini 3 % BDP do konca programskega obdobja ob običajnih makroekonomskih nihanjih ne bo prekoračen. Zaradi tega srednjeročni cilj ne bo dosežen do leta 2010, kot to predvideva program. Zato bi v letih po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja prilagoditev v smeri srednjeročnega cilja iz programa lahko zahtevala okrepitev ukrepov, da bodo skladni s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljati letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer ter bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer.12.  Po ocenah bo bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 67,5 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v letu 2007 povečal, v preostalem programskem obdobju pa zmanjšal za skoraj 6 odstotnih točk. Tudi spreminjanje deleža dolga je odvisno od zgoraj navedenih tveganj za proračunske cilje, poleg tega pa tudi od trajajoče negotovosti glede prilagoditve stanj in tokov, ki je bila v preteklosti velika in je večinoma povečevala dolg. Glede na to oceno tveganja se bo začel delež dolga ob koncu programskega obdobja zadovoljivo zmanjševati proti referenčni vrednosti.13.  Portugalska je šele nedavno izvedla pokojninske reforme, katerih cilj je povečanje vzdržnosti javnih financ. Po ocenah iz programa naj bi se zaradi reforme odhodki, povezani s staranjem prebivalstva, v naslednjih desetletjih na splošno povečali za veliko manj, kot je bilo pričakovano, čeprav bodo še vedno veliki. Začetni proračunski položaj se je glede na leto 2005 sicer izboljšal, vendar še vedno predstavlja tveganje za vzdržnost javnih financ, tudi če se še ne upošteva dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva. Poleg tega je trenutna stopnja bruto javnega dolga nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe. Na splošno se zdi, da je Portugalska izpostavljena velikemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ. Načrtovana proračunska konsolidacija naj bi skupaj z nadaljnjim omejevanjem izdatkov, povezanih s staranjem prebivalstva, prispevala k zmanjševanju takih tveganj.14.  Program stabilnosti vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja sistematske informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov glavnih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, njegove proračunske napovedi pa natančno upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo ukrepi, določeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, se zdijo skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Oba programa obravnavata predvsem povezave med reformo javne uprave in strategijo davčne konsolidacije ter zagotavljata dodatne informacije o različnih ukrepih politike.15.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomske politike, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.16.  Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[6]. Vendar se pri več pomembnih točkah razlikuje od strukturnega modela, ki ga določa kodeks ravnanja[7].Splošen sklep je, da je program na splošno skladen z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2008, če se bodo ukrepi iz programa izvajali v polni meri in učinkovito ter če se bodo ti ukrepi v primeru gospodarske rasti, ki bi bila nižja od pričakovane, okrepili. Po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja predvideva program primeren napredek k srednjeročnemu cilju, vendar obstajajo tveganja kar zadeva doseganje proračunskih ciljev. Ob upoštevanju zgornje ocene in priporočila v skladu s členom 104(7) z dne 20. septembra 2005, se Portugalsko poziva, da:(i) strogo izvaja strukturne ukrepe, predvidene v programu, da bo do leta 2008 zmanjšala čezmerni primanjkljaj, in naj bo pripravljena okrepiti te ukrepe, da se bo lahko spoprijela s proračunskim vplivom gospodarske rasti, če bi bila ta nižja od pričakovane;(ii) po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja izvede predvideno prilagoditev k srednjeročnemu cilju in jo po potrebi podkrepi z okrepljenimi ukrepi ter zagotovi, da se bo razmerje med dolgom in BDP temu ustrezno zmanjšalo;(iii) nadaljuje s tekočo reformo javne uprave; še naprej krepi proračunski okvir, vključno z oceno in nadzorom izvajanja proračuna na vseh stopnjah državnega sektorja, da bo dosegla zlasti načrtovano omejitev odhodkov;(iv) ob upoštevanju stopnje dolga in načrtovanega povečanja odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ, in sicer z doseganjem srednjeročnega cilja ter zagotovitvijo in po možnosti povečanjem koristi sprejetih pokojninskih reform.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2006 | 0,4 | 1,4 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | 3,0 |COM nov. 2006 | 0,4 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | 0,5 | 1,1 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | ni podatkov |Inflacija po HICP (v %) | PS dec. 20066 | 2,5 | 3,2 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 2,1 |COM nov. 2006 | 2,1 | 2,9 | 2,2 | 2,1 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 20056 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20061 | -2,5 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -0,7 | 0,2 |COM nov. 20065 | -2,0 | -2,0 | -1,8 | -1,5 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 20051 | -2,3 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -0,7 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2006 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | -0,4 |COM nov. 2006 | -6,0 | -4,6 | -4,0 | -3,9 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2006 | -3,3 | -1,7 | -0,7 | 0,4 | 1,5 | 2,5 |COM nov. 2006 | -3,3 | -1,7 | -1,0 | -0,7 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | -3,2 | -1,7 | -0,6 | 0,6 | 1,5 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS dec. 20061 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |COM nov. 2006 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 20051 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS dec. 20063 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |COM nov. 20064 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2006 | 64,0 | 67,4 | 68,0 | 67,3 | 65,2 | 62,2 |COM nov. 2006 | 64,0 | 67,4 | 69,4 | 70,7 | ni podatkov | ni podatkov |PS dec. 2005 | 65,5 | 68,7 | 69,3 | 68,4 | 66,2 | ni podatkov |Opombe: |1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. |2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |3 V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |4 V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 1,2 % v obdobju 2005–2007 in 1,4 % v letu 2008. |6 Deflator zasebne potrošnje. |Vir: |Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 konč. in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Zlasti niso bili predloženi podatki o inflaciji HICP in kompenzaciji delavcem v javni upravi.[7] Program vsebuje pet delov: Povzetek, Makroekonomsko in proračunsko stanje, Makroekonomske in proračunske napovedi, Dolgoročno vzdržnost javnih financ in institucij, Postopke in Proračunska pravila.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0723

