title: Priporočilo Sveta z dne 10. julija 2012 v zvezi z nacionalnim programom reform Cipra za leto 2012 in mnenje Sveta o programu Cipra za stabilnost za obdobje 2012–2015

text:
               24.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/13

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 10. julija 2012
   v zvezi z nacionalnim programom reform Cipra za leto 2012 in mnenje Sveta o programu Cipra za stabilnost za obdobje 2012–2015
   2012/C 219/04
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) ter 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Cipra za leto 2011 ter dal mnenje o posodobljenem programu Cipra za stabilnost za obdobje 2011–2014 (v nadaljnjem besedilu: Priporočilo Sveta iz leta 2011).

               (4)

               Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020. Poleg tega je 14. februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Ciper opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (5)

               Svet je 1. decembra 2011 sprejel sklepe, v katerih je pozval Odbor za socialno zaščito, naj v sodelovanju z Odborom za zaposlovanje in drugimi odbori predstavi svoja stališča o priporočenih ukrepih v okviru političnega cikla strategije Evropa 2020. Ta stališča so del mnenja Odbora za zaposlovanje.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 15. februarja 2012 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2012 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2012.

               (7)

               Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.

               (8)

               Poleg tega je Evropski svet 2. marca 2012 pozval države članice, ki sodelujejo v Paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost oziroma konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (9)

               Ciper je 7. maja 2012 predložil program za stabilnost za obdobje 2012–2015 in 10. maja 2012 nacionalni program reform za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost. Komisija je v poglobljenem pregledu iz člena 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 preučila tudi, ali so Ciper prizadela makroekonomska neravnotežja. V pregledu je Komisija ugotovila, da se Ciper spopada z notranjim neravnotežjem zaradi svojega bančnega sektorja in zadolženosti podjetniškega sektorja ter z zunanjim in notranjim neravnotežjem glede fiskalne dinamike in konkurenčnosti, ki pa ni čezmerno.

               (10)

               Na podlagi ocene programa za stabilnost v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, za obdobje 2012–2014 optimističen. Čeprav vsebuje velik popravek navzdol pri predvideni prihodnji rasti, je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost, še vedno izpostavljen negativnim tveganjem, ki se nanašajo zlasti na razvoj domačega povpraševanja v obdobju 2012–2013. Namen proračunske strategije, opisane v programu za stabilnost, je do leta 2012 odpraviti čezmerni primanjkljaj, do leta 2014 doseči srednjeročni proračunski cilj in ga ohraniti tudi leta 2015. Program za stabilnost potrjuje prejšnji srednjeročni proračunski cilj uravnoteženega proračuna v strukturnem smislu, ki ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Predvideno odpravljanje čezmernega primanjkljaja je skladno z rokom, ki je bil določen v priporočilu Sveta, izdanem 13. julija 2010 v okviru postopka o čezmernem primanjkljaju. Na podlagi (ponovno izračunanega) strukturnega uravnoteženega proračuna (5) je povprečni letni fiskalni napor, načrtovan v višini 1,5 % BDP za obdobje 2011–2012, enak naporu, ki ga priporoča Svet. Predvideno približevanje srednjeročnemu cilju leta 2013 je zadovoljivo, saj je v skladu s spomladansko napovedjo služb Komisije iz leta 2012 in programom za stabilnost višje od 0,5-odstotne referenčne vrednosti iz Pakta za stabilnost in rast.
               Ob upoštevanju diskrecijskih ukrepov glede prihodkov stopnja rasti javnofinančnih odhodkov ustreza referenčni vrednosti za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast v obdobju 2013–2014, vendar ne v letu 2015. Obstajajo tveganja glede proračunskih ciljev programa za stabilnost, povezana z makroekonomskim scenarijem, ki se za obdobje 2012–2014 zdi optimističen, in načrtovano konsolidacijo leta 2013, ki deloma temelji na nenatančno določenih ukrepih. V skladu s programom za stabilnost se bo razmerje med dolgom in BDP, ki je leta 2011 znašalo 71,6 %, leta 2012 povečalo na 72,1 %, potem pa se bo postopno zmanjševalo ter doseglo leta 2015 65,4 %. Ciper bo glede cilja zmanjšanja dolga iz Pakta za stabilnost in rast med letoma 2013 in 2015 v prehodnem obdobju, načrti, predstavljeni v programu za stabilnost, pa bi morali zagotoviti zadosten napredek pri doseganju skladnosti z navedenim ciljem. Vendar pa pri tej napovedi obstajajo tveganja, povezana z morebitnim reševanjem finančnih družb.

               (11)

               Učinkovitost davčne uprave je treba znatno izboljšati, saj so upravni stroški v razmerju z zbranimi prihodki na Cipru zelo visoki. Zbrani davčni prihodki so razmeroma nizki. Zlasti odhodki za davčno upravo kot delež BDP in upravni stroški v razmerju z neto zbranimi prihodki so visoki in še naraščajo. Potrebni so ukrepi za odpravo neformalnega/neprijavljenega dela in preprečevanje davčnih utaj. Poleg tega je treba okrepiti pobude za učinkovitejše pobiranje davkov.

               (12)

               Na bančna sredstva, dobičkonosnost, kapitalske in likvidnostne rezerve zaradi velike izpostavljenosti ciprskih bančnih institucij grškemu gospodarstvu negativno vplivajo prestrukturiranje grškega javnega dolga in vse več slabih posojil grškim posojilojemalcem. Skupna izpostavljenost konsolidiranega ciprskega bančnega sektorja Grčiji je zelo velika. Parlament je 14. decembra 2011 sprejel osnutka zakona za okrepitev odpornosti finančnega sistema na bančne krize. Vendar napredek pri krepitvi nadzora nad zadružnimi kreditnimi institucijami, v katerih je približno 40 % vseh domačih vlog, do zdaj ni bil zadovoljiv.

               (13)

               Ciper se spopada z izzivi pri zagotavljanju dolgoročne vzdržnosti javnih financ, zlasti na področju pokojnin. Izvedel je dva pomembna strukturna ukrepa za reformo pokojninskega sistema. Vendar kljub temu, da so sprejeti ukrepi ustrezni in verodostojni, odziv Cipra ni dovolj ambiciozen, da se zagotovita vzdržnost in primernost sistema ter dolgoročno izboljša njegova pravičnost. Še vedno so potrebni ukrepi, da se ohrani zaposljivost delavcev v podjetjih in podpre povišanje dejanske upokojitvene starosti. Kar zadeva revščino pri starejših, je Ciper le delno rešil vprašanje visoke stopnje tveganja revščine. Sprejeti ukrepi so nezadostni za to, da se kratkoročno izboljša ustreznost pokojnin za upokojence na robu revščine.

               (14)

               Nepravičnost in neučinkovitost v sektorju zdravstvenega varstva nista bili odpravljeni na smiseln način. Kljub priporočilu (3) iz Priporočila Sveta iz leta 2011 do zdaj ni bil predstavljen jasen časovni okvir za napredek v nacionalnem sistemu zdravstvenega zavarovanja. To predstavlja tveganje za dolgoročen nadzor in vzdržnost javnih financ ter kakovost zdravstvenega varstva.

               (15)

               Vlada je sprejela nekatere ukrepe kot odziv na priporočilo iz leta 2011 glede indeksacije plač (nadomestilo življenjskih stroškov – COLA), in sicer zlasti dvoletno zamrznitev plač v širšem javnem sektorju. Vlada in socialni partnerji so se tudi dogovorili za začetek dialoga, da bi se do konca junija 2012 pregledal sistem COLA. Celovito reformo sistema je treba izvajati v posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami, da bi se okrepila povezava med razvojem dejanskih plač in produktivnosti ter bi sistem postal pravičnejši. To ne bi zgolj spodbudilo konkurenčnosti Cipra, temveč bi privedlo tudi do učinkovitejše razdelitve dela. Ti dogodki so sicer prvi koraki v pravo smer, vendar sta njihova ustreznost in verodostojnost močno odvisni od stopnje ambicioznosti in izvrševanja rezultatov socialnega dialoga, ki trenutno poteka o reformi sistema indeksacije plač.

               (16)

               Poslabšanje makroekonomskih obetov negativno vpliva na ciprski trg dela, povečuje stopnjo brezposelnosti in povzroča veliko povečanje brezposelnosti mladih. Za reševanje tega je Ciper sprejel številne pozitivne ukrepe. Ti so ustrezni, vendar ne dovolj ambiciozni, zlasti na področju izobraževanja in poklicnega usposabljanja, kjer je treba pospešiti izvajanje. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za odpravo brezposelnosti mladih in tudi za pridobivanje novih spretnosti ter nadgrajevanje znanj in veščin delovne sile, da bi se olajšali potrebni prehodi na trgu dela z osredotočenostjo zlasti na tiste skupine z nizko stopnjo udeležbe v dejavnostih vseživljenjskega učenja, kot so nizko kvalificirani in starejši delavci.

               (17)

               Glede storitvenega sektorja je Ciper s horizontalnim zakonom, ki ga spremljajo številni za sektor specifični zakoni in predpisi o spremembah, prenesel Direktivo 2006/123/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu (6) (v nadaljnjem besedilu: Direktiva o storitvah). Vendar je v nekaterih sektorjih (npr. trgovina na drobno, turizem in gradbeništvo) sprejetje za sektor specifične zakonodaje še v obravnavi. Čeprav je Ciper glede na povprečje EU dobro uvrščen, kar zadeva regulacijo strokovnih storitev, in od 90 reguliranih poklicev na Cipru le štirje zadevajo poslovne storitve, obstaja nekaj reguliranih strokovnih storitev, npr. odvetniki in arhitekti, pri katerih se še vedno pojavljajo fiksne ali minimalne tarife.

               (18)

               Na podlagi analize iz poglobljenega pregleda je mogoče ugotoviti, da so Ciper prizadela neravnotežja. Zlasti makroekonomski razvoj tekočega računa, javnih financ in finančnega sektorja zahteva natančno spremljanje in nujno potrebno pozornost ekonomske politike, da bi preprečili kakršne koli neželene učinke na delovanje gospodarstva ter ekonomsko in monetarno unijo. Za ciprsko gospodarstvo so natančneje značilni vztrajni in obsežni primanjkljaji tekočega računa zaradi primanjkljajev v trgovinski bilanci, do katerih je prišlo zaradi postopne izgube cenovne/stroškovne konkurenčnosti, neravnotežja v javnih financah, oziroma letni primanjkljaji, ki so se povečali tudi ko si je gospodarstvo opomoglo od recesije, in povečanje zadolženosti zasebnega sektorja. Zlasti nefinančne družbe so zelo ranljive zaradi visoke zadolženosti skupaj z nizko dobičkonosnostjo, kar je povzročilo znatno povečanje slabih posojil v tem sektorju. Tudi velika izpostavljenost bančnega sektorja grškim državnim obveznicam in grškemu gospodarstvu je zelo tvegana. Poleg tega so možnosti za rast majhne, kar dodatno ovira relativno počasno odpravo neravnotežij.

