Pomembno pravno obvestilo

|

52009PC0570

Priporočilo odločba Sveta o stališču Evropske skupnosti glede ponovnih pogajanj o Monetarnem sporazumu z Vatikansko mestno državo  /* KOM/2009/0570 končno - CNB 2009/0158 */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 16.10.2009COM(2009) 570 konč.2009/0158 (CNB)PriporočiloODLOČBA SVETAo stališču Evropske skupnosti glede ponovnih pogajanj o Monetarnem sporazumu z Vatikansko mestno državoOBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMMonetarni sporazumi med Evropsko skupnostjo ter Monakom, San Marinom in Vatikanom so bili sklenjeni, da se zagotovi pravna kontinuiteta dogovorov, ki so obstajali med temi državami na eni strani ter Francijo in Italijo na drugi pred uvedbo eura.Deset let potem, ko je euro zamenjal stari valuti Italije in Francije, ki so ju uporabljali tudi v Monaku, San Marinu in Vatikanu, je Svet Komisijo pozval, naj preuči delovanje monetarnih sporazumov[1]. Rezultati te ocene so bili vključeni v sporočilo Komisije „Poročilo o monetarnih sporazumih z Monakom, San Marinom in Vatikanom“[2]. Komisija je sklenila, da je treba obstoječe monetarne sporazume spremeniti, da bi bili odnosi med Skupnostjo in državami, ki so podpisale monetarni sporazum, bolj usklajeni. V tem osnutku priporočila za odločbo Sveta je predstavljeno stališče Skupnosti glede ponovnih pogajanj o sporazumu z Vatikansko mestno državo.Komisija predlaga ponovna pogajanja in spremembo naslednjih določb:-  Prenos zadevne zakonodaje ESObveznosti Monaka, San Marina in Vatikana, ki so določene v njihovih zadevnih monetarnih sporazumih s Skupnostjo, se zelo razlikujejo. Monetarni sporazum s Kneževino Monako vsebuje največ obveznosti. V nasprotju s sporazumom z Monakom sporazuma z Vatikanom in San Marinom ne določata nobene posebne obveznosti za prenos zakonodaje EU na področju zaščite eurogotovine pred ponarejanjem in načinov sodelovanja s Skupnostjo na tem področju. Da bi zagotovili enake pogoje in ustrezno zaščito eurobankovcev in eurokovancev pred ponarejanjem, Vatikan in San Marino uporabljata zadevno zakonodajo Skupnosti.Ker v Vatikanu ni pravega bančnega sektorja, ni treba prenesti bančne in finančne zakonodaje Skupnosti.-  Mehanizmi za spremljanjeV nasprotju s sporazumom z Monakom, za katerega je predviden postopek spremljanja, pa v sporazumih, podpisanih z Vatikanom in San Marinom, takšen postopek ni predviden. Ker ni rednega formalnega spremljanja, Vatikan in San Marino ne poročata redno o izvajanju sporazumov ter nista ustrezno obveščena o zakonodajnih novostih na področjih, ki jih zajemata sporazuma. Komisija zato predlaga ustanovitev dveh novih skupnih odborov z Vatikansko mestno državo in Republiko San Marino, podobnih skupnemu odboru s Kneževino Monako.Skupni odbor z Vatikansko mestno državo bi sestavljali predstavniki Vatikanske mestne države, Italije, Evropske komisije in Evropske centralne banke. Odgovoren bi bil za olajšanje izvajanja sporazuma in razpravo o možnih spremembah seznama zakonodaje Skupnosti, ki jo mora uporabljati Vatikan. V monetarnem sporazumu bi mu bila tudi podeljena pravica odločanja o nekaterih omejenih vprašanjih (npr. odobritev zamenjave kovnice za izdelovanje vatikanskih eurokovancev).-  Zgornja meja za izdajo eurokovancevZgornje meje za letno izdajo eurokovancev za Monako, San Marino in Vatikan so bile iz zgodovinskih razlogov določene na dva različna načina (Monako lahko trenutno izda največ 1/500 količine kovancev, skovanih v Franciji, medtem ko so za Vatikan in San Marino količine fiksno določene), kar je privedlo do zelo različnih rezultatov.Da bi zagotovili pravično obravnavo vseh držav, s katerimi so sklenjeni monetarni sporazumi, Komisija predlaga uvedbo nove enotne metode za izračun zgornjih mej za izdajo eurokovancev (tj. metoda, ki se bo uporabljala tudi v vseh prihodnjih sporazumih). Komisija tudi predlaga povišanje zgornjih mej za izdaje v teh državah, ki so podpisale monetarne sporazume, da bi omogočili določen obtok njihovih kovancev. Kovanci, ki se kujejo v majhnih količinah, so zelo iskani pri zbiralcih kovancev. Zato se ti kovanci ne uporabljajo v njihovem prvotnem namenu kot plačilno sredstvo, ampak se izključno hranijo kot zbirateljski predmeti.Nove zgornje meje bi sestavljal fiksni in spremenljivi del:1.  fiksni del mora pokrivati povpraševanje zbiralcev kovancev. Glede na skupne ocene mora skupna vrednost v višini približno 2 100 000 EUR zadoščati za pokritje povpraševanja na trgu zbiralcev,[3]2.  spremenljivi del bi v primeru Vatikana temeljil na povprečni izdaji na prebivalca v Italiji. Povprečno število kovancev na prebivalca, izdanih v Italiji v letu (n–1), bi se pomnožilo s številom prebivalcev Vatikanske mestne države.Z novo metodo bi bila zgornja meja izdaje za Vatikansko mestno državo približno dvakrat večja od sedanje.-  Pravila za kovanje eurokovancevPo sedanjih monetarnih sporazumih lahko eurokovance za Vatikan in San Marino izdeluje samo nacionalna kovnica Italije. To pravilo je bilo sprejeto zaradi zgodovinskih razlogov, ko eurogotovina še ni bila v obtoku in so skoraj vse države območja eura kovale eurokovance samo za svoje potrebe. To se je do danes spremenilo in tako se kovanci številnih držav območja eura kujejo v drugih državah območja eura. Komisija zato predlaga, da se Vatikanu in San Marinu omogoči, da naročujeta svoje eurokovance v drugih kovnicah v EU, ki imajo izkušnje z izdelovanjem eurokovancev . Zamenjavo kovnice bi moral odobriti skupni odbor.-  Izbira sodne pristojnostiV skladu s sedanjimi monetarnimi sporazumi nima Skupnost nobene možnosti za ukrepanje, če države, ki so podpisale monetarne sporazume, ne izpolnjujejo svojih obveznosti (npr. ne prenesejo pravočasno zadevne zakonodaje Skupnosti), razen skrajne – zato malo verjetne – možnosti enostranske prekinitve sporazuma. Komisija zato predlaga, da se Sodišče Evropskih skupnosti izbere kot organ, pristojen za reševanje sporov , ki lahko nastanejo zaradi uporabe sporazumov.2009/0158 (CNB)PriporočiloODLOČBA SVETAo stališču Evropske skupnosti glede ponovnih pogajanj o Monetarnem sporazumu z Vatikansko mestno državoSVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 111(3) Pogodbe,ob upoštevanju priporočila Komisije[4],ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke[5],ob upoštevanju naslednjega:3.  Od uvedbe eura je za monetarne zadeve in zadeve, povezane z menjalnim tečajem, pristojna Skupnost.4.  Svet določi ureditve za pogajanja in sklepanje sporazumov o monetarnih zadevah ali zadevah, povezanih z menjalnim tečajem.5.  Italijanska republika je v imenu Skupnosti 29. decembra 2000 sklenila monetarni sporazum z Vatikansko mestno državo.6.  Svet je 10. februarja 2009 sklenil, da mora Komisija preveriti, ali obstoječi sporazumi delujejo in ali je treba morda povišati zgornje meje za izdajo kovancev.7.  Komisija je v sporočilu „Poročilo o monetarnih sporazumih z Monakom, San Marinom in Vatikanom“[6] sklenila, da je treba obstoječi monetarni sporazum z Vatikansko mestno državo spremeniti, da bi bili odnosi med Skupnostjo in državami, ki so podpisale monetarni sporazum, bolj usklajeni.8.  O monetarnem sporazumu z Vatikanom se je treba zato ponovno pogajati takoj, ko bo to mogoče, da bo nova ureditev začela veljati 1. januarja 2010 skupaj z novimi pravili o načinih uvedbe eurokovancev, ki so bila določena v Priporočilu Komisije z dne 19. decembra 2008 o skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo eurokovancev, namenjenih obtoku, ki ga je 10. februarja 2009 v svojih sklepih odobril Svet –SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:Člen 1Italijanska republika obvesti Vatikansko mestno državo, da je treba čim prej spremeniti obstoječi monetarni sporazum med Italijansko republiko v imenu Evropske skupnosti in Vatikansko mestno državo, ter ji ponudi ponovna pogajanja o zadevnih določbah sporazuma.Člen 2Skupnost si pri ponovnih pogajanjih o sporazumu z Vatikansko mestno državo prizadeva za naslednje spremembe:9.  Sporazum se sklene med Skupnostjo in Vatikansko mestno državo. Besedilo sporazuma je kodificirano besedilo sedanjega sporazuma s spremembami.10.  Vatikanska mestna država se zavezuje, da bo z neposrednimi prenosi ali enakovrednimi ukrepi sprejela vse ustrezne ukrepe za uporabo vseh zadevnih predpisov Skupnosti glede preprečevanja pranja denarja, goljufij in ponarejanja gotovine in negotovinskih plačilnih sredstev.11.  Metoda za določanje zgornje meje za izdajanje vatikanskih eurokovancev se spremeni. Nova zgornja meja se izračuna z metodo, ki bo vključevala fiksni del, namenjen preprečevanju čezmernih špekulacij z vatikanskimi kovanci na področju numizmatike z zadovoljitvijo povpraševanja na trgu zbiralcev kovancev, in spremenljivi del, ki se izračuna kot povprečna izdaja kovancev na prebivalca v Italiji v letu n–1, pomnoženo s številom prebivalcev Vatikana. Brez poseganja v izdajo zbirateljskih kovancev določa sporazum 51-odstotni minimalni delež vatikanskih eurokovancev, ki se izdajo v nominalni vrednosti.12.  Ustanovi se skupni odbor za spremljanje napredka pri izvajanju sporazuma. Sestavljen je iz predstavnikov Vatikanske mestne države, Italijanske republike, Komisije in Evropske centralne banke. Skupni odbor lahko vsako leto spremeni fiksni del, da bi bila upoštevana inflacija in razvoj na trgu zbiralcev. Odločitve sprejema soglasno. Skupni odbor sprejme svoj poslovnik.13.  Eurokovance Vatikanske mestne države kuje Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Vendar lahko Vatikanska mestna država v dogovoru s skupnim odborom med kovnicami v EU, ki kujejo eurokovance, izbere drugega izvajalca. Obseg kovancev, ki jih izda Vatikanska mestna država, se doda obsegu kovancev, ki jih izda matična država kovnice, za namen, da ECB odobri celoten obseg izdaje.14.  Sodišče Evropskih skupnosti se izbere kot organ, ki je pristojen za reševanje sporov, ki lahko nastanejo zaradi uporabe sporazuma.Če Skupnost ali Vatikan meni, da druga pogodbenica ni izpolnila obveznosti iz monetarnega sporazuma, lahko predloži zadevo Sodišču. Sodba Sodišča je zavezujoča za pogodbenice, ki bodo sprejele potrebne ukrepe za upoštevanje sodbe v roku, ki ga določi Sodišče v svoji sodbi. Če Skupnost ali Vatikan ne sprejme potrebnih ukrepov za upoštevanje sodbe v določenem roku, lahko druga pogodbenica nemudoma prekine sporazum.Člen 3Pogajanja z Vatikansko mestno državo vodita Italijanska republika in Komisija v imenu Skupnosti. Evropska centralna banka je v celoti vključena v tista pogajanja, ki spadajo na področje njenih pristojnosti. Italijanska republika in Komisija predložita osnutek sporazuma Ekonomsko-finančnemu odboru, da poda mnenje.Člen 4Svet sklene sporazum.Ta odločba je naslovljena na Italijansko republiko in Komisijo.V Bruslju,Za SvetPredsednik [1] Sklepi Sveta o „skupnih smernicah za nacionalne strani in izdajo evrskih kovancev, namenjenih obtoku“, 2922. seja Sveta Ecofin z dne 10. februarja 2009.[2] COM(2009) 359 z dne 14. julija 2009.[3] San Marino na primer se je do neke mere uspešno osredotočal na izdelavo eurokovancev izbranih apoenov: ti kovanci se zdaj pri transakcijah uporabljajo po nominalni vrednosti.[4] UL C , , str. .[5] UL C , , str. .[6] COM(2009) 359.