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Avstrije, 2006–2010  /* SEK/2007/0723 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 30.5.2007SEC(2007) 723 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Avstrije, 2006–2010(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM1. SPLOšNO OZADJEPakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Avstrije je bil predložen novembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 18. januarja 1999. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.2. OZADJE OCENE NOVEGA PROGRAMAKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Avstrije, predloženo 29. marca 2007, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti) in3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz septembra 2006.2.1. Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostGospodarsko uspešnost Avstrije sta v zadnjih desetih letih zaznamovala enakomerna rast rahlo nad povprečjem euroobmočja in odsotnost večjih izkrivljanj. Realna rast BDP, ki temelji večinoma na izvozu, se je v obdobju od leta 2001 do 2003, kot odraz globalne in še zlasti gospodarske oslabitve euroobmočja, močno upočasnila. Zaradi svoje geografske lege je Avstrija lahko izkoristila znatne ugodnosti, ki so nastale zaradi vse tesnejših vezi s srednjo in vzhodno Evropo ter pristopa sosednjih držav k EU. Avstrija ima še vedno eno izmed najnižjih stopnjo brezposelnosti in inflacije v euroobmočju . Zaradi njene dolgo uveljavljene, k soglasju naravnane in močno centralizirane plačne politike je Avstriji uspelo zmanjšati stroške dela na enoto hitreje kot članicam euroobmočja v povprečju , kar je zelo okrepilo konkurenčni položaj države.Glede javnih financ si je Avstrija v zadnjih desetih letih precej prizadevala za konsolidacijo, od srede devetdesetih je zmanjšala visok javnofinančni primanjkljaj, kar je leta 2001 privedlo do uravnoteženega položaja vendar se v naslednjih letih ponovno beleži majhen primanjkljaj. Izvajajo se znatne reforme na področju javne uprave, pokojnin in zdravstvenega varstva, namenjene zmanjšanju javnofinančnega primanjkljaja, toda še zmeraj so mogoče izboljšave na teh področjih.2.2. Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. februarja 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2008. Svet je pozdravil „ ambiciozno strukturno prilagoditev, načrtovano v programskem obdobju“, vendar je pozval Avstrijo, „naj zagotovi, da se srednjeročni cilj programa doseže do konca obdobja dopolnitve tako, da natančno opredeli in izvaja potrebne ukrepe, ki bodo podpirali proračunsko konsolidacijo, načrtovano za zadnji dve leti programa.“2.3. Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz septembra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Avstrije, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 25. septembra 2006. Nacionalni program reform Avstrije kot sedem strateških prednostnih področij opredeljuje: vzdržnost javnih financ, raziskave in razvoj ter inovacije, infrastrukturo, mednarodno konkurenčnost, okolje, zaposlovanje ter izobraževanje in usposabljanje.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku [2] iz decembra 2006) je pokazala, da Avstrija dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform, zlasti na mikroekonomskem področju. Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Avstriji priporoča, da sprejme ukrepe na področju zaposlovanja, zlasti vseživljenjskega učenja, sistema davčnih olajšav in izobraževanja mladih. Poleg tega je za Avstrijo med drugim pomembno, da doseže cilj uravnoteženega proračuna v letu 2008.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna meja in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz pomladi 2007 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Avstrije, 2006–2010SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Dne [9. julija 2007] je Svet proučil dopolnjeni program stabilnosti Avstrije, ki zajema obdobje od leta 2006 do 2010. Po splošnih volitvah oktobra 2006 je bila januarja 2007 oblikovana nova vlada, ki je 29. marca 2007 Parlamentu predstavila dvojni proračun za leto 2007/2008. Istega dne, dva in pol meseca po 15. decembru, roku za Avstrijo, določenem s kodeksom ravnanja, je bila predložena dopolnitev programa stabilnosti.5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP spustila s cikličnega vrha 3,1 % v letu 2006 na povprečno 2,5 % v ostalem programskem obdobju. Glede na trenutno razpoložljive podatke se zdi, da ta scenarij temelji na previdnih predpostavkah o rasti do leta 2008, saj nedavni podatki kažejo bolj krepko rast. Za zadnja leta programskega obdobja se napoved zdi uresničljiva, kljub temu, da je stopnja rasti rahlo višja od povprečne letne stopnje rasti, ki so jo izračunale službe Komisije. Napovedi programa glede inflacije se zdijo realistične.6.  