               (19)

               Ciper je v okviru Pakta „euro plus“ sprejel več zavez. Te zaveze in izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje konkurenčnosti, izboljšanje stopnje zaposlenosti, vzdržnost javnih financ in krepitev finančne vzdržnosti. Komisija je ocenila izvajanje zavez iz Pakta „euro plus“. Rezultate te ocene je upoštevala pri priporočilih.

               (20)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Cipra. Ocenila je program za stabilnost in nacionalni program reform ter predstavila poglobljen pregled. Glede na potrebo po okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja Unije z zagotavljanjem prispevka na ravni EU za prihodnje nacionalne odločitve pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Cipru, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila, pripravljena med evropskim semestrom, so izražena v priporočilih v točkah od 1 do 7 v nadaljevanju.

               (21)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki 1 v nadaljevanju.

               (22)

               Svet je ob upoštevanju rezultatov poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena zlasti v priporočilih v točkah 1, 2 in 7 v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Ciper v obdobju 2012–2013 ukrepa tako, da:

               1.

               Sprejme dodatne ukrepe, da bi v letu 2012 dosegel trajno zmanjšanje čezmernega primanjkljaja. Dosledno izvaja proračunsko strategijo, podprto z dovolj natančno opredeljenimi ukrepi, za leto 2013 in pozneje, da se zagotovi doseganje srednjeročnega proračunskega cilja do leta 2014 in upoštevanje referenčne vrednosti za odhodke ter zadosten napredek, kar zadeva referenčno vrednost zmanjševanja dolga. Pospeši uvajanje izvršljivega večletnega proračunskega okvira z zavezujočo zakonsko podlago in popravnim mehanizmom. Sprejme ukrepe, da se obdrži strog nadzor nad odhodki in čim prej izvede priprava proračuna na podlagi programov in rezultatov. Izboljša upoštevanje davčnih predpisov in se bori proti davčnim utajam.

               2.

               Nadalje uskladi nadzorni in regulativni okvir za zadružne kreditne družbe v skladu s standardi, ki se uporabljajo za komercialne banke. Okrepi regulativne določbe za učinkovito dokapitalizacijo finančnih institucij, da bi se omejila izpostavljenost finančnega sektorja zunanjim pretresom.

               3.

               Nadalje izboljša dolgoročno vzdržnost in ustreznost pokojninskega sistema ter obravnava visoko stopnjo tveganja revščine pri starejših. Zagotovi zvišanje dejanske upokojitvene starosti, tudi z uskladitvijo zakonsko določene upokojitvene starosti z daljšo pričakovano življenjsko dobo.

               4.

               Na podlagi načrta čim prej vzpostavi in izvaja nacionalni sistem zdravstvenega varstva, ki bi moral zagotoviti finančno vzdržnost in univerzalno pokritost.

               5.

               Izboljša usposobljenost delovne sile, da se okrepi njena poklicna mobilnost k dejavnostim, ki prinašajo visoko rast in visoko dodano vrednost. Sprejme nadaljnje ukrepe za odpravo brezposelnosti mladih s poudarkom na delovni praksi v podjetjih in spodbujanjem samozaposlovanja. Sprejme ustrezne ukrepe politike na strani povpraševanja, ki spodbujajo inovativnost podjetij.

               6.

               Odpravi neupravičene ovire na trgih storitev, zlasti z izboljšanjem izvajanja Direktive o storitvah v storitvenih sektorjih z največjim potencialom rasti (vključno s turizmom) in liberalizacijo zagotavljanja strokovnih storitev.

               7.

               V posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami izboljša konkurenčnost, da bo bolje odražala razvoj produktivnosti. Sprejme ukrepe za diverzifikacijo strukture gospodarstva. Izboljša fiskalni saldo, tako da omeji odhodke.

      V Bruslju, 10. julija 2012

            Za Svet

            Predsednik

         V. SHIARLY

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2012 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 119, 4.5.2012, str. 47).

      (4)  UL C 210, 16.7.2011, str. 12.

      (5)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije ponovno izračunale na podlagi informacij, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (6)  UL L 376, 27.12.2006, str. 36.

      (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


				|

		52011SC0816

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2011ter mnenje Svetao dopolnitvi programa stabilnosti Slovenije 2011–2014 /* SEC/2011/0816 končno */