				|

		52014DC0403

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Bolgarije za leto 2014 in mnenje Sveta o bolgarskem konvergenčnem programu za leto 2014 /* COM/2014/0403 final */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Bolgarije za leto 2014
in mnenje Sveta o bolgarskem konvergenčnem programu za leto 2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter
o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1],
zlasti člena 9(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in
odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2],
zlasti člena 6(1) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta, Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija 2012
sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih
vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na
nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da
morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in se zlasti v celoti
zavezali doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil
za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013 sprejel priporočilo v
zvezi z nacionalnim reformnim programom Bolgarije za leto 2013 in dal mnenje o prenovljenem
bolgarskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2016.
(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[5],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[6],
v katerem je Bolgarijo opredelila kot eno od držav članic, za katere je
treba opraviti poglobljen pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni
vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate
poglobljenega pregleda za Bolgarijo[7],
ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na
podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Bolgariji še naprej
obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je potrebno spremljanje
in ukrepanje politike. Dolgotrajno prilagajanje trga dela zlasti
upravičuje ukrepe politike, izboljševanje zunanjega položaja in
razdolževanje podjetij pa dobro napredujeta.
(8)
Bolgarija je 17. aprila 2014 predložila nacionalni
reformni program za leto 2014 in konvergenčni program za leto 2014.
Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna
povezanost.
(9)
Cilj proračunske strategije iz
konvergenčnega programa za leto 2014 je do leta 2016 doseči
srednjeročni cilj strukturnega primanjkljaja v višini –1 % BDP.
Srednjeročni cilj je strožji od zahtev Pakta za stabilnost in rast.
Bolgarija je upravičena do možnosti, da začasno odstopa od
srednjeročnega cilja za 0,6 % BDP v letu 2013 in za 0,1 % BDP v
letu 2014, pri čemer je ta možnost dovoljena za skupno financirane
projekte. V programu je načrtovano poslabšanje (ponovno izračunanega)
strukturnega salda za 0,3 % BDP v letu 2014, tj. na –1,3 % BDP, in
izboljšanje za 0,3 % BDP v letu 2015, tj. na –1,0 % BDP, s
čimer se bo ponovno zagotovilo izpolnjevanje srednjeročnega cilja.
Stopnja rasti odhodkov države naj ne bi presegla ustrezne srednjeročne
referenčne vrednosti za odhodke v obdobju 2014–2015. Zato so
proračunski načrti v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast.
Delež javnega dolga je precej pod 60 % BDP, glede na konvergenčni
program pa naj bi se do konca programskega obdobja le nekoliko povečal,
tj. na 20,6 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo
proračunske napovedi v konvergenčnem programu, je optimističen
za obdobje 2014–2015, letna rast naj bi namesto 1,7 % v letu 2014 in 2,0 %
v letu 2015, kakor je bilo napovedano v pomladanski napovedi Komisije iz
leta 2014, dosegla 2,1 % v letu 2014 oziroma 2,6 % v letu 2015.
Po napovedi Komisije je odstopanje Bolgarije od njenega srednjeročnega
cilja v letu 2014 večje, kot je dovoljeno na podlagi začasnega
odstopanja za skupno financirane projekte, zahtevano ponovno izpolnjevanje
srednjeročnega cilja pa leta 2015 ne bo doseženo. Na podlagi ocene
konvergenčnega programa za leto 2014 in napovedi Komisije Svet v skladu z
Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 meni, da obstaja tveganje odstopanja od srednjeročnega
cilja v obdobju 2014–2015.
(10)
Osrednja izziva za Bolgarijo sta še naprej
izpolnjevanje davčnih obveznosti in kakovost davčne uprave.
Razpoložljive ocene kažejo na precejšnjo velikost sive ekonomije, kar
potrjujejo podatki o neprijavljenem delu v Bolgariji. Upravni stroški pobiranja
davkov in stroški izpolnjevanja davčnih obveznosti so sorazmerno visoki.
Kljub več ukrepom, ki so bili sprejeti v odziv na te izzive, Bolgarija še
vedno nima popolnoma razvite strategije izpolnjevanja davčnih obveznosti,
ki bi zajemala delo vseh organov, pristojnih za pobiranje davkov, in
vključevala predhodno analizo najpomembnejših tveganj za pobiranje davkov
ter oceno že sprejetih ukrepov, vključno z ukrepi za poenostavitev ter
izboljšanim nadzorom.
(11)
Leta 2013 je Bolgarija nazadovala kar zadeva
pretekle zaveze na področju pokojninske reforme. Uvedeni so bili dodatni
programi zgodnje upokojitve, načrtovano letno povišanje zakonsko
določene upokojitvene starosti pa je bilo prestavljeno. Nobenega napredka
ni bilo pri uskladitvi upokojitvene starosti za moške in ženske in ni bilo
sprejetih nobenih ukrepov za uvedbo strožjih meril za upravičenost in
strožjega nadzora, da bi se omejila zloraba pri dodeljevanju invalidskih
pokojnin. Bolgarsko prebivalstvo je eno izmed najhitreje starajočih se v
EU, kar ima negativne posledice za trg dela, zmožnosti za rast v gospodarstvu
in za financiranje pokojninskega sistema. Bolgarija mora zato nadaljevati
reformo svojega pokojninskega sistema. Poleg tega se spoprijema z velikimi
težavami pri racionalizaciji in upravljanju v bolnišničnem sektorju,
vključno s pomanjkanjem preglednosti financiranja bolnic ter premalo
razvitimi storitvami ambulantne oskrbe. Poleg tega visoka raven formalnih in
neformalnih plačil, ki jih mora plačati  pacient neposredno,
nekaterim segmentom prebivalstva dejansko preprečuje dostop do zdravstvene
oskrbe. Kazalniki položaja v zdravstvu so slabi v primerjavi z drugimi državami
članicami, kažejo pa, da bodo v prihodnosti morda potrebni strukturno
višji javni odhodki za zdravstvo.
(12)
Trg dela je v zadnjih letih deloval slabo, s
čimer je omejeval sposobnost prilagajanja gospodarstva in spodkopaval
njegov potencial za rast. Brezposelnost se je v letu 2013 stabilizirala,
vendar je število mladih in dolgotrajno brezposelnih še vedno naraščalo.
Bolgarija ima enega od največjih deležev mladih, ki niso niti zaposleni,
se ne izobražujejo, niti se ne usposabljajo, kar pomeni veliko
neizkoriščenost in premajhno razvitost človeškega kapitala. Pri
krepitvi zmogljivosti zavoda za zaposlovanje je bil dosežen le zelo omejen
napredek. Obstaja tudi potreba po razširitvi področja uporabe in
učinkovitosti aktivne politike trga dela. Bolgarija nima učinkovitih
ukrepov, usmerjenih v neregistrirane mlade, vključno z Romi, v skladu s