Javnofinančni primanjkljaj je v letu 2006 znašal 1,1 % BDP, pri čemer je bil ciljni primanjkljaj v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti 1,7 % BDP. Prekoračitev ciljnega zneska je posledica cikličnega razvoja, ki je boljši od pričakovanega. Čeprav je delež prihodkov v razmerju do BDP v primerjavi s prejšnjim letom rahlo padel, je bil za več kot eno odstotno točko višji od ciljnega zneska. Rast BDP, ki je bila višja od pričakovane, je prispevala k zmanjšanju deleža odhodkov v primerjavi s prejšnjim letom. Vendar je delež odhodkov ciljni znesek presegel za več 0,5 odstotne točke, kar pomeni, da izvrševanje proračuna ni bilo tako strogo, kot se je načrtovalo.7.  Glavni cilj proračunske strategije je doseganje uravnoteženega proračuna v cikličnem obdobju, tako da se izkoristijo ugodnosti upravne reforme, medtem ko se krepijo odhodki v več kategorijah. V primerjavi s predhodno dopolnitvijo najnovejši cilj odraža preložitev proračunske konsolidacije na zadnja leta programskega obdobja. Dopolnitev predvideva izboljšanje javnofinančnega položaja s primanjkljaja v višini 1,1 % BDP v letu 2006 do presežka v višini 0,4 % v letu 2010. Načrtuje se, da bo konsolidacija, ki bo potekala v zadnjih dveh letih programskega obdobja, temeljila na odhodkih, kjer bosta igrala glavno vlogo omejitev socialnih stroškov in postopno opuščanje nekaterih posebnih odhodkov. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo nova dopolnitev še bolj osredotoča načrtovano prilagoditev na konec programskega obdobja na podlagi manj ugodnega makroekonomskega scenarija.8.  Preložitev prilagoditve proračuna se odraža tudi v strukturnem saldu (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, ki le zelo postopno izboljšuje primanjkljaj s približno 1 % BDP v letu 2006 in ga rahlo dvigne šele na koncu programskega obdobja. V skladu s programom na profil prilagoditve vpliva nakup vojaške opreme med letoma 2007 in 2009, ki v nasprotju z napovedjo služb Komisije iz spomladi 2007 velja za enkratni ukrep, ki povečuje primanjkljaj. Tako kot v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti je tudi v tej srednjeročni cilj za proračunsko stanje, kot je napovedano v programu, ravnotežen položaj v strukturnem smislu. Vendar program želi skoraj doseči srednjeročni cilj do leta 2009 in ga rahlo preseči v letu 2010, ne pa ga doseči že leta 2008, kot je predvideno v predhodni dopolnitvi. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (ocenjen glede na primanjkljaj v višini okoli 1,5 % BDP), bi se moral ob njegovi uresničitvi izpolniti tudi cilj, da se zagotovi varnostna rezerva za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.9.  Tveganja za proračunske napovedi v programu se zdijo precej uravnotežena za leti 2007 in 2008, toda za leti 2009 in 2010 je lahko proračunski rezultat kljub uresničljivim makroekonomskim predpostavkam slabši od napovedanega. Predvideva se, da bo delež odhodkov v razmerju do BDP v zadnjih dveh letih občutno padel. Postopno opuščanje nekaterih odhodkov, zlasti za vojaško opremo in varčevanje pri odhodkih za dajatve za brezposelnost ter pokojnine, ki so posledica pokojninske reforme iz leta 2004, mora prispevati k zmanjšanju deleža odhodkov v zadnjih letih. Po drugi strani bi bila dodatnih poraba v programskem obdobju namenjena izobraževanju, raziskavam in razvoju ter infrastrukturi, medtem ko pričakovana učinkovitost v javni upravi ostaja negotova. Nazadnje program nakazuje možnost nadaljnjih davčnih znižanj, ki se financirajo iz načrtovanega varčevanja pri odhodkih.10.  Glede na to oceno tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se do leta 2010 doseže srednjeročni cilj, kot je predvideno v programu. Napoved služb Komisije iz pomladi ocenjuje, da se bo strukturni primanjkljaj v letih 2007 in 2008 povečal. Vendar zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa ni zadosten in ga je treba pospešiti, zlasti v letih 2007 in 2008, da bo skladen s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora za države članice euroobmočja in MDT II merilo za letno izboljšanje strukturnega salda znašati 0,5 % BDP ter da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in bi lahko bila nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer. Zlasti se pričakuje le omejeno izboljšanje strukturnega salda med letom 2007 in 2009, ko naj bi v Avstriji prevladovale dobre gospodarske razmere. Zaključek se potrdi, tudi če nakup vojaške opreme velja za enkratni ukrep, ki povečuje primanjkljaj, kot to opredeli program.11.  Ocenjuje se, da se je bruto javni dolg v letu 2006 zmanjšal na 62,2 % BDP, kar je še vedno nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. V programu je predvideno, da bo delež dolga do leta 2008 padel pod referenčno vrednost in se do zadnjega leta programskega obdobja nadalje zmanjšal na 56,8 % BDP. Glede na to oceno tveganja se delež dolga v začetnem delu programskega obdobja zadovoljivo zmanjšuje proti referenčni vrednosti in naj bi se ji približal do leta 2007.12.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva v Avstriji je precej nižji od povprečja EU, saj naj bi se odhodki za pokojnine glede na delež BDP dolgoročno zmanjšali, kar je posledica znatne omejitve dohodkov, ki se pričakuje od pokojninske reforme iz leta 2004. Začetno proračunsko stanje s strukturnim primarnim presežkom dolgoročno prispeva k manjšemu vplivu staranja prebivalstva na proračun. Vse večji primarni presežki v srednjeročnem obdobju, kot so napovedani v tem programu, in povečanje stopnje zaposlovanja starejših delavcev bi prispevalo k omejevanju tveganj glede vzdržnosti javnih financ. Na splošno se zdi, da je Avstrija izpostavljena nizkemu tveganju kar zadeva vzdržnost javnih financ.13.  