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Slovenije za leto 2011
ter mnenje Sveta
o dopolnitvi programa stabilnosti Slovenije 2011–2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1],
zlasti člena 5(3) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in
rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja,
na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je 13. julija 2010 sprejel
priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
zaposlovanja držav članic[3], ki sta združena v
„integriranih smernicah“. Države članice so bile pozvane, naj upoštevajo
integrirane smernice v svojih nacionalnih ekonomskih in zaposlovalnih
politikah.
(3)
Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi
letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega
upravljanja v EU ter prvega „evropskega semestra“ predhodnega in integriranega
usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.
(4)
Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil
prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s
sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi
letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po
prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnih javnih financ in fiskalne
vzdržnosti, zmanjšanju brezposelnosti z reformami na trgu dela ter po novih
prizadevanjih za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te
prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje
programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne reformne programe.
(5)
Poleg tega je Evropski svet
25. marca 2011 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu
„euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo
vključene v njihove programe stabilnosti ali konvergenčne programe in
nacionalne reformne programe.
(6)
Slovenija je 18. in 19. aprila 2011
predložila leta 2011 dopolnjeni program stabilnosti za obdobje 2010–2014
in nacionalni reformni program za leto 2011. Programa sta bila ocenjena
istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.
(7)
V letih pred krizo je Slovenija uživala hitro
gospodarsko rast, ki je temeljila na velikem izvozu in naložbah. Vendar pa je
Slovenijo kriza zelo prizadela, saj je v obdobju 2008–2010 izgubila približno
10 % svojega BDP, kar je izničilo del prizadevanj iz predhodnega
procesa zmanjševanja zaostanka. Skupno medsebojno vplivanje avtomatskih
stabilizatorjev, ukrepov za oživitev in močno zakoreninjene dinamike
odhodkov naj bi zmanjšalo javnofinančni primanjkljaj z 1,8 % BDP
leta 2008 na 6 % BDP leta 2009 (s stopnjama bruto dolga v višini
21,9 % BDP oziroma 35,2 % BDP). Trg dela se je odzval s precejšnjo
zamudo in trend zaposlovanja še vedno pada. Stopnja brezposelnosti sicer ostaja
pod povprečjem EU, vendar pa se je silovito povečala glede na
predkrizno raven, ko je znašala 4,4%, medtem ko je leta 2010 znašala
že 7,3%. Dozdajšnje gospodarsko okrevanje je bilo dokaj počasno in
pričakuje se, da bo oživelo šele leta 2012 z ocenjeno rastjo v višini
2,5% BDP.
(8)
Na podlagi ocene dopolnjenega programa stabilnosti
v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski
scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi programa,
kratkoročno verjeten, proti koncu programskega obdobja pa je preveč
optimističen. Z izhodiščem pri 5,6 % BDP leta 2010 se s
programom načrtuje zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja pod
3 % referenčne vrednosti BDP do leta 2013, in sicer s široko
zastavljenim omejevanjem primarnih odhodkov. Program po zmanjšanju
čezmernega primanjkljaja predvideva zmeren napredek v zvezi s
srednjeročnim ciljem uravnoteženega proračunskega stanja v
strukturnem smislu, ne pa tudi doseganja tega cilja. Čeprav je
srednjeročni cilj zastavljen na bolj ambiciozni ravni kot v prejšnjem
programu, ga na tej stopnji ni mogoče šteti za ustreznega, saj ni jasno,
ali zagotavlja dovolj hiter napredek v zvezi z dolgoročno vzdržnostjo
javnih financ. Povprečno letno fiskalno
prizadevanje v obdobju 2011–2013, kot so ga izračunale službe Komisije na
podlagi informacij v programu po skupno dogovorjeni metodologiji, naj bi v
skladu z načrti znašalo približno 0,5 odstotne točke BDP, kar je pod
ravnjo, ki jo je priporočil Svet. Poleg
tega bi lahko javnofinančni primanjkljaj in javni dolg zaostajala za
načrtovanimi cilji. Pričakuje se
sprejetje dodatnih ukrepov kot del dodatnega proračuna za doseganje
ciljnega primanjkljaja za leto 2011. V
programu ni navedenih ukrepov za zmanjšanje odhodkov po letu 2011,
možnosti dodatnih finančnih operacij reševanja, ki vplivajo na
javnofinančni primanjkljaj in javni dolg, pa ni mogoče
izključiti.
(9)
Čeprav se je javnofinančni primanjkljaj
od leta 2009, ko je bil najvišji, zmanjšal, pa so nadaljnji
konsolidacijski ukrepi za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2013
in doseganje srednjeročnih ciljev po tem ključni izziv za Slovenijo.
V skladu s konsolidacijsko strategijo, ki se je izvajala v zadnjih letih,
nadaljnje varčevanje pri odhodkih, načrtovano v programu stabilnosti
za obdobje 2011–2014, v glavnem vpliva le na stroške plač v javnem
sektorju, socialne transferje (vključno s pokojninami) in javne naložbe.
Vendar pa v programu stabilnosti ni podrobnih informacij o načrtovanih
ukrepih po letu 2011. Nadaljnji korektivni ukrepi se zdijo nujni za
doseganje primanjkljaja za leto 2011. Verodostojnost srednjeročne
konsolidacijske strategije bi povečala sprejetje več strukturnih ukrepov
za obvladovanje odhodkov – v nasprotju z začasnimi posegi, ki so
značilni za nedavna prizadevanja za konsolidacijo – in bolj zavezujoč
srednjeročen proračunski okvir. Program stabilnosti potrjuje uvedbo
pravila o odhodkih, vendar pa se je še vedno treba dogovoriti o ključnih
določbah, na primer o opredelitvi neizpolnjevanja obveznosti. Poleg tega
iz sorazmerno majhne učinkovitosti javne porabe, na primer na
področju zdravstvenega varstva in izobraževanja, izhaja, da bi lahko imela
Slovenija dodatni manevrski prostor za konsolidacijo, ki temelji na odhodkih,
in sicer brez slabšanja kakovosti javnih storitev. V programu stabilnosti so
navedene pobude za racionalizacijo javnih storitev, transferjev in subvencij
ter uvedbo poenotenega sistema javnega naročanja, vendar pa nekatere od
njih niso dovolj podrobno določene.
(10)
Dolgoročne proračunske posledice staranja
prebivalstva v Sloveniji so znatno večje od povprečja v EU. Poleg
tega sta udeležba in stopnja zaposlenosti starejših delavcev zelo nizki
(36,5 % oziroma 35 % v primerjavi s povprečjema v EU, ki sta
49,7 % oziroma 46,3 %), zlasti zaradi nizke upokojitvene starosti in
nezadostnih spodbud za aktivno staranje. Parlament je pred kratkim sprejel
pokojninsko reformo za zvišanje upokojitvene starosti ob ohranjanju primerne
ravni pokojnin. V skladu s programom stabilnosti bi to stabiliziralo odhodke v
zvezi s staranjem prebivalstva do leta 2030 in bi bilo zato pomemben prvi
ukrep za zagotavljanje vzdržnosti pokojninskega sistema. Pokojninska reforma je
bila 5. junija 2011 na referendumu zavrnjena. Vzdržnost pokojninskega
sistema je še naprej težavna in najti bo treba druge načine za njeno
rešitev.
(11)
Trg dela je sorazmerno razdrobljen glede na oblike
pogodb: varstvo zaposlitve delavcev s pogodbami o zaposlitvi za nedoločen
čas je dosledno v primerjavi z varstvom, ki ga uživajo delavci s pogodbami
o zaposlitvi za določen čas. Delež mladih delavcev v starosti 15–24
let s pogodbami za določen čas je najvišji v EU (67% leta 2009)
in prehod s pogodbe o zaposlitvi za določen čas na pogodbo o
zaposlitvi za nedoločen čas se zdi sorazmerno zahteven. Prejšnji
poskusi za reševanje tega vprašanja so se izkazali za neučinkovite. Vlada
se namerava s socialnimi partnerji pogajati o spremembi Zakona o delovnih
razmerjih z namenom uskladitve pravic in obveznosti v okviru različnih
vrst pogodb o zaposlitvi. Poleg tega „študentsko delo“ pomeni znaten, v veliki
meri pravno neurejen in davčno ugoden vzporedni trg dela. To pomembno
vprašanje v nacionalnem reformnem programu ni urejeno.
(12)
Poleg razdrobljenosti slovenskega trga dela
strukturne težave na njem povzroča tudi neusklajenost med potrebami trga
dela ter ponudbo znanja in veščin na njem, kar je potrjeno v nacionalnem
reformnem programu. V nacionalnem reformnem programu je predvideno temeljito
vlaganje v usposabljanje za izboljšanje znanj in veščin ter zaposljivosti.
V njem so opisani načrti za nadaljnje izboljšave prehoda iz izobraževanja
na trg dela z osredotočanjem na zagotavljanje storitev poklicnega usmerjanja
na vseh stopnjah izobraževalnega sistema. V nacionalnem reformnem programu je
načrtovana posodobitev storitev zaposlovanja s ciljem boljšega
usklajevanja ponudbe znanja in veščin s potrebami trga dela. Za uspešno
izvajanje teh reform pa bi bilo treba izboljšati sistem za pravočasno
opredeljevanje tekočih in načrtovanih potreb trga dela.
(13)
Upadanje gospodarske rasti vpliva na kreditne
portfelje z zamudo, naraščajoči delež slabih posojil pa zvišuje
stroške bank v zvezi z oslabitvami in rezervacijami. Glavni banki v državni
lasti sta bili dokapitalizirani, kar je bilo odločilno. Vlada je tudi
predlagala ukrepe za pospešitev izterjave dolgov in spodbuditev kreditiranja
proizvodnih dejavnosti, kar morda ne bo v celoti zadoščalo za obnovitev
toka posojil realnemu gospodarstvu, zato bi lahko bili potrebni nadaljnji
ukrepi.
(14)
Nekateri deli storitvenega sektorja so
zaščiteni pred konkurenčnimi pritiski, zanje so značilni visoki
pribitki k cenam in visoke koncentracije, kar zvišuje stroške v celotnem
gospodarstvu. To skupaj z visoko stopnjo državne udeležbe v gospodarstvu
zadržuje morebitne koristne neposredne tuje naložbe na sorazmerno nizki ravni.
Slovenija namerava pospešiti izvajanje direktive o storitvah, pri čemer so
se nakopičile precejšnje zamude. Namerava tudi podeliti popolno
neodvisnost Uradu za varstvo konkurence in določiti državne kapitalske
deleže, primerne za prodajo. Ti načrti niso podrobno določeni in v
zvezi z izvajanjem obstajajo tveganja.
(15)
Slovenija je podpisala pakt „euro plus“.
Čeprav iz slovenskega nacionalnega reformnega programa izhajajo možne
zaveze in cilji na štirih področjih pakta „euro plus“, in sicer
spodbujanje konkurenčnosti ter zaposlovanja, prispevek k vzdržnosti javnih
financ in okrepitev finančne stabilnosti, pa Komisija do 7. junija
uradno ni bila obveščena o nobeni trdni zavezi.
(16)
Komisija je ocenila program stabilnosti in
nacionalni reformni program[4]. Zaradi potrebe po
okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja Evropske unije z zagotavljanjem
prispevka na ravni EU k prihodnjim nacionalnim odločitvam je
upoštevala njun pomen za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v
Sloveniji ter njuno spoštovanje pravil in navodil EU. Komisija v skladu s
tem meni, da je treba za doseganje ciljnega primanjkljaja za leto 2011,
določenega v programu stabilnosti, sprejeti dodatne ukrepe. Po
letu 2011 obstajajo pomembna tveganja v zvezi s ciljno vrednostjo
primanjkljaja in dolga, saj program stabilnosti ne določa trajnostnih
ukrepov za omejevanje odhodkov dovolj podrobno. Nacionalni reformni program vsebuje
ukrepe za sanacijo finančnega sektorja, vendar pa ti morda niso dovolj
ambiciozni. Iz ocene tudi izhaja, da je treba okrepiti domače vire rasti,
zlasti z večanjem udeležbe mladih in starejših delavcev na trgu dela z
zmanjševanjem njegove razdrobljenosti ter odpravljanjem neusklajenosti med
znanjem in veščinami ter potrebami trga dela. Poleg tega je treba okrepiti
konkurenčnost in ustvariti priložnosti za naložbe in rast v storitvenem
sektorju in omrežnih panogah.
(17)
Glede na to oceno, tudi ob upoštevanju
Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju
Evropske unije z dne 2. decembra 2009, je Svet proučil dopolnitev
programa stabilnosti Slovenije za leto 2011, njegovo mnenje[5]
pa je zlasti odraženo v njegovih priporočilih v točkah (1) in (2) v
nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011
je Svet proučil nacionalni reformni program Slovenije –
PRIPOROČA, naj Slovenija v obdobju
2011–2012 ukrepa tako:
(1)
Doseže naj ciljni primanjkljaj za leto 2011,
ciljni primanjkljaj za leto 2012 naj podpre s konkretnimi ukrepi in
dosledno opravi potrebno konsolidacijo ter naj bo pripravljena sprejeti dodatne
ukrepe za preprečevanje morebitnih odstopanj. Podpre naj potrebni postopek
prilagoditve v programskem obdobju za doseganje ustreznega srednjeročnega
cilja s strukturnimi ukrepi za omejevanje odhodkov in odpravljanje ugotovljenih
neučinkovitosti z bolj zavezujočim srednjeročnim
proračunskim okvirom.
(2)
Sprejme naj ukrepe za zagotavljanje dolgoročne
vzdržnosti pokojninskega sistema obenem z ohranjanjem primerne ravni pokojnin.
Zviša naj stopnjo zaposlenosti starejših delavcev z uvajanjem spodbud za
poznejše upokojevanje ter z nadaljnjim razvojem aktivnih politik trga dela in
ukrepov vseživljenjskega učenja.
(3)
Sprejme naj nadaljnje ukrepe za zagotavljanje
zadostnega pripoznavanja izgub pri posojilih in čiščenja bilanc
stanja v celotnem bančnem sektorju.
(4)
V posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z
nacionalnimi praksami naj sprejme ukrepe za zmanjšanje nesorazmerij v pravicah
in obveznostih na podlagi pogodb o zaposlitvi za nedoločen in za
določen čas. Obnovi naj prizadevanja za reševanje problematike
vzporednega trga dela, ki je posledica „študentskega dela“.
(5)
Vzpostavi naj sistem za napovedovanje v zvezi z
znanjem in veščinami ter kompetencami, potrebnimi za doseganje odzivnega
trga dela. Oceni naj učinkovitost ukrepov zavoda za zaposlovanje, zlasti v
zvezi s poklicnim usmerjanjem in svetovalnimi storitvami, za izboljšanje
prilagajanja znanja in veščin potrebam trga dela.
(6)
Usmerja naj regulirane poklice in izboljša upravno
zmogljivost Urada za varstvo konkurence z namenom izboljšanja poslovnega okolja
in privabljanja tujih naložb.
V Bruslju,
                                                                       Za Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL C …, str. …
[3]               Ohranjene za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU
z dne 19. maja 2011.
[4]               SEC(2011) 732.
[5]               Predvideno v členu 5(3) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


				|

		52011SC0827

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of the United Kingdomand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of the United Kingdom, 2011-2014