cilji jamstva za mlade. Precejšnji odstotek brezposelnih ni vključen v
običajne varnostne mreže (nadomestila za brezposelnost in socialna
pomoč), ampak so odvisni od solidarnosti družine in neformalnega dela.
Bolgarski državljani so v EU najbolj izpostavljeni tveganjem revščine in
socialne izključenosti. Minimalni pragovi za plačilo prispevkov za
socialno varnost bi lahko nizko kvalificiranim delavcem preprečili, da v
celoti sodelujejo v uradnem gospodarstvu. Opravljeno je bilo nekaj analiz, da
bi se ocenil morebitni učinek, zdaj pa jih je treba oceniti in na njihovi
podlagi sprejeti ustrezne politične ukrepe. Ni jasnih smernic za pregledno
določanje minimalnih plač v Bolgariji. Zajamčene minimalne
plače so se v letu 2013 precej povečale, kar lahko ima negativen
učinek na zaposlovanje in bi jih bilo zato treba spremljati.
(13)
Bolgarija še vedno ni sprejela zakona o šolstvu, ki
bi bil okvir za izvajanje potrebnih celovitih reform šolskega sistema,
vključno z modernizacijo učnih načrtov in izboljšanim
usposabljanjem učiteljev. Treba bi bilo izboljšati kakovost poklicnega
izobraževanja in usposabljanja v Bolgariji ter ga bolje vključiti v
splošne izobraževalne strukture, da bi se omogočile prožne povezave,
zmanjšalo predčasno opuščanje šolanja ter izboljšal dostop do
vseživljenjskega učenja. Visokošolsko izobraževanje se tudi sooča z
vztrajnimi izzivi, kako bolje zadovoljiti potrebe trga dela. Nizki standardi
certifikatov kakovosti prispevajo k nizki uspešnosti. Razpravlja se o novi
strategiji visokošolskega izobraževanja, ki poziva k prestrukturiranju uprave
univerz prek neposrednega vključevanja zainteresiranih strani, kot so
podjetja in študenti, konsolidacije univerz ter pristopa, ki temelji na
uspešnosti, da bi se rezultati izobraževanja boljše uskladili z zahtevami trga
dela. Stalen izziv je dostop do izobraževanja za prikrajšane otroke, zlasti
Rome. Dvoletno obvezno predšolsko izobraževanje je ključni ukrep v pravi
smeri, ki bi ga bilo treba dosledno izvajati skupaj z ukrepi za
preprečevanje predčasnega opuščanja šolanja. Treba je okrepiti
obstoječe pobude za izboljšanje usposabljanja učiteljev in zmanjšanje
dejanske segregacije v šolah. Pravila, ki povezujejo otroške dodatke z udeležbo
v izobraževanju, se še ne izvajajo učinkovito.
(14)
Širša prizadevanja za posodobitev javne uprave so
imela omejen učinek zaradi necelovitega pristopa in nezadostne zavezanosti
k poglobljenim reformam. Bolgarija potrebuje usklajeno strategijo za reformo
javne uprave, da bi se izboljšala strokovnost in neodvisnost javne uprave ter
njenih regulativnih agencij, vključno s sistemom imenovanj in poklicnega
razvoja javnih uslužbencev, ki temelji na dosežkih, ter učinkovitimi
strukturami za obravnavanje tveganja korupcije. Potrebni so nadaljnji ukrepi za
izboljšanje splošnega poslovnega okolja. Izzivi vključujejo postopke za
pridobitev dovoljenj in registracijo podjetij. Stečajni postopki trajajo
povprečno več kot tri leta in stopnja izterjave je nizka. Leta 2013
so bila sprejeta nova pravila o zamudah pri plačilih, zdaj pa jih je treba
izvajati. Ustavil se je razvoj e-uprave, koordinacija pri zagotavljanju interoperabilnosti
sistemov in ustvarjanju enotne kontaktne točke ni zadostna, kar omejuje
ukrepe za izboljšanje preglednosti in zmanjševanje upravnega bremena. Pri
javnih naročilih ni jasnega in kodificiranega pravnega okvira, posledica
česar je zapleteno pravno in regulativno okolje, ki pri gospodarskih
subjektih povzroča negotovost. Veliko vprašanje, ki vpliva na poslovno
okolje v Bolgariji, je tudi neodvisnost sodstva. Bolgarija je sprejela nekaj
ukrepov za odpravo korupcije, splošni napredek pa je bil omejen in je še vedno
nestanoviten. Potrebnih je več doslednih pregledov in odvračilnih
sankcij za navzkrižja interesov. Obstaja tudi potreba po boljšem usklajevanju
med ustanovami, ki se ukvarjajo z bojem proti korupciji, ter njihovi
zaščiti pred političnim vplivom.
(15)
Konkurenca v sektorju električne energije in
plina je še vedno omejena. Področja, ki so še posebej problematična
za izboljšanje delovanja energetskih trgov, vključujejo borze
električne energije in plina ter nepregleden veleprodajni trg. Na prostem
trgu z električno energijo prevladuje en sam dobavitelj, omejena velikost
trga pa pomeni, da konkurenca ne more izpolnjevati svoje vloge zagotavljanja
stroškovne učinkovitosti. Neodvisnost in učinkovitost nacionalnega
regulatorja sta omejeni. Odvisnost od uvoza omejenega števila dobaviteljev in
pomanjkanje razvoja infrastrukture ustvarjajo tveganje nenadnih težav z oskrbo.
Celovit sveženj ukrepov za izboljšanje energetske učinkovitosti je bi
predlagan za financiranje EU v novem programskem obdobju 2014–2020.
(16)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo bolgarske ekonomske politike. Ocenila je konvergenčni
program in nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti
splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v
prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena
za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Bolgariji, ampak tudi
spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v
okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6
spodaj.
(17)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil
bolgarski konvergenčni program, njegovo mnenje[8] pa je izraženo zlasti v
priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.
(18)
Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki
ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program
in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6
Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 3, 4
in 5 v nadaljevanju –
PRIPOROČA, da Bolgarija v obdobju 2014–2015
ukrepa, tako da:
1.           Okrepi proračunske ukrepe za leto 2014 zaradi nastajajoče
vrzeli glede na zahteve Pakta za stabilnost in rast. V letu 2015 okrepi
proračunsko strategijo, da bi zagotovila, da se doseže srednjeročni
cilj in ta cilj od takrat naprej izpolnjuje. Zagotovi zmogljivosti, da bi nov
fiskalni svet uresničil svoja pooblastila. Uvede celovito davčno
strategijo, da okrepi pobiranje davkov, se spopade s sivo ekonomijo in zmanjša
stroške izpolnjevanja davčnih obveznosti.
2.           Sprejme
dolgoročno strategijo pokojninskega sistema, v okviru katere uvede
načrtovano povečanje zakonsko določene upokojitvene starosti in
določi mehanizem za dolgoročno navezavo zakonsko določene
upokojitvene starosti na pričakovano življenjsko dobo, pri čemer
postopoma odpravi možnosti predčasnega upokojevanja in izenači
zakonsko določeno upokojitveno starost moških in žensk. Zaostri merila za
upravičenost do invalidskih pokojnin in postopke njihovega dodeljevanja,
na primer z večjim upoštevanjem zmanjšane delovne zmogljivosti prosilcev.
Zagotovi učinkovito zdravstveno varstvo, vključno z izboljšanjem
preglednosti financiranja bolnišnic, optimiziranjem mreže bolnišnic in razvojem
ambulantne oskrbe.