Program stabilnosti ne vsebuje kvalitativne ocene splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz septembra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega ne zagotavlja nobenih sistematskih informacij glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, in proračunske napovedi ne upoštevajo učinka na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, ki jih navaja program stabilnosti, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Oba programa uveljavljata zlasti pričakovane prihranke upravne reforme in krepitev porabe za raziskave in razvoj.14.  Proračunska strategija v programu je delno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.15.  Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[6].Splošni zaključek je, da v okviru dobrih možnosti za rast program predvideva počasno napredovanje k srednjeročnemu cilju s prilagoditvijo, ki je postavljena na konec programskega obdobja in temelji zlasti na ne v celoti podrobno določenem omejevanju odhodkov. Obstajajo tveganja v zvezi z doseganjem proračunskih ciljev od leta 2008 in srednjeročni cilj morda ne bo dosežen do konca programskega obdobja. Javni dolg bi se leta 2007 približal referenčni vrednosti 60 % BDP in v naslednjih letih še naprej upadal.Ob upoštevanju zgornje ocene se Avstrijo poziva, da izkoristi ugodne gospodarske pogoje in primanjkljaj, ki je bil leta 2006 je nižji od načrtovanega, da poudari in okrepi potek prilagoditve srednjeročnemu cilju, zlasti z natančno izvedbo omejevanja odhodkov in z uporabo nepričakovanih davčnih prihodkov za konsolidacijo.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realni BDP (spremembe v %) | PS mar. 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,7 | 2,3 | 2,5 | 2,6 |COM maj 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,9 | 2,5 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 | ni podatkov | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | PS mar. 2007 | 2,1 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | 1,8 |COM maj 2007 | 2,1 | 1,7 | 1,8 | 1,7 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | ni podatkov | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS mar. 20071 | -1,1 | -0,3 | 0,1 | -0,1 | 0,1 | 0,3 |COM maj 20075 | -1,1 | -0,2 | 0,5 | 0,8 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 20051 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 | ni podatkov | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS mar. 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,4 |COM maj 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,8 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 | ni podatkov | ni podatkov |Primarni saldo6 (v % BDP) | PS mar. 2007 | 1,3 | 1,9 | 2,0 | 2,1 | 2,6 | 3,1 |COM maj 2007 | 1,3 | 1,6 | 1,8 | 1,7 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 | ni podatkov | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS mar. 20071 | -1,1 | -1,0 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,2 |COM maj 2007 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | ni podatkov | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS mar. 20073 | -1,1 | -1,0 | -0,8 | -0,4 | -0,2 | 0,2 |COM maj 20074 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | ni podatkov | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS mar. 2007 | 63,5 | 62,2 | 61,2 | 59,9 | 58,5 | 56,8 |COM maj 2007 | 63,5 | 62,2 | 60,6 | 59,2 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 | ni podatkov | ni podatkov |Opombe: |1Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa z ocenjeno potencialno rastjo v višini 2,3 %, 2,3 %, 2,4 %, 2,4 % in 2,3 % v tem zaporedju v obdobju 2006–2010. |2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |3Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (nakup vojaškega letala v višini 0,2 % BDP v letu 2007, 0,4 % v letu 2008 in 0,1 % v letu 2009). |4V primerjavi s programom (glej opombo 3), napovedi služb Komisije iz jeseni 2007 ne upoštevajo nakup vojaškega letala kot enkratni ukrep, saj zajema nekaj let in znatno ne poveča skupnih javnofinančnih odhodkov. |5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 2,3%, 2,0%, 2,2 % in 2,2% v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. |6Podatki o primarnem saldu iz programa in napovedi služb Komisije niso neposredno primerljivi zaradi različne obravnave FISIM. Podatki iz programa se ravnajo po opredelitvah iz kodeksa ravnanja. Podatki Komisije glede primarnega salda so primerljivi s podatki iz programa, če se jih prilagodi za približno 0,1–0,2 % BDP. |Vir: |Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz pomladi 2007 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Vendar niso navedeni neobvezni podatki o zaposlovanju in opravljenih urah ter plačah javnega sektorja.


Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0143

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnjenem programu stabilnosti Belgije, 2004–2008  /* SEK/2005/0143 končno */

	Bruselj, 2.2.2005SEK(2005) 143 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnjenem programu stabilnosti Belgije, 2004–2008(predložena s strani Komisije)  OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] določa, da so morale sodelujoče države članice, torej tiste, ki so sprejele enotno valuto, Svetu in Komisiji do 1. marca 1999 predložiti programe stabilnosti. V skladu s členom 5 te uredbe je moral Svet proučiti vse programe stabilnosti na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem ko je Svet proučil program, je na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom dal svoje mnenje. V skladu z Uredbo morajo države članice predložiti letne dopolnitve svojih programov stabilnosti, ki jih lahko Svet tudi preuči skladno z istimi postopki.Prvi program stabilnosti Belgije, ki je zajemal obdobje 1999–2002, je bil predložen 18. decembra 1998, Svet pa ga je ocenil 15. marca 1999. Vsako naslednje leto so bile predložene dopolnitve. Belgija je dopolnitev svojega programa stabilnosti nazadnje predložila 6. decembra 2004. Službe Komisije so opravile tehnično oceno te dopolnitve ob upoštevanju rezultatov svojih gospodarskih napovedi, pripravljenih jeseni 2004, in kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov, priporočil v širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2003–2005 ter načel, določenih v sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o okrepitvi usklajevanja proračunskih politik[3]. Ocena je naslednja:-  Dopolnitev belgijskega programa stabilnosti za leto 2004 je belgijska vlada odobrila 3. decembra 2004 in jo predložila 6. decembra 2004. Program zajema obdobje 2004–2008. V glavnem izpolnjuje zahteve po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Program ne vključuje obveznih podatkov o kratko- in dolgoročnih obrestnih merah ter številnih neobveznih spremenljivk.-  Program temelji na predpostavki, da bo gospodarska rast leta 2005 in 2006 2,5-odstotna, v letu 2008 pa se bo znižala na 2 odstotka. Makroekonomski scenarij za leti 2005 in 2006 je zelo blizu napovedi, ki so jo jeseni 2004 pripravile službe Komisije. Realne stopnje rasti BDP, predvidene za leti 2007 in 2008, so malenkost nižje, kot so za potencialno gospodarsko rast predvidele službe Komisije z uporabo skupno dogovorjene metodologije in podatkov iz programa. V skladu s tem je tak makroekonomski scenarij verjeten.-  Cilj proračunske strategije, navedene v dopolnitvi, je ohraniti uravnotežen proračun ali majhen presežek ter obdržati gibanje zmanjševanja deleža dolga, da bi se pripravili na učinek starajočega se prebivalstva na proračun. Cilj dopolnitve je uravnotežen proračun v letih 2005 in 2006 ter presežek v višini 0,3 % BDP v letu 2007. To ostaja enako kot v prejšnjem programu kljub nižjim predpostavkam o rasti za leto 2005 v trenutni dopolnitvi. Načrtovani presežek v letu 2008 znaša 0,6 % BDP. Predvideno je, da bodo primarni presežki ostali okrog 4,5 % BDP, kar je nekoliko nižje kot predvideni rezultat za leto 2004 v višini 4,9 % BDP. To je posledica tekočega izvajanja reforme neposrednih davkov iz leta 2001 in povečanja javnih naložb pred lokalnimi volitvami leta 2006. Primarni presežki naj bi začeli naraščati proti koncu programskega obdobja. Program predvideva zmanjševanje stroškov za obresti, predvsem zaradi tekočega zmanjševanja dolga. Po pričakovanjih se bodo prihodki proti letu 2006 zmanjšali in potem ostali stabilni, primarni odhodki pa se bodo malenkost zmanjšali proti letu 2008. Ciklično prilagojeni saldo naj bi predvidoma ostal pozitiven skozi celotno programsko obdobje, pri čemer se bo od presežka v višini 0,5 % BDP v letu 2004 znižal na 0,1 % v letu 2006 ter se potem v letu 2008 spet povišal na 0,9 %.-  Videti je, da je proračunska strategija, navedena v dopolnitvi, v glavnem uravnotežena. Za zdaj belgijska vlada še ni napovedala, kakšne ukrepe bo sprejela za ohranjanje proračunskega ravnotežja v letu 2006, kljub zmanjšanju za 0,3 % BDP, ki je posledica nadaljevanja izvajanja reforme neposrednih davkov iz leta 2001, in dejstvu, da ima proračun za leto 2005 koristi od niza manjših enkratnih poslov (skupaj za okrog 0,2 % BDP). Poleg tega ostaja belgijski javnofinančni saldo precej občutljiv na spremembe gospodarske rasti (občutljivost 0,6), čeprav je makroekonomski scenarij verjeten. Navsezadnje obstaja tudi določeno tveganje pri nadzoru primarnih odhodkov, v glavnem na ravni sistema socialne varnosti. Prekoračitev, ki je bila leta 2004 izkazana v sistemu zdravstvenega varstva (kljub že tako visoki ciljni letni realni rasti v višini 4,5 %), kaže na nadaljnjo visoko rast teh odhodkov. Ob koncu leta 2004 so bili sicer napovedani novi ukrepi za zmanjševanje stroškov v zdravstvenem varstvu (skupaj 0,2 % BDP), vendar je njihovo učinkovitost za zdaj težko oceniti. Po drugi strani je imel minister za socialne zadeve večji del leta 2005 pooblastilo, da sprejme potrebne ukrepe brez predhodnega parlamentarnega (ali drugega) posvetovanja, zato da bi bilo mogoče hitro odgovoriti na možnost dodatne prekoračitve. Bolj na splošno si je belgijska vlada pridobila verodostojnost tudi zato, ker se je držala obveznosti, da sprejme ukrepe za ohranitev uravnoteženega proračuna. Glede na to oceno tveganja se zdijo tveganja za proračunske cilje v glavnem uravnotežena, proračunska naravnanost programa pa je zadostna, da se doseže srednjeročni cilj iz Pakta stabilnosti in rasti, in sicer proračunski položaj blizu ravnovesja ali presežek. Poleg tega je dovolj varnostne rezerve, da ne bi bila presežena referenčna vrednost primanjkljaja v višini 3 % BDP v primeru običajnih konjunkturnih nihanj.