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Združenega kraljestva za leto 2011
ter mnenje Sveta
o dopolnitvi konvergenčnega programa Združenega kraljestva za obdobje
2011–2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] ter zlasti člena 9(3)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in
rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih
politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih
je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in
konkurenčnost.
(2)
Svet je 13. julija 2010 sprejel
priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
zaposlovalne politike držav članic[3],
ki sta združena v „integriranih smernicah“. Države članice so bile
pozvane, naj upoštevajo integrirane smernice v svojih nacionalnih ekonomskih in
zaposlovalnih politikah.
(3)
Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi
letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega
upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega
usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.
(4)
Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil
prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturne reforme (v skladu s
sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi
letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po
prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnih javnih financ in fiskalne
vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih
prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te
prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje
programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne reformne
programe.
(5)
Združeno kraljestvo je 28. aprila 2011
predložilo dopolnitev za leto 2011 h konvergenčnemu programu za
obdobje 2011–2014 in nacionalni reformni program za leto 2011. Programa
sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.
(6)
Mednarodna finančna kriza je še posebno
prizadela Združeno kraljestvo, in sicer zaradi globalne povezanosti njegovega
obsežnega finančnega sektorja in visokih ravni zadolženosti gospodinjstev.
BDP se je v letu 2008 zmanjšal za 0,1 %, v letu 2009 pa za 4,9 %.
Britanska vlada je z izjemnimi posegi podprla bančni sektor in celotnemu
sektorju zagotovila izredna dodatna likvidna sredstva. Javnofinančni
primanjkljaj se je v dveh letih povečal za 8,5 odstotne točke in v
letu 2009 znašal 11,2 % BDP. Brezposelnost se je povečala s
5,3 % v letu 2007 na 7,6 % v letu 2009. V četrtem
četrtletju leta 2009 je bila znova zabeležena četrtletna rast,
čeprav obseg proizvodnje ostaja manjši od najvišjega v predkriznem
obdobju. Kratkoročno se obeta zmerna rast, ki bo temeljila na obsežnih
poslovnih vlaganjih, in ponovno povečanje neto izvoza zaradi ugodnih
menjalnih tečajev. Vendar pa bo rast zavirala šibka ali negativna rast
porabe gospodinjstev in javnofinančne porabe. Po napovedih naj bi inflacija
v letu 2011 ostala precej nad 2-odstotnim uradnim ciljem, kar je odraz povišanj
davka na dodano vrednost ter uvoznih cen in cen energije. Znižala naj bi se
šele v letu 2012. Zelo verjetno je, da bo visoka inflacija ob skromni rasti
plač negativno vplivala na dejanske prihodke. Glavno negativno tveganje za
napovedi je verjetnost, da se povečanje poslovnih vlaganj ali neto izvoza
ne bo uresničilo in da bo vztrajno visoka inflacija preprečila
uporabo denarne politike pri izravnavanju nižje javnofinančne porabe.
(7)
Na podlagi ocene dopolnitve konvergenčnega
programa v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je
makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v
programu, realističen, razen za leto 2012, glede katerega je rahlo
preveč optimističen. V program ni vključen srednjeročni
cilj, kakor je predvideno v kodeksu ravnanja, čeprav ga je mogoče
izpeljati iz ciljev programa. Cilj proračunske strategije je zmanjšati
javnofinančni primanjkljaj z 9,9 % v obdobju 2010–2011 na 1,7 %
v obdobju 2015–2016, zlasti z omejevanjem odhodkov. S programom naj bi se
primanjkljaj zmanjšal pod 3-odstotno referenčno vrednost do obdobja
2014–2015, tj. do roka, ki ga je določil Svet. Delež državnega dolga je v
obdobju 2010–2011 znašal 78,7 %. Po proračunskih projekcijah v
programu naj bi se do obdobja 2013–2014 ta delež povečal na 87,2 %,
potem pa se začel počasi zmanjševati. Povprečni letni fiskalni
napor v obdobju od 2010–2011 do 2014–2015 znaša 1,6 %. To je malo pod
odstotkom, ki ga je decembra 2009 priporočil Svet (1,75 % BDP),
vendar je vseeno primerno, glede na to, da je izhodišče precej manjši
proračunski primanjkljaj v obdobju 2009–2010, kot je bilo
pričakovano, in je ta napor torej skladen s ciljem zmanjšanja nominalnega
primanjkljaja pod referenčno vrednost do obdobja 2014–2015. Zdi se, da je
Združeno kraljestvo izpostavljeno velikemu tveganju, kar zadeva dolgoročno
vzdržnost javnih financ. Dolgoročni stroški staranja prebivalstva so nad
povprečjem EU in trenutni proračunski položaj stroške staranja
prebivalstva še stopnjuje. Glede na trenutni fiskalni položaj bi se javni dolg
do leta 2020 povečal na 128 % BDP. Vendar bi za začetek
zmanjševanja dolga zadoščalo že, če bi se program izvedel v celoti,
čeprav bi dolg do leta 2020 kljub temu ostal nad 80 % BDP.
(8)
Izvajanje predlagane fiskalne konsolidacije ostaja
eden glavnih izzivov. Za ponovno vzpostavitev vzdržnega fiskalnega položaja bo
bistveno zagotoviti, da ne bo odstopanj od objavljenih načrtov porabe.
Če bo to uresničljivo, bodo do zdaj najnižje stopnje naložb v javno
infrastrukturo, zlasti prometno, pomenile, da bo treba dati prednost izdatkom,
ki pospešujejo rast. Zagotavljanje primarnih presežkov v srednjeročnem
obdobju, kot je že predvideno v programu, bi izboljšalo vzdržnost javnih
financ.
(9)
Prožnost trga dela v Združenem kraljestvu je državi
omogočila, da je relativno dobro prenesla precejšne krčenje BDP v
obdobju krize. Vendar se je brezposelnost močno povečala predvsem med
mladimi: med letoma 2008 in 2010 je ta narasla s 15 % na skoraj 20 %.
Slab položaj mladih na trgu dela je povezan z bolj splošnimi in strukturnimi
pomanjkljivostmi v zvezi z zagotavljanjem ustreznih znanj in spretnosti. Delež
prebivalcev Združenega kraljestva v starostni skupini 18–24 let, ki
predčasno opustijo šolanje in usposabljanje, je s 15,7 % večji
od povprečja EU, ki je 14,4 %. Kljub temu, da je delež prebivalcev,
starih med 25 in 64 let, ki so dosegli visoko raven znanja in spretnosti, v
Združenem kraljestvu še posebej velik, pa se pomanjkljivosti kažejo na srednji
ravni znanj in spretnosti, saj je delež prebivalcev v tej skupini trenutno pod
povprečjem EU. Nadaljnji ključni izziv britanskega trga dela je precejšen
delež otrok, ki živijo v gospodinjstvih s starši brez zaposlitve: s 17,5 %
je to največji delež v EU, kjer v povprečju ta delež dosega
10,2 %. Problem je še posebej pereč v enostarševskih gospodinjstvih,
kar odraža pičle finančne spodbude in pomanjkanje ustreznih možnosti
za varstvo otrok: več kot 32 % oseb z vzgojnovarstvenimi
odgovornostmi je delovno neaktivnih ali opravljajo delo s krajšim delovnim
časom zaradi pomanjkanja storitev za varstvo otrok (to je za 4 odstotne
točke višje od povprečja EU).
(10)
V Združenem kraljestvu so cene nepremičnin v
desetletju pred krizo hitro naraščale. Po krizi pa so hitro padle, vendar
so se odtlej že delno opomogle in ostajajo na zgodovinsko visoki ravni. Število
transakcij je strmo upadlo in ostalo zelo majhno. Razcvet cen nepremičnin
je pripomogel k velikemu povečanju zadolženosti gospodinjstev in
netrajnostni rasti porabe v gospodinjstvih v desetletju pred krizo. Sesutje
nepremičninskih poslov je povzročilo upad dohodkov od davkov na
promet nepremičnin, kar je še poslabšalo fiskalni položaj Združenega
kraljestva. Pomanjkljivosti na trgu nepremičnin lahko pojasnijo tudi
visoke odhodke Združenega kraljestva za stanovanjske pomoči in veliki
delež prebivalstva, nastanjenega v državno subvencioniranih stanovanjih. Združeno
kraljestvo je napovedalo začetni reformi sistema načrtovanja in
regulacije trga hipotekarnih posojil. Ker ta izziv močno vpliva na vse
sektorje gospodarstva države, je treba na podlagi teh ukrepov razviti
celovitejši paket reform, med drugim tudi na trgu hipotekarnih posojil in na
področju obdavčitve nepremičnin, da se bodo ti problemi
odpravili.
(11)
Oživitev zasebnih naložb bi bila bistven del
potrebnega ponovnega uravnoteženja gospodarstva, da se ne bi toliko zanašalo na
domačo porabo in bi se spodbudilo povečanje produktivnosti. Iz
rezultatov javnomnenjskih raziskav je mogoče sklepati, da naložbe in
načrte širitev v zasebnem sektorju močno omejujeta ravno dostopnost
posojil in stroški njihovega odplačevanja, zlasti pa to velja za manjša
podjetja, ki so odvisna od bančnega financiranja. Letna stopnja rasti
posojil malim in srednjim podjetjem je od konca leta 2009 negativna, dajanje
posojil malim podjetjem pa se je manjšalo še hitreje. Medtem ko so se razlike
nad referenčnimi stopnjami za srednje velika podjetja stabilizirale, so se
za mala podjetja nekoliko povečale. Združeno kraljestvo je nedavno
sprejelo več ukrepov za izboljšanje dostopa malih in srednjih podjetij do
financiranja, med drugim tudi z državno financiranimi investicijskimi subjekti
in s sklenitvijo dogovora z britanskimi bankami, po katerem morajo slednje
povečati bruto posojila malim in srednjim podjetjem. Da bi se razvila
rešitev, ki bi bila vzdržna tudi brez rednega poseganja države, je treba
izvesti nadaljnje reforme, ki bodo okrepile konkurenco v bančnem sektorju
in omogočile razvoj trgov nebančnih virov financiranja, dostopnih
manjšim podjetjem.
(12)
Komisija je ocenila konvergenčni program in
nacionalni reformni program[4].
Glede na potrebo po okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja Evropske
unije in v prihodnje nacionalne odločitve vključiti prispevek na
ravni EU Komisija v oceni ni upoštevala le njunega pomena za vzdržno fiskalno
in socialno-ekonomsko politiko v Združenem kraljestvu, ampak tudi njuno
skladnost s pravili in smernicami EU. Meni, da so v programih opredeljeni
ambiciozni ukrepi za zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja, in poziva
vlado, naj začne zastavljena programa izvajati. Nadaljnji ukrepi so
potrebni za preoblikovanje trga nepremičnin, zmanjšanje brezposelnosti med
mladimi in zgodnjega opuščanja šolanja, obravnavanje položaja otrok, ki
živijo v gospodinjstvih s starši brez zaposlitve, ter izboljšanje dostopnosti
posojil zasebnemu sektorju.
(13)
Svet je na podlagi te ocene in ob upoštevanju
Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju
Evropske unije z dne 2. junija 2010 proučil dopolnitev za
leto 2011 h konvergenčnemu programu Združenega kraljestva, njegovo
mnenje[5]
pa je zlasti izraženo v njegovih priporočilih v točkah (1) in (2) v
nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne
25. marca 2011 je Svet proučil nacionalni reformni program
Združenega kraljestva –
PRIPOROČA, naj Združeno kraljestvo
v obdobju 2011–2012 ukrepa tako:
(1)
Izvede naj načrtovano fiskalno konsolidacijo s
ciljem doseganja primanjkljaja v višini 6,2 % BDP v obdobju 2012–2013, pri
čemer naj zagotovi, da ne bo odstopanj od ambicioznih ciljev glede
omejitev pri porabi, da se bo tako okrepila dolgoročna vzdržnost; če
bo to uresničljivo, naj da prednost izdatkom, ki pospešujejo rast,
vključno z raziskavami in inovacijami, ter infrastrukturnim naložbam.
(2)
Razvije naj program reform, s katerimi se bo
odpravila destabilizacija javnih financ, finančnega sektorja in
gospodarstva, ki so jo povzročile spremembe cen nepremičnin, da se
bodo olajšale težave s cenovno nedostopnostjo nepremičnin in odpravile
potrebe po državnih subvencijah za stanovanja. To naj bi zajemalo tudi reforme
trga hipotekarnih posojil, obdavčitve nepremičnin in sistema
načrtovanja.
(3)
Sprejme naj ukrepe za reševanje brezposelnosti med
mladimi, in sicer s sprejetjem celovite strategije za omejitev zgodnjega
opuščanja šolanja do konca leta 2012. Spoprime naj se s pomanjkanjem znanj in spretnosti, tako da
zagotovi povečanje števila oseb, ki dosežejo srednjo raven znanj in
spretnosti, v skladu s potrebami na trgu dela.
(4)
Sprejme naj ukrepe za zmanjšanje visokega deleža
gospodinjstev s starši brez zaposlitve, tako da poveča ponudbo storitev
varstva otrok, da bi se staršem samohranilcem in prejemnikom drugega dohodka v
gospodinjstvu omogočila udeležba na trgu dela.
(5)
Znatno naj izboljša razpoložljivost bančnega
in nebančnega financiranja za zasebni sektor in zlasti za mala in srednja
podjetja. Pri tem naj bi se spodbujala konkurenca v bančnem sektorju in
raziskali načini za izboljšanje dostopa do nebančnega financiranja,
kot so tvegani in rizični kapital ter javno izdani dolžniški instrumenti.
V Bruslju,
                                                                       Za Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997,
str. 1.
[2]               UL C …, str. .
[3]               Veljajo tudi za
leto 2011 v skladu s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011.
[4]               SEC(2011) 736.
[5]               Predvideno v členu 9(3) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo za sklep Sveta o obstoju čezmernega primanjkljaja na Poljskem