3.           Izboljša
učinkovitost zavoda za zaposlovanje z razvojem sistema za spremljanje
uspešnosti in posveti več pozornosti najbolj ranljivim, kot so nizko
kvalificirani in starejši delavci, dolgotrajno brezposelni in Romi. Razširi
področje uporabe in učinkovitost aktivnih politik trga dela, da bi te
vključevale profile iskalcev zaposlitve in pomagale mladim, ki niso niti
zaposleni, se ne izobražujejo, niti se ne usposabljajo, v skladu s cilji
jamstva za mlade.
Izboljša dejansko kritje nadomestil za brezposelnost in
socialne pomoči ter njihovih povezav z aktivacijskimi ukrepi. Nadaljuje
celovito revizijo minimalnih pragov za prispevke za socialno varnost, da
zagotovi, da sistem ne bo izločal nizko kvalificiranih delavcev iz trga
dela. Po posvetovanju s socialnimi partnerji določi pregledne smernice za
prilagoditev zajamčenih minimalnih plač ob upoštevanju njihovega
učinka na zaposlovanje in konkurenčnost. Da bi zmanjšala
revščino, dodatno izboljša dostopnost in učinkovitost socialnih
storitev in transferjev za otroke in starejše.
4.           Sprejme
zakon o šolstvu in reforme poklicnega in visokošolskega izobraževanja, da se
poveča raven in ustreznost pridobljenih znanj in spretnosti na vseh
ravneh, hkrati pa spodbuja partnerstva med izobraževalnimi ustanovami in
podjetji, da se rezultati izobraževanja bolje uskladijo s potrebami trga dela.
Okrepi kakovost ustanov poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter izboljša
dostop do vseživljenjskega učenja. Okrepi prizadevanja za izboljšanje
dostopa do kakovostnega vključujočega predšolskega in šolskega
izobraževanja prikrajšanih otrok, zlasti Romov, in dosledno izvaja pravila, ki
povezujejo plačilo otroškega dodatka z udeležbo v izobraževanju.
5.           Še
naprej izboljšuje poslovno okolje, zlasti za MSP, z odpravljanjem
administrativnih ovir, spodbujanjem e-uprave, racionalizacijo stečajnih
postopkov in izvajanjem zakonodaje o zamudah pri plačilih. Izboljšuje
sistem javnih naročil z okrepitvijo upravne zmogljivosti in predhodnih
pregledov, ki jih izvaja agencija za javna naročila, ter sprejema
konkretne ukrepe za uvedbo e-javnega naročanja. Poveča kakovost in
neodvisnost sodstva ter pospeši boj proti korupciji.
6.           Okrepi
reformo energetskega sektorja, da se poveča konkurenca, učinkovitost
in preglednost trga ter energetska učinkovitost, zlasti z odpravo tržnih
ovir, zmanjšanjem negativnega vpliva reguliranega segmenta, okrepitvijo
prizadevanj za oblikovanje preglednega veleprodajnega trga za električno
energijo in plin, postopno odpravo kvot ter okrepitvijo neodvisnosti in upravne
zmogljivosti energetskega regulatorja. Pospeši izvajanje projektov na
področju povezovalnih plinovodov s sosednjimi državami članicami in
državami kandidatkami ter okrepi zmogljivosti za obvladovanje motenj v oskrbi z
energijo.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 403 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 76 final.
[8]               V skladu s členom 9(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


Avis juridique important

|

52004SC0820

Priporočilo za priporočilo Sveta za Madarsko z namenom, da se stanje v zvezi s čezmernim primanjkljajem odpravi  /* SEK/2004/0820 končno */

Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA ZA MADARSKO z namenom, da se stanje v zvezi s čezmernim primanjkljajem odpravi(predlozeno s strani Komisije)OBRAZLOITVENI MEMORANDUMDne 7. aprila 2004, je Komisija objavila Napovedi [1] za pomlad 2004. Po teh napovedih, ki so vključevale podatke, ki jih je marca 2004 sporočila Madzarska, se je javnofinančni primanjkljaj na Madzarskem znizal iz 9,3% BDP v letu 2002 na 5,9% BDP v letu 2003 (predvsem zaradi izginjajočih enkratnih efektov, ki so za okoli 3% BDP prispevali k povisanju primanjkljaja v letu 2002), kar presega mejno vrednost 3% BDP, ki jo določa Pogodba.[1]  Napovedi za pomlad 2004, ki jih je izdala Komisija, so navoljo na sledeči spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Na osnovi tega prima facie dokaza, je Komisija s sprejetjem poročila, predvidenega v členu 104(3) Pogodbe [2], dne 12. maja 2004, v zvezi z Madzarsko sprozila postopek glede čezmernega primanjkljaja. Dne 14. maja 2004 je komisija od Madzarske prejela konvergenčni program, ki je potrdil, da primanjkljaj za leto 2003 znasa 5,9% BDP.[2]  Celotno besedilo tega poročila je na voljo na sledeči spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Izvajanje postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (PČP) ureja člen 104 Pogodbe in Uredba sveta (ES) st. 1467/97 ťo pospesitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajemŤ, ki je del Pakta [3] za stabilnost in rast. Drzave, ki so se pridruzile EU 1. maja 2004, so drzave članice, za katere velja odstopanje, in se morajo izogibati čezmernim primanjkljajem, vendar jim ni mozno naloziti sankcije v skladu s členoma 104 (9) in (11).[3]  OJ L 209, 2.8.1997.V poročilu Komisije, v skladu s členom 104(3) Pogodbe, je bilo sklenjeno, da madzarski čezmerni primanjkljaj v letu 2003, ki je presegel s pogodbo določeno mejno vrednost 3% BDP, ni posledica izrednega dogodka, na katerega madzarske oblasti niso mogle vplivati, in prav tako ni bil posledica resnega gospodarskega upada v smislu Pakta za stabilnost in rast, v času ko je resnična rast BDP dosegla 2,9% v letu 2003. Glede na razvoj dogodkov v letu 2004, je bilo v poročilu ugotovljeno, da se bo javnofinančni primanjkljaj najverjetneje znizal, toda ostal nad 3% BDP. Komisija v svojih Napovedih za pomlad 2004 napoveduje javnofinančni primanjkljaj v visini 4,9% BDP v letu 2004, kar je nad 4,6% BDP, ki jih predvidevajo madzarske oblasti v konvergenčnem programu. Na osnovi Napovedi Komisije za pomlad 2004, je bilo v Poročilu Komisije tudi ugotovljeno, da bo delez javnega dolga v BDP, ki je v letu 2003 dosegel 59% BDP, v letu 2004 ostal malo pod 60% mejno vrednostjo, ki jo določa Pogodba, znasal bo torej priblizno 59%, kot napovedujejo tudi madzarske oblasti v konvergenčnem programu.Člen 104(4) Pogodbe določa: ťOdbor predviden v členu 114 (npr: Ekonomsko-Finančni odbor) mora pripraviti mnenje o poročilu KomisijeŤ. Odbor je izdal svoje mnenje dne 24. maja 2004 in tako prispeval k oceni, ki jo je podala Komisija v svojem poročilu. Odbor je sklenil zlasti, da je proračunsko stanje na Madzarskem pokazalo obstoj čezmernega primanjkljaja po prvem od dveh kriterijev, ki so za identifikacijo taksnih primanjkljajev določeni v členu 104(2). Po obravnavi drugih relevantnih faktorjev, zlasti srednjeročnega proračunskega stanja in deleza javnih investicij, se ocena, ki temelji na kriterijih samih, ni spremenila. Odbor je prav tako smatral, da bo javnofinančni primanjkljaj v letu 2004 po vsej verjetnosti se naprej presegal mejno vrednost, ki jo določa Pogodba in da bo splosni javni bruto dolg v letu 2004 ostal pod mejno vrednostjo 60% BDP, ki jo določa pogodba.Po preučitvi relevantnih faktorjev, ki so bili upostevani v poročilu Komisije, in ob upostevanju mnenja Odbora, je Komisija mnenja, da čezmerni primanjkljaj na Madzarskem obstaja. To mnenje, ki ga je Komisija sprejela 24. junija 2004, je bilo naslovljeno na Svet, v skladu s členom 104(5) Pogodbe. Komisija je priporočila, naj se Svet odloči ustrezno, skladno s členom 104(6). Poleg tega Komisija s tem Svetu, v skladu s členom 104(7) Pogodbe, daje priporočilo za priporočilo Sveta, ki bo naslovljeno na Madzarsko z namenom, da se stanje v zvezi s čezmernim primanjkljajem odpravi. Na osnovi spremljanja uvedbe ukrepov, ki jih je izvedla Madzarska in zaradi neveljavnosti člena 104(9) za drzave članice, za katere velja odstopanje, bo Svet morebiti moral predloziti nadaljnja priporočila v skladu s členom 104(7).Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA ZA MADARSKO z namenom, da se stanje v zvezi s čezmernim primanjkljajem odpraviSVET EVROPSKE UNIJE,ob upostevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti njenega člena 104(7);ob upostevanju priporočila Komisije;ker:(1) So se, v skladu s členom 104 Pogodbe, drzave članice dolzne izogibati čezmernim javnofinančnim primanjkljajem;(2) Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljsanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospesuje ustvarjanje delovnih mest;(3) Je svet, dne [5. julija] 2004, v skladu s členom 104(6), odločil, da čezmerni primanjkljaj na Madzarskem obstaja;(4) Je Svet, ob odločbi o obstoju čezmernega primanjkljaja na Madzarskem, v skladu s členom 104(7) Pogodbe in hkrati s 3. členom Uredbe Sveta (ES) st. 1467/97 dolzan nasloviti na zadevno drzavo članico priporočila z namenom, da se to stanje v danem roku odpravi;(5) Bi, v skladu s členom 3(4) Uredbe Sveta (ES) st. 1467/97, to priporočilo moralo zahtevati, naj zadevna drzava članica izvede učinkovite ukrepe v roku največ stirih mesecev in naj zmanjsa čezmerni primanjkljaj v roku enega leta od dneva, ko je bil ugotovljen, razen če se pojavijo posebne okolisčine. Taksne posebne okolisčine so prisotne v primeru Madzarske, ker je njen javnofinančni primanjkljaj ob pristopu k EU občutno presegal mejno vrednost in zaradi stalnih strukturalnih premikov v gospodarstvu;(6) Na podlagi pojava posebnih okolisčin lahko Svet omogoči, da se čezmerni primanjkljaj zmanjsa v srednjeročnem okvirju. Primerno je, da se pri izdelavi načrta prilagoditev, potrebnih za zmanjsanje čezmernega primanjkljaja, uposteva konvergenčni program, ki ga je Madzarska predlozila maja 2004, in tudi vse poznejse dopolnitve tega programa ter Mnenja Sveta o tem. Konvergenčni program predlozen maja 2004 predvideva, da se bo čezmerni primanjkljaj ustrezno zmanjsal do leta 2008, s sledečimi letnimi cilji za javnofinančni primanjkljaj: 4.6% BDP v letu 2004, 4.1% BDP v letu 2005, 3.6% v letu 2006, 3.1% v letu 2007 in 2.7% BDP v letu 2008. Načrt prilagoditev temelji na makro-ekonomskem scenariju, ki po Mnenju Sveta o konvergenčnem programu z dne [5. julija] 2004, odraza precej pozitivna predvidevanja glede rasti v zadnjih letih programa.(7) Bi, po mnenju Sveta, morali z ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljsanje proračunskega salda in si hkrati prizadevati za izboljsanje kvalitete javnih financ ter za okrepitev potenciala rasti.PRIPOROČA:- da madzarske oblasti, v najkrajsem moznem času, odpravijo trenutno stanje v zvezi s čezmernim primanjkljajem;- da madzarske oblasti ukrepajo v srednjeročnem okvirju, z namenom, da bi do leta 2008 verodostojno in trajnostno znizali primanjkljaj pod 3% BDP, kar je v skladu z načrtom za zmanjsanje primanjkljaja, ki je določen v Mnenju Sveta o konvergenčnem programu predlozenem maja 2004, z dne 5. julija 2004 ;- da madzarske oblasti pospeseno uvedejo ukrepe, ki ji predvideva konvergenčni program predlozen maja 2004 in zlasti, naj bodo, v kolikor bo to potrebno, pripravljene uvesti dodatne ukrepe za dosego ciljev v zvezi s javnofinančnim primanjkljajem  za leto 2004;- da madzarske oblasti, do 5. novembra 2004, izvedejo učinkovite ukrepe v povezavi z ukrepi, ki so predvideni za dosego ciljev za leto 2005.Poleg tega Svet poziva madzarske oblasti:- da izkoristijo vsako priloznost za pospesitev fiskalnega prilagajanja;- da uvedejo predvidene reforme javne uprave ter zdravstvenega in izobrazevalnega sistema in tako zagotovijo načrtovano zmanjsanje deleza odhodkov in izboljsajo dolgoročno trajnost  javnih financ;- da zagotovijo dovolj finančnih sredstev za načrtovana znizanja davkov ter da uvedbo teh znizanj pogojujejo z dosego ciljev glede primanjkljaja.To priporočilo je naslovljeno na Republiko Madzarsko.V Bruslju, dne [5. julija 2004].Za SvetPredsednikxxxxxx


title: Priporočilo Sveta z dne 11. julija 2017 v zvezi z nacionalnim programom reform Malte za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Malte za stabilnost za leto 2017

text:
               9.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/75

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 11. julija 2017
   v zvezi z nacionalnim programom reform Malte za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Malte za stabilnost za leto 2017
   (2017/C 261/17)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 16. novembra 2016 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2017. Evropski svet je na zasedanju 9. in 10. marca 2017 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 16. novembra 2016 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Malte ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 9. in 10. marca 2017. Svet je Priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 21. marca 2017 (3).

               (2)

               Malta bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilu 2.

               (3)

               Poročilo o državi za Malto za leto 2017 je bilo objavljeno 22. februarja 2017. V njem so bili ocenjeni napredek Malte pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 12. julija 2016, nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (4)

               Malta je 18. aprila 2017 predložila nacionalni program reform za leto 2017, 2. maja 2017 pa program stabilnosti za leto 2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Člen 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) določa, da lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (6)

               Za Malto trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v programu stabilnosti za leto 2017 načrtuje ohranitev presežka v nominalnem smislu v obdobju 2017-2020. Srednjeročni proračunski cilj, tj. uravnotežen proračunski položaj v smislu BDP, bo še naprej izpolnjen z nekaj pozitivne rezerve v celotnem obdobju programa. V skladu s programom stabilnosti naj bi delež dolga sektorja država v BDP ostal pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, tj. 60 % BDP, in se postopno znižal z 58,3 % BDP v letu 2016 na 47,6 % v letu 2020. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je za leto 2017 verjeten, za obdobje 2018–2020 pa previden. Hkrati obstajajo možna tveganja pri izvajanju, povezana z izvrševanjem proračuna.