-  Delež dolga je od leta 1993 enakomerno padal, vendar ostaja precej nad referenčno vrednostjo 60 % BDP. V letu 2004 je padel na 96,6 %, kar je manj, kot je bilo predvideno v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti. Nadaljnji visoki primarni presežki in znižana plačila obresti so glavno sredstvo za nadaljnje zmanjševanje deleža dolga. Usklajevanje stanj in tokov je navadno majhno, vendar namerava vlada v letu 2005 prevzeti dolg državnega železniškega podjetja SNCB v višini 7,4 milijarde EUR (2,5 % BDP). Prevzem dolga SNCB bo upočasnila zmanjševanje dolga v letu 2005, sicer pa je načrtovano zniževanje dolga hitrejše, kot je bilo predvideno v prejšnji dopolnitvi. Na predvideno gibanje dolga vplivajo iste negotovosti kot na primanjkljaj, vendar lahko na splošno šteje za verjetno.-  Kot je navedeno zgoraj, so v dopolnitvi programa opisani številni načrtovani ukrepi za zadrževanje stroškov zaradi odhodkov zdravstvenega varstva (na primer ukrepi za nadzor stroškov za zdravila ali sistem plačevanja najpogostejših vrst zdravljenja v bolnicah glede na primere) v okviru ciljne letne realne rasti v višini 4,5 %. V zvezi s pobudami za obravnavanje nizke stopnje zaposlenosti so v programu napovedana pogajanja med socialnimi partnerji in vlado, ki naj bi pripeljala do novih ukrepov, s katerimi bi omejili dostop do sistema zgodnjega upokojevanja in še povečali dejansko število delovnih let na podlagi socialnih sporazumov. Vendar pa je izid teh pogajanj še vedno negotov. Na splošno ostaja proces odstranjevanja spodbud za zgodnje upokojevanje počasen, napovedanih pa je le malo konkretnih novih pobud.-  V zvezi z dolgoročno vzdržnostjo javnih financ je videti, da Belgija nekoliko tvega zaradi trenutne ravni bruto dolga. Čeprav se delež dolga zmanjšuje, je še vedno velik, ustaljeno zniževanje pa je odvisno od vzdrževanja visokih primarnih presežkov v daljšem obdobju. Strategija spopadanja s proračunskimi stroški zaradi starajočega se prebivalstva, opisana v programu, v glavnem temelji na zmanjševanju bruto dolga z vzdrževanjem uravnoteženega proračunskega položaja ali majhnega presežka (pri čemer se sama v glavnem zanaša na omejitev primarnih odhodkov) in skladu za starajoče se prebivalstvo. Obvladovanje primarnih odhodkov bi se lahko izkazalo za težavno, predvsem v zdravstvenem varstvu, vendar je pomembno glede na vladno strategijo zmanjševanja davčne obremenitve zaradi ustvarjanja delovnih mest. Glede na predvideno povečanje koeficienta starostne odvisnosti (izraženega kot število oseb, starejših od 60 let, na 100 oseb, starih med 20 in 59 let) je odločno uveljavljanje te široke strategije zelo pomembno za doseganje dolgoročne vzdržnosti.-  V zvezi s širšimi smernicami ekonomskih politik se ekonomske politike, opisane v dopolnitvi, v glavnem skladajo s smernicami posamezne države na področju javnih financ. Dopolnitev zagotavlja predvsem, da se delež dolga trajno zmanjšuje. Glede na nedavne prekoračitve porabe v zdravstvenem varstvu (katere ciljna letna realna rast je precej visoka, namreč 4,5 %) obstaja določeno tveganje, da bo kršena smernica o omejevanju realne rasti odhodkov v enoti I (zvezna vlada in socialna varnost) na 1,5 %. Zato je pomembno vzdrževanje visokih primarnih presežkov in omejevanje rasti realnih odhodkov, predvsem zaradi finančnih potreb, ki jih prinaša staranje prebivalstva.Na podlagi te ocene je Komisija sprejela priloženo priporočilo za mnenje Sveta o dopolnjenem programu stabilnosti Belgije in ga pošilja Svetu.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnjenem programu stabilnosti Belgije, 2004–2008SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[4] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –DAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Dne [17. februarja 2005] je Svet pr oučil dopolnjeni program stabilnosti Belgije, ki zajema obdobje med letoma 2004 in 2008. Program v glavnem izpolnjuje zahteve po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Program ne vključuje nekaterih obveznih in številnih neobveznih spremenljivk. Zato je Svet Belgijo pozval, da naj izpolni zahteve po podatkih.2.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da bo realna rast BDP leta 2005 in 2006 2,5-odstotna, proti koncu programskega obdobja pa se bo znižala na 2 odstotka. Na podlagi trenutno razpoložljivih informacij je ta scenarij v zvezi s predpostavkami o rasti verjeten. Tudi projekcije programa glede inflacije se zdijo realna.3.  Cilj proračunske strategije, navedene v dopolnitvi, je ohraniti uravnotežen proračun ali majhen presežek ter obdržati gibanje zmanjševanja deleža dolga, da bi se pripravili na učinek starajočega se prebivalstva na proračun. Dopolnitev predvideva uravnotežen proračun v letih 2005 in 2006 ter presežek v višini 0,3 % BDP v letu 2007 in 0,6 % v letu 2008. Na splošno v primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo (ki se je končala v letu 2007) trenutna dopolnitev v glavnem potrjuje načrtovano prilagoditev glede na bolj ali manj nespremenjen makroekonomski scenarij. Zaradi tekočega izvajanja reforme neposrednih davkov iz leta 2001 in povečanja javnih naložb pred lokalnimi volitvami leta 2006 je predvideno, da se bo primarni presežek proti letu 2006 malce znižal, vendar se bo potem spet povišal. Program predvideva zmanjševanje stroškov za obresti, predvsem zaradi tekočega zmanjševanja dolga. Pričakuje se, da se bodo prihodki proti letu 2006 zmanjšali in potem ostali stabilni, primarni odhodki pa se bodo malenkost zmanjšali proti letu 2008. Ciklično prilagojeni saldo (na podlagi podatkov iz programa z uporabo skupno dogovorjene metodologije) bo po pričakovanjih skozi celotno programsko obdobje ostal pozitiven, pri čemer se bo od presežka v višini 0,5 % BDP v letu 2004 znižal na 0,1 % v letu 2006, potem pa se v letu 2008 spet povišal na 0,9 %.4.  