text:
Avis juridique important

|

52004SC0827

Priporočilo za Sklep Sveta o obstoju čezmernega primanjkljaja na Poljskem  /* SEK/2004/0827 končno */

Priporočilo za SKLEP SVETA o obstoju čezmernega primanjkljaja na Poljskem(predlozeno s strani Komisije)OBRAZLOITVENI MEMORANDUM7. aprila 2004 je Komisija objavila svoje pomladanske napovedi 2004 [1]. Po teh napovedih, ki upostevajo podatke, ki jih je Poljska sporočila marca 2004, je javnofinančni primanjkljaj na Poljskem narasel s 3,6 % BDP leta 2002 [2] na 4,1% BDP leta 2003, s čimer je presegel referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe.[1]  Pomladanska napoved Komisije 2004 je na razpolago na naslednji spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2]  Po konvergenčnem programu, ki so ga poljski organi oblasti predlozili 17. maja, je bil primanjkljaj revidiran na 4,0 % BDP.Na podlagi teh prima facie dokazov je Komisija 12. maja 2004 za Poljsko začela postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem s sprejetjem poročila, predvidenega v členu 104(3) Pogodbe [3]. 17. maja 2004 je Komisija prejela poljski konvergenčni program, ki potrjuje primanjkljaj 4,1 % BDP za leto 2003.[3]  Celotno besedilo tega poročila je na razpolago na naslednji spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Za uporabo postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem veljata člen 104 Pogodbe in Uredba Sveta (ES) st. 1467/97 "o pospesitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem", ki je del Pakta za stabilnost in rast [4]. Drzave, ki so se EU pridruzile 1. maja 2004, so drzave članice z odstopanjem in se morajo izogibati čezmernim primanjkljajem, vendar jim ni mogoče naloziti sankcij v skladu s členom 104(9) in (11).[4]  UL L 209, 2. 8. 1997.V poročilu Komisije v skladu s členom 104(3) Pogodbe je bilo ugotovljeno, da do čezmernega poljskega primanjkljaja leta 2003, ki je presegel referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe, ni prislo zaradi izrednega dogodka, na katerega poljski organi oblasti ne bi mogli vplivati, in tudi ne zaradi resnega gospodarskega upada v smislu Pakta za stabilnost in rast, saj je realna rast BDP leta 2003 znasala 3,7 %. Glede razvoja dogodkov leta 2004 poročilo ugotavlja, da se bo javnofinančni primanjkljaj verjetno povečal in ostal nad 3 % BDP. Pomladanska napoved Komisije 2004 pričakuje v letu 2004 javnofinančni primanjkljaj 6,0 % BDP, kar je več od 5,7 % BDP, ki jih v svojem konvergenčnem programu predvidevajo poljski organi oblasti.Na podlagi pomladanskih napovedi Komisije 2004 je Komisija v poročilu ugotovila tudi, da bo leta 2004 razmerje med dolgom in BDP, ki je leta 2003 doseglo 45,4 % BDP, se naprej ostalo pod referenčno vrednostjo 60 % iz Pogodbe. Pomladanska napoved Komisije 2004 predvideva, da bo leta 2004 stopnja zadolzenosti dosegla 49,1 % BDP, kar ustreza 49 % BDP, ki jih v svojem konvergenčnem programu predvidevajo poljski organi oblasti. Podatke o primanjkljaju in dolgu bo treba prilagoditi navzgor, če bodo odprti pokojninski skladi izključeni iz javnofinančnega sektorja glede na odločitev EUROSTAT-a o razvrstitvi pokojninskih shem s skladi.Člen 104(4) Pogodbe pravi, da "mora odbor iz člena 114 (t.j. Ekonomsko-finančni odbor) oblikovati mnenje o poročilu Komisije". Odbor je 24. maja 2004 izdal mnenje, v katerem soglasa z oceno Komisije v njenem poročilu. Odbor je ugotovil, da proračunsko stanje na Poljskem kaze na obstoj čezmernega primanjkljaja po prvem od obeh meril, ki ju člen 104(2) predvideva za prepoznavanje takih primanjkljajev. Z upostevanjem drugih ustreznih dejavnikov, zlasti srednjeročnega proračunskega stanja in stopnje javnih investicij, se ocena na temelju meril samih ni spremenila. Odbor je tudi menil, da je verjetno, da bo leta 2004 javnofinančni primanjkljaj se naprej presegal referenčno vrednost iz Pogodbe in da bo bruto javni dolg leta 2004 ostal pod referenčno vrednostjo 60 % BDP iz Pogodbe.Po preučitvi zadevnih dejavnikov, ki jih je upostevala v svojem poročilu, in ob upostevanju mnenja Odbora Komisija meni, da na Poljskem obstaja čezmeren primanjkljaj. To mnenje, ki ga je Komisija sprejela 24. junija 2004, je naslovljeno na Svet v skladu s členom 104(5) Pogodbe. Komisija priporoča, da Svet sprejme temu ustrezno odločitev v skladu s členom 104(6) in naslavlja priporočilo za sklep s takim učinkom. Poleg tega Komisija Svetu predlaga, da sprejme priporočilo Sveta, ki naj se v skladu s členom 104(7) Pogodbe naslovi na Poljsko, da bi odpravila previsok primanjkljaj.Priporočilo za SKLEP SVETA o obstoju čezmernega primanjkljaja na PoljskemSVET EVROPSKE UNIJE JE -ob upostevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 104(6) Pogodbe,ob upostevanju priporočila Komisije,ob upostevanju pripomb s strani Poljske,ob upostevanju naslednjega:(1) v skladu s členom 104 Pogodbe se morajo drzave članice izogibati čezmernim javnofinančnim primanjkljajem; to velja tudi za drzave članice z odstopanjem, kar so vse drzave, ki so v EU vstopile 1. maja 2004;(2) Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za krepitev razmer za stabilnost cen in močno trajnostno rast, ki vodi k odpiranju novih delovnih mest;(3) postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem iz člena 104 predvideva sklep o obstoju čezmernega primanjkljaja, protokol o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, prilozen Pogodbi, pa navaja nadaljnje določbe glede izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Uredba Sveta (ES) st. 3605/93 [5], kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) st. 475/2000 [6] in Uredbo Komisije (ES) st. 351/2002 [7], določa podrobna pravila in opredelitve za uporabo določb navedenega protokola;[5]  UL L 332, 31. 12. 1993, str. 7.[6]  UL L 58, 3. 3. 2000, str. 1.[7]  UL L 55, 26. 2. 2002, str. 23.(4) člen 104(5) Pogodbe zahteva, da Komisija na Svet naslovi mnenje, če meni, da v drzavi članici obstaja čezmeren primanjkljaj ali utegne nastati. Po preučitvi vseh zadevnih dejavnikov, ki jih je upostevala v svojem poročilu v skladu s členom 104(3), in ob upostevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora v skladu s členom 104(4) je Komisija v svojem mnenju z dne 24. junija 2004 ugotovila, da na Poljskem obstaja čezmeren primanjkljaj;(5) člen 104(6) Pogodbe določa, da mora Svet po oblikovanju celostne ocene pred odločanjem o tem, ali čezmeren primanjkljaj obstaja, upostevati morebitne pripombe, ki jih zeli dati zadevna drzava članica;(6) celostna ocena vodi do naslednjih ugotovitev. Leta 2003 je javnofinančni primanjkljaj na Poljskem znasal 4,1 % BDP, kar je bilo nad referenčno vrednostjo 3 % BDP iz Pogodbe. Do javnofinančnega primanjkljaja, ki je presegel referenčno vrednost, ni prislo zaradi izrednega dogodka, na katerega poljski organi oblasti ne bi mogli vplivati, in tudi ne zaradi resnega gospodarskega upada v smislu Pakta za stabilnost in rast. Leta 2004 bo javnofinančni primanjkljaj verjetno ostal nad 3 % BDP. Glede na pomladansko napoved Komisije 2004 je predvideno, da bo primanjkljaj leta 2004 dosegel 6,0 % BDP, medtem ko poljski konvergenčni program predvideva primanjkljaj 5,7 % BDP. Stopnja zadolzenosti, ki je leta 2003 znasala 45,4 %, bo leta 2004 verjetno ostala pod referenčno vrednostjo 60 % BDP iz Pogodbe. Podatke o primanjkljaju in dolgu bo treba prilagoditi navzgor, če bodo odprti pokojninski skladi izključeni iz javnofinančnega sektorja glede na odločitev EUROSTAT-a o razvrstitvi pokojninskih shem s skladi.SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:Člen 1Iz celostne ocene izhaja, da na Poljskem obstaja čezmeren primanjkljaj.Člen 2Ta sklep je naslovljen na Republiko Poljsko.V Bruslju, [5. julija] 2004.Za SvetPredsednik[...]


title: Priporočilo Sveta z dne 12. junija 2007 o izmenjavi informacij o terorističnih ugrabitvah

text:
               17.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 214/9

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 12. junija 2007
   o izmenjavi informacij o terorističnih ugrabitvah
   (2007/562/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Za države članice pomenijo ugrabitve, ki jih izvajajo skupine ali posamezniki in jih je mogoče uvrstiti v spekter mednarodnega terorizma, velik izziv.