               (7)

               Svet je 12. julija 2016 Malti za leto 2017 priporočil, naj doseže letno fiskalno prilagoditev v višini 0,6 % BDP, da bi se približala srednjeročnemu proračunskemu cilju. Podatki o realizaciji kažejo, da je Malta srednjeročni proračunski cilj dosegla že v letu 2016. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2017 naj bi se strukturni saldo povečal s presežka v višini 0,4 % BDP v letu 2017 na 0,7 % BDP v letu 2018 in tako ostal nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Na splošno Svet meni, da bo Malta v letih 2017 in 2018 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (8)

               Ne glede na doseganje srednjeročnega cilja tri leta pred rokom so povečanja odhodkov presegla rast potencialnega proizvoda. Če se bo to nadaljevalo, bo predstavljalo izziv za vzdržnost javnih financ, zlasti v primeru nepričakovanih pretresov na strani prihodkov. Malteški organi so izvedli preglede porabe na nekaterih področjih porabe, ki so še posebej pomembna za vzdržnost, in sicer na področju zdravstva, izobraževanja in usposabljanja ter socialne varnosti. Njihova uspešnost pri doseganju cilja bo odvisna od pravočasne in učinkovite izvedbe priporočil, sprejetih na podlagi teh pregledov. Poleg tega so malteške javne finance dolgoročno še naprej izpostavljene tveganjem za vzdržnost zaradi načrtovanih stroškov, povezanih s staranjem prebivalstva, v sektorjih zdravstva, dolgotrajne oskrbe in pokojnin. Strmo povečanje načrtovanih stroškov, povezanih s staranjem, je večinoma posledica odhodkov za pokojnine, ki naj bi se v skladu s poročilom o staranju prebivalstva za leto 2015 do leta 2060 po ocenah povečali za 3,2 odstotne točke BDP. Nekateri nedavno uvedeni ukrepi bodo verjetno ustvarili prihranke, ki pa najverjetneje ne bodo zadoščali za izravnavo naraščajočih pritiskov na porabo niti ne bodo odločilno izboljšali dolgoročne vzdržnosti, zato bodo morda potrebni dodatni ukrepi.

               (9)

               Malta je predložila več ukrepov za obravnavo dvojnega izziva pokojninskega sistema, to je zagotavljanja vzdržnosti in obenem ustreznih pokojninskih dohodkov. Ukrepi, uvedeni v proračunu za leto 2017, bodo po pričakovanjih nekoliko zmanjšali tveganje revščine za starejše ter rahlo izboljšali neto nadomestitveno stopnjo zajamčene minimalne pokojnine. Na splošno kazalniki ustreznosti pokojnin še vedno kažejo precejšnje možnosti za izboljšanje, tudi pri zmanjšanju velike vrzeli v pokritosti med spoloma.

               (10)

               Zastoji v cestnem prometu so postali ovira za poslovanje in njihovi zunanji (gospodarski in okoljski) stroški so bili ocenjeni na 274 milijonov EUR na leto ter naj bi se še povečevali. Poleg tega se emisije toplogrednih plinov zaradi prometa še naprej povečujejo in Malti verjetno ne bo uspelo doseči njenih ciljev glede emisij do leta 2020. Država je sprejela ambiciozno nacionalno prometno strategijo za obdobje do leta 2050 in operativni krovni prometni načrt za obdobje do leta 2025. Strategija in načrt vsebujeta raznolik sveženj ukrepov za racionalizacijo uporabe osebnih avtomobilov, spodbujanje alternativnih rešitev v zvezi z mobilnostjo ter učinkovitejšo uporabo večmodalnih in javnih prometnih sistemov. Čeprav naj bi ti ukrepi prinesli znatno izboljšanje, naj bi se preobremenjenost še povečevala, emisije toplogrednih plinov zaradi prometa pa naj bi se do leta 2030 le skromno zmanjševale.

               (11)

               Za finančni sistem je značilno precejšnje število tujih institucij, ki jih je poleg drugih dejavnikov pritegnilo tudi ugodno davčno okolje. Malta je edina država članica, ki za obdavčenje podjetij uporablja polni imputacijski sistem in nudi sistem vračljivih davčnih odbitkov. Ima obsežno mrežo sporazumov o dvojnem obdavčevanju in privlačen status davčnega rezidenta za posameznike. Vendar predstavlja nadzor nad mednarodno usmerjenim poslovanjem izziv. Finančni sektor izvaja večino svojih dejavnosti zunaj Malte. V zvezi s tem je Malta pozvala MDS in Svetovno banko, naj do konca leta 2018 izvedeta program za ocenjevanje finančnega sektorja. Poleg tega je Malta podpisnica sklepa EIOPA iz januarja 2017 o sodelovanju organov za zavarovalni nadzor. ECB je na podlagi lastne ocene in osnutka sklepa malteškega organa za finančne storitve nedavno sklenila, da malemu ponudniku spletnega bančništva, ki zbira depozite tudi zunaj Malte, odvzame dovoljenje za opravljanje bančnih storitev.

               (12)

               V pravosodnem sistemu je kljub doseženemu napredku potrebno dodatno izboljšanje učinkovitosti. Čeprav je vlada predlagala nove ukrepe o drugi možnosti in insolventnosti, dolgi insolvenčni postopki in postopki za odpust dolgov škodijo kakovosti poslovnega okolja na Malti. Poleg tega okvir za odpust dolgov ne določa časovnega roka, zato ni pravne varnosti. Za odpravo teh pomanjkljivosti je bila predlagana sprememba zakona o gospodarskih družbah, ki znatno spreminja pravni okvir o insolventnosti, med drugim uvaja možnost mediacije. Učinek teh sprememb bo treba še analizirati.

               (13)

               Na celotnem spektru znanj in spretnosti prihaja do pomanjkanja delovne sile, prilagajanje ponudbe znanj in spretnosti potrebam trga dela pa še vedno ni dokončano. Znaten delež malteške delovne sile je še vedno nizko usposobljen. Čeprav se stopnja izobrazbe viša, je stopnja zgodnjega opuščanja šolanja še vedno visoka. Pridobivanje osnovnih znanj med mladimi je še vedno šibko. Dostop do vseživljenjskega učenja in udeležba v njem – s sodelovanjem delodajalcev – se izboljšujeta tudi med nizko usposobljenimi, vendar je treba glede na obseg izziva nadaljevati s tovrstnimi prizadevanji. Po pričakovanjih bodo znatne naložbe v sistem izobraževanja in usposabljanja začele prinašati rezultate, zlasti če bodo ukrepi v prihodnosti ohranjeni in izboljšani. Stopnje zaposlenosti se enakomerno izboljšujejo in brezposelnost se je znižala pod 5 %. Vendar je udeležba na trgu dela še vedno med najnižjimi v Uniji, zlasti med starejšimi osebami in nizko usposobljenimi ženskami, kar kaže tudi na preostala tveganja socialne izključenosti pri tistih, ki se ne morejo prilagajati hitro spreminjajočemu se gospodarstvu. Sedanje naložbe v to politiko bi zato bilo treba še naprej ohranjati, zlasti prek nedavno ustanovljenega nacionalnega sveta za znanja in spretnosti, ter skrbno spremljati nadaljnji razvoj.

               (14)

               V okviru evropskega semestra 2017 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Malte in jo objavila v poročilu o državi za leto 2017. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2017 in nacionalni program reform za leto 2017 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Malta prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Malti, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (15)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2017, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

         PRIPOROČA, da Malta v letih 2017 in 2018 ukrepa tako, da:

               1.

               Poveča obseg tekočih pregledov porabe na širši javni sektor in uvede javnofinančne odhodke na podlagi uspešnosti.

               2.

               Zagotovi učinkovit nacionalni nadzor nad mednarodno usmerjenim poslovanjem finančnih institucij, ki imajo dovoljenje za poslovanje na Malti, in sicer prek okrepljenega sodelovanja z nadzorniki v državah, v katerih ta podjetja poslujejo.