Tveganja glede proračunskih projekcij v programu se zdijo na splošno uravnotežena. Belgijska vlada predvsem ni napovedala, kakšne ukrepe bo sprejela za ohranjanje ravnotežja proračuna v letu 2006, kljub zmanjšanju za 0,3 % BDP, ki je posledica nadaljevanja izvajanja reforme neposrednih davkov iz leta 2001, in dejstvu, da ima proračun za leto 2005 koristi od niza manjših enkratnih poslov (skupaj za okrog 0,2 % BDP). Poleg tega ostaja belgijski javnofinančni saldo precej občutljiv na spremembe gospodarske rasti (občutljivost 0,6), čeprav je makroekonomski scenarij verjeten. Navsezadnje obstaja tudi določeno tveganje pri nadzoru primarnih odhodkov, v glavnem na ravni sistema socialne varnosti. Prekoračitev, ki je bila leta 2004 evidentirana v sistemu zdravstvenega varstva (kljub že tako visoki ciljni letni realni rasti 4,5 %), kaže na nadaljnjo visoko rast teh odhodkov. Ob koncu leta 2004 so bili napovedani novi ukrepi za zmanjševanje stroškov v zdravstvenem varstvu (skupaj 0,2 % BDP), vendar je njihovo učinkovitost za zdaj še težko oceniti. Po drugi strani je imel minister za socialne zadeve večji del leta 2005 pooblastilo, da sprejme potrebne ukrepe brez predhodnega parlamentarnega (ali drugega) posvetovanja, zato da bi bilo mogoče hitro odgovoriti na možnost dodatne prekoračitve. Bolj na splošno si je belgijska vlada pridobila verodostojnost, ker se je držala obveznosti, da sprejme ukrepe za ohranitev uravnoteženega proračuna.5.  Glede na to oceno tveganja se zdijo tveganja za proračunske cilje v glavnem uravnotežena, proračunska naravnanost programa pa je zadostna, da se doseže srednjeročni cilj iz Pakta stabilnosti in rasti, in sicer proračunski položaj blizu ravnovesja ali presežek. Poleg tega je dovolj varnostne rezerve, da ne bi bila presežena referenčna vrednost primanjkljaja v višini 3 % BDP v primeru običajnih vsakoletnih konjunkturnih nihanj.6.  Ocenjuje se, da je delež dolga v letu 2004 dosegel 96,6 % BDP, kar je precej več od referenčne vrednosti iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju znižal za 12,4 odstotne točke na 84,2 % BDP v letu 2008. Ta številka vključuje prevzem 7,4 milijarde EUR (2,5 % BDP) vrednega dolga državnega železniškega podjetja SNCB v letu 2005. Prevzem dolga SNCB bo upočasnil zmanjševanje dolga v letu 2005, sicer pa je načrtovano zniževanje dolga hitrejše, kot je bilo predvideno v prejšnji dopolnitvi.7.  V zvezi z dolgoročno vzdržnostjo javnih financ je videti, da Belgija nekoliko tvega zaradi trenutne ravni bruto državnega dolga. Čeprav se delež dolga zmanjšuje, je še vedno velik, ustaljeno zniževanje pa je odvisno od vzdrževanja visokih primarnih presežkov v daljšem obdobju. Strategija spopadanja s proračunskimi stroški zaradi starajočega se prebivalstva, opisana v programu, v glavnem temelji na zmanjševanju bruto dolga z vzdrževanjem uravnoteženega proračunskega položaja ali majhnega presežka (pri čemer se sama v glavnem zanaša na omejitev primarnih odhodkov) in skladu za starajoče se prebivalstvo. Obvladovanje primarnih odhodkov bi se lahko izkazalo za težavno, predvsem v zdravstvenem varstvu, vendar je pomembno glede na vladno strategijo zmanjševanja davčne obremenitve zaradi ustvarjanja delovnih mest. Glede na predvideno povečanje koeficienta starostne odvisnosti je odločno uveljavljanje te široke strategije zelo pomembno za doseganje dolgoročne vzdržnosti.8.  Ekonomske politike, opisane v dopolnitvi, se v glavnem skladajo s smernicami ekonomske politike posamezne države na področju javnih financ. Dopolnitev zagotavlja predvsem, da se delež dolga trajno zmanjšuje. Glede na nedavne prekoračitve porabe v zdravstvenem varstvu (katere ciljna letna realna rast je precej visoka, namreč 4,5 %) obstaja določeno tveganje, da bo kršena smernica o omejevanju realne rasti odhodkov v enoti I (zvezna vlada in socialna varnost) na 1,5 %. Zato je pomembno vzdrževanje visokih primarnih presežkov in omejevanje rasti realnih odhodkov, predvsem zaradi finančnih potreb, ki jih prinaša staranje prebivalstva.Preglednica: Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2004 | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2,0 |COM okt. 2004 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2003 | 1,8 | 2,8 | 2,5 | 2,1 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | PS dec. 2004 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |COM okt. 2004 | 2,0 | 1,9 | 1,8 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2003 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2004 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 |COM okt. 2004 | -0,1 | -0,3 | -0,5 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2003 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2004 | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 |COM okt. 2004 | 4,8 | 4,2 | 3,6 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2003 | 5,1 | 4,8 | 4,7 | 4,8 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS dec. 20041 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 |COM okt. 2004 | 0,4 | 0,0 | -0,4 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 20031 | 0,6 | 0,2 | 0,0 | 0,3 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2004 | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 |COM okt. 2004 | 95,8 | 94,4 | 90,9 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2003 | 97,6 | 93,6 | 90,1 | 87,0 | ni podatkov |Opomba: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov v programu. Viri: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije jeseni 2004 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997. Vse dokumente, navedene v tem besedilu, lahko najdete na naslednji spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Spremenjeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov, ki ga je podprl Ekonomsko-finančni Svet dne 10.7.2001.[3] COM(2002) 668, 27.11.2002.[4] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumente, navedene v tem besedilu, lahko najdete na naslednji spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Priporočilo Komisije z dne  7. decembra 2005  o sprostitvi varnostnih zalog nafte zaradi motnje z oskrbo po orkanu Katrina  (notificirano pod dokumentarno številko K(2005) 4655)