               (2)

               Države članice morajo za uspešno rešitev takšnih razmer zbrati osnovne informacije, vzpostaviti stike ter spodbuditi razprave v zaupnem okolju.

               (3)

               Zmogljivosti zadevne države članice bi se znatno okrepile, če bi ta lahko uporabila izkušnje, ki so jih v podobnih okoliščinah zbrale druge države članice.

               (4)

               V ta namen naj bi vsaka država članica drugi državi članici predložila obrazec s ključnimi podatki o ugrabitvah v preteklosti; prenesla pa bi le netajne podatke o tem dogodku, potem ko je že bil pojasnjen, in podatke, ki se nanašajo zgolj na dogodke, povezane z mednarodnim terorizmom –

         PRIPOROČA:

               1.

               Države članice:

                           (a)

                           naj potem, ko je bila ugrabitev pojasnjena, predložijo naslednje podatke (1):

                                       —

                                       država in območje, v katerem je potekala ugrabitev,

                                       —

                                       število talcev in njihovo državljanstvo,

                                       —

                                       čas in datum ugrabitve,

                                       —

                                       čas in datum, ko se je zadevni dogodek končal,

                                       —

                                       ugrabitelji/odgovorna teroristična skupina,

                                       —

                                       način ugrabitve,

                                       —

                                       vzrok ugrabitve,

                                       —

                                       posredovanje mediatorja da/ne,

                                       —

                                       kontaktna oseba v zadevni državi članici.

                                 Te informacije bi bilo treba predložiti v skladu z obrazcem iz Priloge 1;

                           (b)

                           po potrebi naj predložijo tudi naslednje dodatne informacije:

                                       —

                                       vzrok bivanja talca v državi, znanje jezika, spol talca,

                                       —

                                       ideologija, državljanstvo, znanje jezika ugrabiteljev,

                                       —

                                       sredstvo, s katerim so se ugrabitelji pojavili v javnosti,

                                       —

                                       podrobnosti o strategiji ugrabiteljev.

                                 Te neobvezne informacije bi bilo treba predložiti v skladu z obrazcem iz Priloge 2.

               2.

               Če se vključijo osebni podatki, se ti predložijo v skladu z nacionalno zakonodajo.

               3.

               Države članice naj zberejo informacije o vseh dogodkih, ki so se zgodili od 1. januarja 2002, in povzetek o tem predložijo drugim državam članicam.

               4.

               Države članice naj na podlagi omenjenih načel informacije izmenjujejo prek mreže uradov za zveze, ki je namenjena izmenjavi informacij o terorističnih dogodkih.

               5.

               Države članice naj v največjem možnem obsegu izmenjujejo informacije tudi z Europolom ter na podlagi števila in vrste podatkov, ki so jih izmenjale, po enem letu preučijo, ali bi bila vzpostavitev podatkovne baze v okviru Europola priporočljiva.

               6.

               Države članice naj oblikujejo seznam kontaktnih podatkov in ga izmenjajo za boljše neposredno sporazumevanje med kontaktnimi točkami.

      (1)  Ti podatki bi v primeru ugrabitve lahko pomagali hitro pojasniti, ali ima na tem območju druga država članica že izkušnje z ugrabitvami državljanov EU, ki jih je izvedla ista teroristična skupina ali so bile izvedene v podobnih okoliščinah. Zadevna država članica se lahko nato poveže z navedeno kontaktno osebo. Nadaljnje informacije in izkušnje bi bilo treba izmenjavati na dvostranski ravni, v skladu z nacionalno zakonodajo.

      PRILOGA 1
      Notification of terrorist kidnap
      (or suspected terrorist kidnap)

         Please complete all fields in this box

      PRILOGA 2
      Completion of the following information is optional in accordance with national law


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 o izvajanju širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro

text:
               30.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/97

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 9. julija 2013
   o izvajanju širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro
   2013/C 217/24
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 136 v povezavi s členom 121(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Euroskupina ima posebno odgovornost za ekonomsko upravljanje euroobmočja. Gospodarska in finančna kriza je jasno razkrila tesne povezave v euroobmočju in poudarila potrebo po skladni skupni naravnanosti politike, ki bi upoštevala močne učinke prelivanja med državami članicami, katerih valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: države članice euroobmočja), in po učinkoviti ureditvi za usklajevanje politik, ki bi omogočila hitro odzivanje na spremembe v gospodarskem okolju.

               (2)

               Države članice euroobmočja so se s podpisom Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni uniji dne 2. marca 2012 zavezale k izvedbi vrste obsežnih dodatnih reform politik in dodatnega usklajevanja politik. Z začetkom veljavnosti tako imenovanega „dvojčka uredb“ (3) (v nadaljnjem besedilu: dvojček uredb) v letu 2013 se bo še okrepilo usklajevanje proračunskih in ekonomskih politik v euroobmočju.

               (3)

               Izvaja se tudi nadaljnje delo za poglobitev ekonomske in monetarne unije (EMU). Komisija je 28. novembra 2012 predstavila sporočilo o načrtu za poglobljeno in pravo ekonomsko in monetarno unijo. V načrtu so bili opredeljeni razlogi za pravo EMU in njeni cilji ter instrumenti in koraki, s katerimi bi bilo te cilje mogoče doseči. Načrt je bil namenjen začetku evropske razprave. Komisija je 12. septembra 2012 predstavila časovni načrt za uvedbo bančne unije. Spremljal ga je predlog za dve uredbi, ki sta potrebni za uvedbo enotnega mehanizma nadzora. Predsednik Evropskega sveta je 5. decembra 2012 izdal poročilo, ki je bilo pripravljeno v tesnem sodelovanju s predsednikom Komisije, predsednikom Euroskupine in predsednikom ECB ter je vsebovalo konkreten in časovno opredeljen načrt za vzpostavitev prave EMU. V njem so bila obravnavana področja integriranega okvira finančnih, proračunskih in ekonomskih politik ter demokratične legitimnosti in prevzemanja odgovornosti.
               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so se 14. decembra 2012 odločili, da je treba nadaljevati pripravo načrta za dokončanje EMU, ter ob tem priznali soodvisnost gospodarstev držav članic euroobmočja in koristi, ki jih lahko prinese stabilnost euroobmočja njegovim članicam in Uniji kot celoti.

               (4)

               Evropski parlament je bil ustrezno vključen v evropski semester in je svoja stališča o poglobitvi EMU izrazil v svoji resoluciji z dne 20. novembra 2012„Na poti k pravi ekonomski in monetarni uniji“.

               (5)

               Za obvladovanje krize v euroobmočju je značilna trdna odločenost. Zavezanost vseh držav članic in institucij EU zaščiti integritete euroobmočja ni bila nikoli vprašljiva. Vendar bi morala Euroskupina še izboljšati učinkovitost upravljanja euroobmočja in obvladovanja krize, da se zagotovi optimalno usklajevanje na ravni euroobmočja. Boljše usklajevanje je potrebno tudi zaradi doseganja skladne skupne naravnanosti politik v euroobmočju in zagotavljanja izvajanja potrebnih političnih ukrepov. Doseganje teh ciljev bo okrepilo zaupanje državljanov in trgov, kar bo prispevalo h gospodarskemu okrevanju in finančni stabilnosti euroobmočja.

               (6)

               Izvajanje dvojčka uredb bo še okrepilo proračunski nadzor v euroobmočju. S tem dvojčkom uredb je Euroskupina dobila vlogo v razpravah o osnutkih proračunov posameznih držav članic ter o proračunskih obetih za euroobmočje kot celoto, da bi se zagotovila ustrezna skupna fiskalna naravnanost. Te razprave potekajo na podlagi mnenj Komisije o osnutkih proračunskih načrtov držav članic euroobmočja ter skupne ocene osnutkov proračunskih načrtov in njihove interakcije, ki jo za euroobmočje kot celoto pripravi Komisija. Glavni izziv za fiskalno konsolidacijo v celotnem euroobmočju je doseči enakomerno zmanjševanje razmerja med dolgom in BDP. To je mogoče doseči z izvajanjem diferencirane, rasti prijazne politike fiskalne konsolidacije ob sočasni krepitvi možnosti za rast v euroobmočju.
               V korektivnem delu Pakta za stabilnost in rast je predvidena strukturna proračunska prilagoditev nominalni referenčni vrednosti, ki tako kratkoročno kot srednjeročno upošteva razlike pri tveganjih za vzdržnost med posameznimi državami, ter omogoča delovanje avtomatskih stabilizatorjev med potekom prilagajanja. V preventivnem delu Pakta za stabilnost in rast je predvideno postopno približevanje srednjeročnim ciljem, pri čemer je kot referenčna vrednost določeno 0,5-odstotno letno strukturno izboljšanje. To se lahko spreminja glede na značilnosti posamezne države ob upoštevanju cikličnih pogojev in tveganja za vzdržnost javnega dolga. Srednjeročno bi se verodostojnost fiskalne politike povečala, če bi struktura javnofinančnih odhodkov in prihodkov bolje odražala učinek postavk porabe in virov prihodkov na rast. Poleg tega je mogoče možnosti za gospodarsko rast povečati z dodatnimi strukturnimi reformami in izkoriščanjem možnosti, ki jih ponuja obstoječi fiskalni okvir EU, da se uravnotežijo potrebe po produktivnih javnih naložbah in cilji na področju fiskalne discipline v okviru preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast.

               (7)

               Večina kazalnikov tveganja, povezanih s finančnimi trgi EU, in razpoloženje na trgu sta se v primerjavi z letom 2012 popravila, saj se je intenzivnost začaranega kroga, ki uničuje zaupanje, razblinila. Vendar so trgi še vedno precej razdrobljeni. Izboljšani pogoji financiranja za banke se morajo še prenesti v kreditiranje realnega gospodarstva, med državami članicami pa so še vedno velike razlike v posojilnih dejavnostih bank in stroških financiranja zasebnega sektorja. Ključni izziv v sedanji konjunkturi je olajšati urejeno razdolževanje tako bančnega sektorja kot nefinančnega zasebnega sektorja ob sočasnem ohranjanju dotoka novih posojil za produktivne rabe v realnem gospodarstvu in zlasti malih in srednje velikih podjetij (MSP).