      V Bruslju, 11. julija 2017

            Za Svet

            Predsednik

         T. TÕNISTE

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (3)  UL C 92, 24.3.2017, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0440

Priporočilo za mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Grčije, 2004–2007  /* SEK/2005/0440 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 6.4.2005SEK(2005) 440 končnoPriporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Grčije, 2004–2007(predložena s strani Komisije)  OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] določa, da morajo sodelujoče države članice, torej tiste, ki so sprejele enotno valuto, Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti. V skladu s členom 5 te uredbe mora Svet preučiti vse programe stabilnosti na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem, ko preuči program, mora Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podati mnenje. V skladu z Uredbo morajo države članice predložiti letne dopolnitve svojih programov stabilnosti, katere lahko prav tako preuči Svet v skladu z istimi postopki.Glede na javnofinančni primanjkljaj v višini 3,2 % BDP in delež dolga v višini 103,0 % BDP, zabeležen v letu 2003, je Svet sklenil, da je bil primanjkljaj Grčije na dan 5. julija 2004 prevelik, in priporočil, naj se prekomerni primanjkljaj popravi najpozneje do leta 2005. Svet je 18. januarja 2005 odločil, da Grčija na podlagi teh priporočil ni sprejela učinkovitih ukrepov. Svet se je 17. februarja 2005 tudi na podlagi priporočila Komisije v skladu s členom 104(9) odločil Grčiji poslati poziv, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja pod prag 3 % BDP najkasneje so leta 2006. Zahteval je tudi, da morajo grški organi določiti in nadzorovati še druge dejavnike poleg neto zadolževanja, ki prispevajo k spremembi stopenj dolga, in izboljšati zbiranje in obdelavo javnofinančnih podatkov.Prvi program stabilnosti Grčije, ki je obravnaval obdobje 2000–2004, je bil predložen 19. junija 2000, Svet pa ga je ocenil 12. februarja 2001. Dopolnitve so bile predložene vsako naslednje leto. Grčija je 17. decembra 2004 predložila dopolnitev svojega programa stabilnosti za obdobje 2004–2007. Komisija je ni ocenila. Revizijo dopolnitve programa stabilnosti so predložili 21. marca 2005. 29. marca so objavili fiskalni paket, ki vsebuje dodatne ukrepe. Službe Komisije so izdelale tehnično oceno te dopolnitve ob upoštevanju rezultatov, gospodarskih napovedi služb Komisije iz spomladi 2005 ter ob upoštevanju kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov, priporočil v širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2003–2005 ter načel, določenih v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o okrepitvi usklajevanja proračunskih politik[3]. Iz te ocene izhaja naslednje:-  21. marca 2005 je bila predložena revidirana dopolnitev programa stabilnosti Grčije iz leta 2004, ki pokriva obdobje od leta 2004 do 2007. Cilji v programu upoštevajo proračunski vpliv fiskalnega paketa, ki ga je vlada objavila 29. marca, da bi okrepila izvajanje revidiranega programa, vključno z javnimi prizadevanji, v skladu s katerimi se v predlogu proračuna za leto 2006 načrtuje primanjkljaj pod 3 % BDP. Program delno ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Program ne vsebuje podrobnosti o ukrepih, s katerimi naj bi dosegli cilje za leto 2007. Razvoj cen je izmerjen na osnovi deflatorja izdatkov za zasebno porabo in ne na osnovi harmoniziranega indeksa cen življenjskih potrebščin. Glede osnovnih predpostavk mednarodnega ekonomskega okolja program ne vsebuje podatkov o svetovni rasti BDP brez EU niti stopnje rasti na zadevnih tujih trgih, kot to zahteva kodeks ravnanja.-  Program upošteva tri različne makroekonomske scenarije. Tako imenovani osnovni scenarij sovpada z makroekonomskim okvirom iz proračuna za leto 2005. Optimistično predpostavlja, da bo grško gospodarstvo uspelo ohraniti zagon, ki ga je zahvaljujoč močnemu domačemu povpraševanju pridobilo do leta 2004. Ta scenarij je jasno zunaj trenutnega obsega napovedi. V drugem, manj optimističnem scenariju, ki je v skladu z že zastarelo napovedjo služb Komisije iz jeseni 2004, je rast BDP napovedana na 3,3 % v programskem obdobju. Nazadnje naj bi v tretjem scenariju realni BDP zrasel za 2,9 % v letu 2005 in se v letih 2006 in 2007 povzpel na mejne 3 %, kar je v glavnem v skladu z napovedjo služb Komisije spomladi 2005. Tako je treba po najnovejših razpoložljivih podatkih tretji scenarij upoštevati kot najbolj izvedljivega in ga uporabiti kot referenco za oceno programa. Podatki v scenariju pomenijo stopnjo rasti potencialnega proizvoda, ki se v programskem obdobju postopno zmanjšuje z okrog 3,3 % v letu 2005 na 3 % v letu 2007. To je tudi na splošno v skladu z ocenami iz napovedi služb Komisije spomladi 2005. Ocenjuje se, da upočasnjevanje, na katerem temelji stopnja rasti, izhaja iz skupne faktorske produktivnosti. Precejšnja pozitivna proizvodna vrzel, zabeležena v letu 2004, naj bi se zmanjševala do leta 2007.-  V skladu s stopnjami primanjkljaja in dolga, ki jih je Grčija marca 2005 navedla v poročilu skladno z Uredbo Sveta (ES) št. 3605/93 (v nadaljnjem besedilu priglasitev postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem), se ocenjuje, da je javnofinančni saldo zabeležil primanjkljaj v višini 6,1 % BDP (6,0 % BDP po opredelitvi ESR95, tj. ob neupoštevanju tokov, ki izhajajo iz zamenjalnih (swap) transakcij). Ta primanjkljaj je za 0,8 odstotne točke višji kot po oceni grške vlade (5,3 % BDP) v času priglasitve postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem septembra 2004. Priglasitev postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem marca 2005 predstavlja dodatno odstopanje, ki poleg 0,3 odstotne točke BDP višjih plačil obresti in davčnih primanjkljajev vsebuje še prekoračitve odhodkov, vredne dodatne pol odstotne točke BDP, poleg tistih, odkritih septembra 2004 v priglasitvi postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Eurostat 18. marca 2004 ni potrdil podatkov o primanjkljaju za Grčijo zaradi nedoslednega beleženja tokov med proračunoma Grčije in EU. Eurostat je tudi ugotovil, da izdatki v zvezi z zdravstvenim varstvom in olimpijskimi igrami za pretekla leta še niso dokončni. Zato je treba vladne podatke o primanjkljaju za leto 2004 in prej popraviti navzgor.-  Referenčni scenarij, uporabljen za oceno programa, namerava doseči znižanje nominalnega javnofinančnega primanjkljaja za 3,6 odstotne točke v programskem obdobju, s 6,1 % BDP v letu 2004 na 2,4 % v letu 2007. Proračunska prilagoditev se bo v največji meri izvajala v letu 2005, manj v letu 2006, v letu 2007 pa naj bi prilagoditev znašala le še 0,5 odstotne točke BDP. Cilj strategije je zmanjšati primanjkljaj pod referenčno vrednost 3 % BDP v letu 2006 v skladu z Odločbo Sveta iz člena 104(9). Da bi dosegli cilje, program temelji na prepletanju ukrepov za večanje prihodkov in omejevanje izdatkov, kar bi moralo imeti za posledico naraščanje primarnih presežkov. Predvideno je, da se bo primarna bilanca s primanjkljaja 0,4 % BDP v letu 2004 prevesila na presežek 1,8 % BDP v letu 2005 in narasla na 3,3 % BDP do konca obdobja. V ciklično prilagojenem smislu na podlagi izračunov služb Komisije, izračunanih v skladu s soglasno dogovorjeno metodologijo po podatkih iz programa, bi primanjkljaj padel s 7,0 % BDP v letu 2004 na 4,4 % BDP v letu 2005, 3,5 % BDP v letu 2006 in 3 % v letu 2007.