text:
               13.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 326/37

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 7. decembra 2005
   o sprostitvi varnostnih zalog nafte zaradi motnje z oskrbo po orkanu Katrina
   (notificirano pod dokumentarno številko K(2005) 4655)
   (2005/885/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti druge alinee člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Direktiva Sveta 68/414/EGS (1) države članice obvezuje, da ohranjajo minimalne zaloge surove nafte in/ali naftnih derivatov.

               (2)

               Izgube pri proizvodnji surove nafte in naftnih derivatov zaradi orkana Katrina so povzročile motnje v svetovni preskrbi z nafto in tako vplivale tudi na preskrbo Skupnosti z nafto.

               (3)

               Po razdejanju, ki ga je povzročil orkan Katrina, je Mednarodna agencija za energijo (IEA) številne države članice pozvala k sodelovanju v začetni mednarodni skupni akciji kot odziv na motnje preskrbe zaradi orkana, da se pokrije izgubo pri proizvodnji nafte v obdobju med 2. septembrom 2005 in 2. oktobrom 2005, ki pa lahko v nekaterih državah članicah zahteva dejavnost tudi po 2. oktobru 2005.

               (4)

               Države članice, ki niso članice Mednarodne agencije za energijo, so izrekle podporo nujnemu ukrepu držav članic, ki sodelujejo pri sprostitvi zalog.

               (5)

               Sodelovanje v začetni skupni akciji bi lahko v nekaterih državah članicah privedlo do zmanjšanja njihovih varnostnih zalog nafte pod predpisano spodnjo mejo, določeno z Direktivo 68/414/EGS.

               (6)

               Drugi odstavek člena 7 Direktive 68/414/EGS zahteva, da države članice pred predvidenim posvetovanjem iz prvega odstavka člena 7 navedene direktive ne sproščajo zalog do take mere, da bi te padle pod predpisano spodnjo mejo.

               (7)

               Količine varnostnih zalog nafte, ki jih bodo sprostile posamezne države članice, po predvidevanjih ne bodo zmanjšale celotnih naftnih rezerv v Skupnosti pod predpisano spodnjo mejo.

               (8)

               Celotna raven varnostnih zalog bencina (kategorija I) v Skupnosti je veliko nad predpisano spodnjo mejo in je glede na število dni notranje dnevne porabe Skupnosti veliko večja od ravni zalog plinskih olj (kategorija II).

               (9)

               Ko se sproščanje zalog zaključi, bodo morale države članice znova napolniti svoje varnostne zaloge nafte do predpisane spodnje meje. V izogib ustvarjanja nepotrebnega pritiska na naftnem trgu se bodo zaloge znova polnile v podaljšanem obdobju, vključno z letom 2006.

               (10)

               Člen 1 Direktive Sveta 73/238/EGS z dne 24. julija 1973 o ukrepih za ublažitev učinkov težav pri preskrbi s surovo nafto in naftnimi derivati (2) določa, da morajo imeti pristojni organi držav članic v primeru težav pri preskrbi s surovo nafto ali naftnimi derivati pristojnosti, ki jim med drugimi ukrepi omogočajo uvedbo posebnih ali splošnih omejitev porabe.

               (11)

               Člen 3 Direktive 73/238/EGS navaja, da se posvetovanja med državami članicami in Komisijo opravijo preko skupine (tj. Skupina za preskrbo z nafto), da se zagotovi usklajenost ukrepov, ki jih države članice sprejmejo ali predlagajo v skladu s členom 1 navedene direktive.

               (12)

               Ukrepi iz tega priporočila ustrezajo sklepom posvetovanj v skladu s prvim odstavkom člena 7 Direktive 68/414/EGS in člena 3 Direktive 73/238/EGS –

         PRIPOROČA:

               1.

               Pri načrtovanju sprostitve varnostnih zalog nafte zaradi motnje z oskrbo po orkanu Katrina morajo dati države članice prednost sprostitvi zalog bencina, ki spada v kategorijo I, pred zalogami plinskega olja, ki spada v kategorijo II.

               2.

               Države članice morajo nadaljevati s svojimi načrti za sprostitev varnostnih zalog nafte in tako sodelovati v skupni mednarodni akciji zaradi motnje oskrbe po orkanu Katrina, da pokrijejo izgubo proizvodnje nafte v obdobju od 2. septembra 2005 do 2. oktobra 2005, tudi če se zaradi takšne sprostitve zalog njihove varnostne zaloge nafte spustijo pod predpisano spodnjo mejo.

               3.

               Države članice svoje varnostne zaloge nafte znova napolnijo v sodelovanju s Komisijo, kar bo s strani držav članic olajšalo sprejetje fleksibilnih shem, ki bodo primerno upoštevale tržne razmere. Ko države članice sprostijo vse varnostne zaloge nafte, ki so jih nameravale, morajo predložiti svoje načrte za njihovo ponovno napolnitev.

               4.

               Na srečanjih Skupine za preskrbo z nafto, s prvim srečanjem pred koncem leta 2005, morajo države članice predvideti možne ukrepe za omejitev porabe nafte, vključno z ukrepi za omejitev povpraševanja, če se motnje preskrbe z nafto nadaljujejo. Posebej morajo države članice pretehtati ločeni seriji ukrepov za omejitev povpraševanja, prvo serijo „blagih“ in stroškovno visoko učinkovitih ukrepov za manjše motnje preskrbe z nafto in drugo serijo za večje motnje. Države članice morajo v Skupini za preskrbo z nafto uskladiti izvajanje takih ukrepov.

               5.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 7. decembra 2005

            Za Komisijo

         Andris PIEBALGS

            Član Komisije

      (1)  UL L 308, 23.12.1968, str. 14. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 98/93/ES (UL L 358, 31.12.1998, str. 10).

      (2)  UL L 228, 16.8.1973, str. 1.