               (8)

               Nadaljnje čiščenje bilanc stanja bank in povečevanje varnostnih zalog lastniškega kapitala, kjer je to potrebno, bi prispevala k obnovitvi kreditnega kanala. V okviru tega se bo s pregledi kakovosti sredstev in stresnimi testi, ki jih bosta izvedla enotni mehanizem nadzora (EMN) in Evropski bančni organ (EBA), zagotovila preglednost bilanc stanj bank in opredelile vse preostale ranljive točke, kar bo okrepilo zaupanje v sektor kot celoto. Tveganje nadaljnje razdrobljenosti finančnih trgov in finančnih pretresov kaže, kako pomembno je za euroobmočje, da čim prej nadaljuje z oblikovanjem bančne unije in se hkrati izogiba priložnostnim pristopom k reševanju bank.

               (9)

               V celotnem euroobmočju so potrebne strukturne reforme za izboljšanje delovanja proizvodnega trga in trga dela, da se spodbudi konkurenčnost, okrepi tekoči proces prilagajanja in zagotovi trajnostna prerazporeditev sredstev. Poleg tega imajo strukturne reforme bistveno vlogo pri lajšanju procesov ponovnega uravnoteženja in razdolževanja. Pri državah članicah s primanjkljajem bo večja konkurenčnost povečala neto izvoz, kar prispeva k ponovnem uravnoteženju vzorca rasti v smeri produktivnejših, manj delovno intenzivnih menjalnih sektorjev, ob tem pa hkrati spodbuja gospodarsko okrevanje in zmanjšuje deleže javnega dolga. Ob tem bi lahko reforme za izboljšanje konkurenčnosti v državah članicah s presežki na tekočem računu prispevale k prerazporeditvi sredstev in pomagale spodbuditi naložbe v nemenjalne sektorje. S tem bi se okrepila vloga domačega povpraševanja v sestavi rasti, zaradi česar bi bila prilagoditev v euroobmočju bolj simetrična. Istočasno je imela kriza zelo nesimetrične učinke na zaposlovanje v državah članicah euroobmočja, pri čemer so bile najbolj prizadete države članice z najbolj skrčenim domačim povpraševanjem, povezanim z obrati tekočega računa. Brez učinkovite in hitre absorpcije ciklične brezposelnosti lahko pride do histereze, ko se brezposelnost trdno ustali in postane manj občutljiva na plačno dinamiko. Strukturne reforme na trgu dela so zato še naprej posebej pomembne za zmanjšanje tveganj za socialno kohezijo in povečanje možnosti za prihodnjo rast v euroobmočju. S podpisom Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni uniji 2. marca 2012 so se države članice euroobmočja zavezale, da bodo o svojih nacionalnih načrtih obsežnih gospodarskih reform vnaprej razpravljale in jih po potrebi uskladile, da bi lahko primerjali najboljše prakse in dosegli večjo usklajenost gospodarske politike. Euroskupina bi morala spremljati učinek že sprejetih ukrepov, da se po potrebi spodbudi nadaljnje ukrepanje in poveča ambicioznost reform v skladu s priporočili za posamezne države –

         PRIPOROČA, da države članice euroobmočja v obdobju 2013–2014 posamezno in skupaj, brez poseganja v pristojnosti Sveta v zvezi z usklajevanjem ekonomskih politik držav članic, zlasti pa v okviru usklajevanja ekonomskih politik znotraj Euroskupine, ukrepajo, tako da:

               1.

               Prevzamejo odgovornost za skladno skupno naravnanost politik v euroobmočju, da bi zagotovili dobro delovanje euroobmočja ter tako povečali rast in zaposlovanje, obenem pa naj si še naprej prizadevajo za poglobljeno ekonomsko in monetarno unijo. Euroskupini omogočijo osrednjo vlogo v strožjem nadzornem okviru, ki se uporablja v državah članicah euroobmočja, pri usklajevanju in spremljanju reform na nacionalni ravni in na ravni euroobmočja, ki so potrebne za stabilno in trdno euroobmočje, ter pri zagotavljanju usklajenosti na ravni politik in pripravi zasedanj držav euroobmočja.

               2.

               Zagotovijo, da Euroskupina spremlja in usklajuje fiskalne politike držav članic euroobmočja ter skupno fiskalno naravnanost v euroobmočju kot celoti, da se zagotovi rasti prijazna in diferencirana fiskalna politika. Zato bi morala Euroskupina razpravljati o mnenjih Komisije o osnutkih proračunskih načrtov vseh držav članic euroobmočja ter o proračunskem položaju in obetih za euroobmočje kot celoto na podlagi skupne ocene Komisije o osnutkih proračunskih načrtov in njihovi interakciji. Usklajevanje bi moralo prispevati k zagotavljanju, da je potek fiskalne konsolidacije prilagojen fiskalnim in ekonomskim razmeram v posameznih državah članicah euroobmočja s strukturno proračunsko prilagoditvijo, določeno v skladu s Paktom za stabilnost in rast, k omogočanju delovanja avtomatskih stabilizatorjev med potekom prilagoditve in k temu, da z vidika srednjeročnega povečanja verodostojnosti fiskalne politike, fiskalno konsolidacijo podpirajo splošno učinkovita in rasti prijazna kombinacija ukrepov na strani prihodkov in odhodkov ter ustrezne strukturne reforme, ki povečujejo možnosti za gospodarsko rast.

               3.

               V okviru Euroskupine ocenijo vzroke za razlike v stopnjah posojil v državah članicah euroobmočja, zlasti posojil za MSP, ter preučijo posledice razdrobljenosti finančnih trgov v euroobmočju in jih pomagajo odpraviti.

               4.

               Na podlagi dosedanjih ukrepov dokapitalizacije in prestrukturiranja spodbujajo nadaljnje izboljšanje bilanc stanja pri bankah, kar bi prispevalo k manjši razdrobljenosti enotnega trga in izboljšalo dotok posojil v realno gospodarstvo, zlasti MSP. Zato: (a) zagotovijo, da se ocene bilanc stanja in stresni testi, ki bodo izvedeni v okviru enotnega mehanizma nadzora v sodelovanju z Evropskim bančnim organom (EBA), dokončajo v skladu z dogovorjenim časovnim razporedom; (b) zagotovijo enake konkurenčne pogoje z izvajanjem zahtev za delitev bremena pri dokapitalizaciji bank; (c) poskrbijo, da bodo v okviru ocen bilanc stanja in stresnih testov na voljo verodostojni fiskalni varovalni ukrepi; (d) odstranijo nadzorniške spodbude za banke, da uskladijo sredstva in obveznosti znotraj nacionalnih meja, ter (e) pospešijo ustrezne ukrepe za ustanovitev bančne unije, kot jih je opredelil Evropski svet.

               5.

               Predhodno uskladijo načrte obsežnih gospodarskih reform v državah članicah euroobmočja. Spremljajo izvajanje strukturnih reform, zlasti na trgu dela in proizvodnem trgu, ter ocenjujejo njihove učinke na euroobmočje ob upoštevanju priporočil Sveta za posamezne države članice euroobmočja. Spodbujajo nadaljnje prilagajanje v euroobmočju ter zagotovijo odpravo zunanjih in notranjih neravnotežij, med drugim s skrbnim spremljanjem reform, ki obravnavajo izkrivljanja pri varčevanju in naložbah tako v državah članicah s primanjkljajem na tekočem računu kot v tistih s presežkom. Sprejmejo potrebne ukrepe za učinkovito izvajanje postopkov v zvezi z makroekonomskim neravnotežjem, predvsem z ocenjevanjem doseženega napredka pri izvajanju reformnih obveznosti v državah članicah s čezmernimi neravnotežji in izvajanju reform v državah članicah z neravnotežji, ki zahtevajo odločno ukrepanje zaradi omejitve širjenja negativnih učinkov v preostali del euroobmočja.

               6.

               V skladu s pregledom rasti za leto 2013 je najpomembnejše, da države članice euroobmočja sprejmejo skupne in obsežne ukrepe za odpravo socialnih posledic krize in zmanjšanje vse večjih stopenj brezposelnosti. Še posebno je zaskrbljujoča brezposelnost mladih; priporočajo se odločni ukrepi po zgledu Pakta za rast in delovna mesta ter evropskega jamstva za mlade. Prav tako se priporočajo nadaljnje reforme za lažje zaposlovanje, preprečevanje prezgodnjega odhoda s trga dela, zmanjševanje stroškov dela, odpravljanje segmentacije trga dela in podpiranje inovacij.

      V Bruslju, 9. julija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŠADŽIUS

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Uredba (EU) št. 472/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o okrepitvi gospodarskega in proračunskega nadzora v državah članicah euroobmočja, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo (UL L 140, 27.5.2013, str 1); Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140,27, 27.5.2013, str. 11).


title: Priporočilo Komisije z dne 19. decembra 2008 o skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo eurokovancev, namenjenih obtoku (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 8625)

text:
               14.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 9/52

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 19. decembra 2008
   o skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo eurokovancev, namenjenih obtoku
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 8625)
   (Besedila v nizozemskem, angleškem, finskem, francoskem, nemškem, grškem, italijanskem, malteškem, portugalskem, španskem, slovenskem in švedskem jeziku so edina verodostojna)
   (2009/23/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 106(2) Pogodbe lahko države članice izdajajo kovance pod pogojem, da jim Evropska centralna banka odobri obseg emisije.

               (2)

               Svet je z Uredbo Sveta (ES) št. 975/98 z dne 3. maja 1998 o apoenih in tehničnih specifikacijah eurokovancev, namenjenih obtoku (1), v skladu z drugim stavkom člena 106(2) Pogodbe sprejel ukrepe za usklajevanje na tem področju.

               (3)

               V skladu s členom 11 Uredbe Sveta (ES) št. 974/98 z dne 3. maja 1998 o uvedbi eura (2) bodo imeli kovanci, izraženi v eurih in centih in v skladu z apoeni in tehničnimi specifikacijami, status zakonitega plačilnega sredstva v vseh „sodelujočih državah članicah“, kakor je določeno v navedeni uredbi.

               (4)

               Eurokovance, namenjene obtoku, vključno s priložnostnimi kovanci, namenjenimi obtoku, je treba v skladu s splošno prakso med sodelujočimi državami članicami dati v obtok po imenski vrednosti. To pa ne izključuje možnosti, da se manjši del skupne vrednosti izdanih kovancev proda po višji ceni, če so bili proizvedeni zelo kakovostno ali so posebno zapakirani.

               (5)

               Eurokovanci ne krožijo samo po državi članici izdajateljici, ampak po celotnem euroobmočju in celo izven njegovih meja. Državo članico izdajateljico bi bilo zato treba odtisniti na vidno mesto na nacionalni strani eurokovanca, da bi jo tako zainteresirani uporabniki kovancev zlahka prepoznali.

               (6)

               Eurokovanci imajo skupno evropsko stran in posebno nacionalno stran. Na skupnih evropskih straneh eurokovancev je ime enotne valute in apoen kovanca. Na nacionalni strani kovancev se ne bi smela ponoviti niti ime enotne valute niti apoen kovanca.

               (7)

               Motive na nacionalnih straneh eurokovancev določi vsaka sodelujoča država članica, vendar jih mora v celoti obkrožati 12 zvezd evropske zastave.

               (8)

               Sodelujoče države članice morajo upoštevati skupna pravila glede sprememb nacionalnih strani eurokovancev. Motivi, ki so uporabljeni na nacionalnih straneh običajnih eurokovancev, namenjenih obtoku, se načeloma ne smejo spreminjati, razen če se spremeni vodja države, na katerega se nanaša kovanec.

               (9)

               Priložnostni kovanci so posebni kovanci, namenjeni obtoku, kjer se običajni nacionalni motiv nadomesti z drugačnim nacionalnim motivom v spomin na določeno temo. Kovanec za 2 eura predstavlja najprimernejši apoen za ta namen, zlasti ker velik premer kovanca in njegove tehnične značilnosti nudijo primerno zaščito pred ponarejanjem.

               (10)

               Področja priložnostnih eurokovancev, namenjenih obtoku, bi morala služiti samo spominu na teme, ki imajo velik nacionalni ali evropski pomen, saj so takšni kovanci namenjeni obtoku v euroobmočju. Manj pomembne teme je treba raje obeležiti z izdajo eurokovancev za zbiratelje, ki niso namenjeni obtoku in ki morajo biti očitno drugačni od eurokovancev, namenjenih obtoku. Priložnostni kovanci, ki jih skupaj izdajo vse sodelujoče države članice, morajo biti rezervirani za teme, ki imajo velik evropski pomen.

               (11)

               Omejitev, da lahko posamezna država članica izdajateljica na leto izda en priložnostni eurokovanec, namenjen obtoku, se je izkazala za smiselno in bi se morala ohraniti skupaj z dodatno možnostjo, da lahko vse sodelujoče države članice skupaj izdajo priložnostni eurokovanec, namenjen obtoku. Države članice lahko poleg tega izdajo priložnostni eurokovanec, namenjen obtoku, v primeru, če funkcija vodje države začasno ni zasedena ali je zasedena le začasno.

               (12)

               Treba je določiti nekatere omejitve za količine priložnostnih kovancev, namenjenih obtoku, da bi takšni kovanci še naprej zajemali majhen odstotek skupnega števila kovancev za 2 eura v obtoku. Hkrati morajo te omejitve količine dovoliti izdajo zadostne količine kovancev, da se zagotovi učinkovito kroženje priložnostnih kovancev.

               (13)

               Ker krožijo eurokovanci po celotnem euroobmočju, so njihove značilnosti nacionalnih motivov stvar skupnega interesa. Države članice izdajateljice se morajo medsebojno obvestiti o novi nacionalni strani pred načrtovanim datumom izdaje. Države članice izdajateljice morajo v ta namen poslati svoje osnutke motivov eurokovancev Komisiji, ki bo preverila skladnost s tem priporočilom.

               (14)

               Z državami članicami so potekala posvetovanja o smernicah, opredeljenih v tem priporočilu, da bi se upoštevale različne nacionalne prakse in prednosti na tem področju.

               (15)

               Skupnost je sklenila monetarne sporazume s Kneževino Monako, Republiko San Marino in Vatikansko mestno državo, ki jim dovoljujejo, da izdajo določene količine eurokovancev. Skupne smernice bi se morale uporabljati tudi za kovance, namenjene obtoku, ki jih izdajo te države.

               (16)

               Pregled tega priporočila je treba pripraviti pred koncem leta 2015, da bi določili, ali je treba spremeniti smernice.

               (17)

               To priporočilo mora nadomestiti Priporočilo Komisije z dne 29. septembra 2003 o skupni praksi glede sprememb nacionalnih motivov tečajnih eurokovancev (3) in Priporočilo Komisije z dne 3. junija 2005 o splošnih smernicah za nacionalne strani eurokovancev v obtoku (4) –

         PRIPOROČA:
   1.   Dajanje eurokovancev v obtok
   Eurokovance, namenjene obtoku, je treba dati v obtok po imenski vrednosti. To pa ne izključuje možnosti, da se manjši del izdanih eurokovancev proda po višji ceni, če so visoke kakovosti ali so posebno zapakirani.
   2.   Identifikacija države članice izdajateljice
   Nacionalne strani vseh apoenov eurokovancev, namenjenih obtoku, imajo oznako države članice izdajateljice, tj. ime države članice ali okrajšavo imena.
   3.   Izpuščanje imena valute in apoena

               1.

               Na nacionalni strani eurokovancev, namenjenih obtoku, se ne smejo ponoviti niti oznake apoenov ali njihovih delov niti ime enotne valute ali njena razdelitev, razen če temelji takšna oznaka na uporabi drugačne abecede.

               2.

               Obod kovanca za 2 eura lahko nosi oznako apoena, če se uporabi samo številka „2“ in/ali izraz „euro“.

         4.   Motiv na nacionalnih straneh
   Na nacionalni strani eurokovancev, namenjenih obtoku, mora biti 12 evropskih zvezd, ki morajo v celoti obkrožati nacionalni motiv, vključno z letnico in navedbo imena države članice izdajateljice. Evropske zvezde morajo biti upodobljene kot na evropski zastavi.
   5.   Spremembe nacionalnih strani običajnih eurokovancev, namenjenih obtoku
   Brez poseganja v točko 6 se motivi, ki so uporabljeni na nacionalnih straneh eurokovancev, namenjenih obtoku, načeloma ne smejo spreminjati, razen če se spremeni vodja države, na katerega se nanaša kovanec. Države članice izdajateljice pa morajo dovoliti, da se motiv eurokovancev, na katerem je upodobljen vodja države, posodobi vsakih petnajst let, da se upošteva sprememba videza vodje države. Države članice izdajateljice morajo tudi imeti možnost, da posodobijo svoje nacionalne strani eurokovancev, da so popolnoma v skladu s tem priporočilom.
   Če funkcija vodje države začasno ni zasedena ali je zasedena le začasno, države članice nimajo pravice, da spremenijo nacionalne strani običajnih eurokovancev, namenjenih obtoku.
   6.   Izdaja priložnostnih eurokovancev, namenjenih obtoku

               1.

               Izdaja priložnostnih eurokovancev, namenjenih obtoku, ki imajo drugačen nacionalni motiv od običajnih eurokovancev, namenjenih obtoku, bi morala služiti samo spominu na teme, ki imajo velik nacionalni ali evropski pomen. Priložnostni eurokovanci, namenjeni obtoku, ki jih skupno izdajo vse sodelujoče države članice, kakor so opredeljene v členu 1 Uredbe (ES) št. 974/98 (v nadaljevanju „sodelujoče države članice“), bi morali služiti samo spominu na teme, ki imajo velik evropski pomen, njihovo izdajo pa bi moral odobriti Svet.

               2.

               Izdaja priložnostnih eurokovancev, namenjenih obtoku, mora biti v skladu z naslednjimi pravili:

                           (a)

                           država članica izdajateljica lahko izda samo enega na leto, razen če:

                                       (i)

                                       vse sodelujoče države članice skupno izdajo priložnostne eurokovance, namenjene obtoku;

                                       (ii)

                                       se morebitni priložnostni eurokovanec, namenjen obtoku, izda v primeru, če funkcija vodje države začasno ni zasedena ali je zasedena le začasno;

                           (b)

                           kovanec za 2 eura mora biti edini apoen, ki se uporablja za takšne izdaje;

                           (c)

                           skupno število kovancev, ki se dajo v obtok pri vsaki posamezni izdaji, ne sme biti večje od naslednjih zgornjih mej:

                                       (i)

                                       0,1 % skupnega števila kovancev za 2 eura, ki jih dajo v obtok vse sodelujoče države članice do začetka leta pred letom izdaje priložnostnega kovanca; ta zgornja meja se lahko poviša na 2,0 % skupnega obtoka kovancev za 2 eura vseh sodelujočih držav članic, če se kovanci izdajo v spomin na svetovno in zelo simbolično temo. V tem primeru država članica izdajateljica v štirih zaporednih letih, ko je uporabljala višjo zgornjo mejo, ne izda drugega priložnostnega kovanca, namenjenega obtoku, in mora določiti razloge za določitev višje zgornje meje pri predložitvi informacij iz točke 7;

                                       (ii)

                                       5,0 % skupnega števila kovancev za 2 eura, ki jih da v obtok zadevna država članica izdajateljica do začetka leta pred letom izdaje priložnostnega kovanca;

                           (d)

                           obod kovanca na priložnostnih eurokovancih, namenjenih obtoku, mora biti enak kot na običajnih eurokovancih, namenjenih obtoku.

         7.   Informativni postopek in objava prihodnjih sprememb
   Države članice bi se morale obvestiti o osnutkih motivov novih nacionalnih strani eurokovancev, vključno z obodom kovanca, ter o obsegu izdaje preden formalno odobrijo te motive. Zato mora država članica izdajateljica poslati Komisiji nove osnutke motivov eurokovancev praviloma vsaj šest mesecev pred načrtovanim datumom izdaje. Komisija mora preveriti skladnost s smernicami tega priporočila in takoj obvestiti druge države članice prek ustreznega pododbora Ekonomsko-finančnega odbora. Če Komisija meni, da smernice sedanjega priporočila niso upoštevane, mora ustrezni pododbor Ekonomsko-finančnega odbora odločiti, ali bo motiv odobril.
   Ustrezni pododbor Ekonomsko-finančnega odbora mora odobriti motive priložnostnih eurokovancev, namenjenih obtoku, ki jih skupno izdajo vse sodelujoče države članice.
   Vse pomembne informacije o novih nacionalnih motivih eurokovancev bodo objavljene v Uradnem listu Evropske unije.
   8.   Področje priporočenih praks
   To priporočilo bi se moralo uporabljati za nacionalne strani in obode običajnih in priložnostnih eurokovancev, namenjenih obtoku. Ne sme pa se uporabljati za nacionalne strani in obode običajnih in priložnostnih eurokovancev, namenjenih obtoku, ki so bili prvič izdani ali odobreni v skladu s sprejetim informativnim postopkom pred sprejetjem tega priporočila.
   9.   Razveljavitev predhodnih priporočil
   Priporočili 2003/734/ES in 2005/491/ES se razveljavita.
   10.   Naslovniki
   To priporočilo je naslovljeno na vse sodelujoče države članice.

      V Bruslju, 19. decembra 2008

            Za Komisijo

         Joaquín ALMUNIA

            Član Komisije

      (1)  UL L 139, 11.5.1998, str. 6.

      (2)  UL L 139, 11.5.1998, str. 1.

      (3)  UL L 264, 15.10.2003, str. 38.

      (4)  UL L 186, 18.7.2005, str. 1.


Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Portugalske, 2005-2009