-  Cilji primanjkljaja v referenčnem scenariju so nižji od tistih, napovedanih v napovedi služb Komisije spomladi 2005, ki napoveduje primanjkljaje 4,5 % BDP v letu 2005 in 4,4 % BDP v letu 2006. Pomemben del razlike se da pojasniti s proračunskimi vplivi v letu 2005 in učinki prenosa v leto 2006 dodatnih fiskalnih ukrepov, ki bi morali biti izvedeni v letu 2005 in so bili najavljeni po objavi napovedi Komisije, znašajo pa okrog 0,5 odstotne točke BDP v letu 2005 in 0,9 odstotne točke v letu 2006. Poleg tega je tudi nekaj negativnih tveganj pri proračunskih obetih za leto 2005 in kasneje tako na strani prihodkov kot odhodkov. Zlasti projekcije gibanja prispevkov za socialno varnost so videti precej ugodne, medtem ko bi bilo gibanje v zdravstvu in plačah v javnem sektorju podcenjeno. Zato bodo grški organi v skladu s svojimi prizadevanji, objavljenimi 29. marca, poleg ukrepov, napovedanih v letu 2005, morali izvesti dodatne ukrepe v letu 2006, da bodo dejansko zmanjšali primanjkljaj pod prag 3 %. Brez konjunkturnih dejavnikov napovedujejo službe Komisije v letih 2005 in 2006 primanjkljaj nad 5 %, ki ostaja nad 3 % BDP tudi ob upoštevanju dodatnih ukrepov iz marca. Zato proračunska naravnanost v programu ne zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev 3 % referenčne vrednosti BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih niti ne dosega srednjeročnega cilja Pakta stabilnosti in rasti, ki je doseči proračunski položaj blizu ravnovesja ali v presežku do konca programskega obdobja.-  Delež dolga naj bi se zmanjšal s 110,5 % BDP v letu 2004 na samo 109,5 % v letu 2005 in nato na 107,2 % v letu 2006 in 104,7 % v letu 2007. Naraščanje primarnih presežkov in visoka nominalna rast BDP bodo glavne gonilne sile za predvideno gibanje zmanjševanja dolga. Hitrejše zmanjševanje javnega dolga ovirajo usklajevanja stanj in tokov, ki so znatno povečevala dolg; načrtovano je, da bodo ostala pomembna kljub načrtovanim prihodkom od privatizacije in čeprav v primerjavi z letom 2004 upadajo. Program zagotavlja podrobne izkaze o ukrepih za usklajevanje stanj in tokov v letu 2004. Zato se zdi, da je bil dosežen napredek pri določitvi virov usklajevanja stanj in tokov. Vendar pa program ne zagotavlja podrobnosti o izvoru načrtovanih usklajevanj stanj in tokov v letih 2005–2007. Razvoj deleža javnega dolga je ob upoštevanju tveganj za zgoraj navedene proračunske cilje lahko manj ugoden od napovedanega.-  Program vsebuje pregled vladnega programa strukturnih reform, ki se osredotoča na preusmeritev javnih izdatkov v bolj produktivne namene. Opisuje tudi ukrepe za zmanjšanje stroškov za ustanovitev podjetij in za odpiranje trgov konkurenci, posebej za mrežne gospodarske panoge. Glede zdravstva vlada pripravlja reformo za zagotovitev finančne vzdržnosti in za odpravo nekaterih pomanjkljivosti v sistemu. Vendar so načrti za daljnosežno reformo še v preliminarni fazi, program pa ne navaja podrobnosti o ustreznih ukrepih. Glede prestrukturiranja izdatkov proračun za leto 2005 predvideva zmanjšanje izdatkov za porabo, nominalno za več kot 16 %. Tako zmanjševanje stroškov se zdi optimistično, saj vpliva na določene elemente proračuna (plače, socialni transferji), katerih trendi so vedno kazali veliko prilagodljivost glede ukrepov za nadzor nad porabo.-  Videti je, da je dolgoročna vzdržnost javnih financ v Grčiji resno ogrožena tudi zaradi zelo pomembnih predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva. Načrtovano znatno povečanje stroškov, povezanih s staranjem prebivalstva, kaže na nujnost dodatnih ukrepov za nadzor izdatkov za pokojnine javnega sektorja skupaj s strogim izvajanjem načrtovanih ukrepov reforme. V programu opisana strategija temelji predvsem na izvajanju sprejetih pokojninskih reform in potrebni srednjeročni konsolidaciji javnih financ. Kljub temu ostaja bruto javni dolg v razmerju do BDP nad 100 % BDP v programskem obdobju, čeprav je bilo načrtovano njegovo znižanje. Tudi če bi izvedli načrtovano konsolidacijo proračuna v programskem obdobju, se pojavlja precejšnja vrzel v vzdržnosti, ki kaže na potrebo po široko zasnovanem pristopu za zagotovitev vzdržnosti javnih financ. Ti rezultati kažejo na to, da strategija, ki temelji izključno na konsolidaciji proračuna, ni videti izvedljiva.-  Na splošno so ekonomske politike, opisane v posodobitvi programa, delno skladne s splošnimi smernicami državne gospodarske politike na področju javnih financ. Program zlasti ne opisuje dovolj učinkovitih ukrepov, da bi dosegli položaj blizu ravnovesja ali v presežku. Ciklično prilagojeni primanjkljaj, ki so ga izračunale službe Komisije v skladu s soglasno dogovorjeno metodologijo po podatkih iz referenčnega scenarija, bo ostal nad 3 % BDP v programskem obdobju, čeprav je bilo načrtovano izboljšanje za 0,5 % BDP na leto. Vendar pa je v okviru poziva Sveta Grčiji z dne 17. februarja v skladu s členom 104(9) Komisija[4] sklenila, da je ta proračunska strategija skladna s priporočili Sveta in zato glede postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem trenutno ne potrebuje nadaljnjih ukrepov. Nova ocena skladnosti s takimi priporočili bo izvedena na podlagi poročila, ki ga morajo grški organi predstaviti oktobra, kot je predvideno v Odločbi Sveta.-  Glede na zgoraj navedeno oceno bi bilo primerno, da Grčija (i) izvede potrebne trajne ukrepe, ki bi vodili do zmanjšanja čezmernega primanjkljaja najpozneje do leta 2006; (ii) zmanjša ciklično prilagojeni primanjkljaj za najmanj 0,5 % BDP od leta 2007 naprej, po možnosti z ukrepi za nadzor nad primarno porabo, ki bi srednjeročno vodili do položaja blizu ravnovesja ali v presežku; (iii) izboljša prizadevanja za določitev in nadzor še drugih dejavnikov, poleg neto zadolževanja, ki prispevajo k spremembi stopenj dolga, da bi zagotovili zmanjšanje delež bruto javnega dolga in se čim hitreje približali referenčni vrednosti; (iv) nadzoruje izdatke za pokojnine javnega sektorja in strogo izvaja načrtovane reforme, da se zagotovi vzdržnost javnih financ, in (v) izboljša zbiranje in obdelavo javnofinančnih podatkov v sodelovanju z Eurostatom, predvsem z uporabo mehanizmov, ki zagotavljajo hitre in točne podatke.Na podlagi te ocene je Komisija sprejela priloženo priporočilo za Mnenje Sveta o revidirani dopolnitvi programa stabilnosti Grčije in ga pošilja Svetu.Priporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Grčije, 2004–2007SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Dne 12. aprila 2005 je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Grčije, ki obravnava obdobje od leta 2004 do leta 2007. Program delno ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Program ne navaja podrobnosti o ukrepih do leta 2007. Razvoj cen je izmerjen na osnovi deflatorja izdatkov za zasebno porabo in ne na osnovi harmoniziranega indeksa cen življenjskih potrebščin. Glede osnovnih predpostavk mednarodnega ekonomskega okolja program ne vsebuje podatkov o svetovni rasti BDP brez EU niti stopnje rasti na zadevnih tujih trgih, kot to zahteva kodeks ravnanja. V skladu s tem je Grčija pozvana, da doseže skladnost z zahtevami po podatkih.2.  Program upošteva tri različne makroekonomske scenarije. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, vključenih v spomladansko napoved služb Komisije, kot referenca za oceno programa ni upoštevan osnovni, ampak drugi možni scenarij, ker se zdi, da odraža uresničljive makroekonomske predpostavke. V tem referenčnem scenariju, uporabljenem za oceno programa, naj bi realni BDP zrasel za 2,9 % v letu 2005 in se v letih 2006 in 2007 povzpel na mejne 3 %. Za potencialno rast proizvodnje se pričakuje, da se bo v programskem obdobju postopno zmanjševala z okrog 3,3 % v letu 2005 na 3 % v letu 2007, medtem ko naj bi se precejšnja pozitivna proizvodna vrzel zmanjševala do leta 2007.3.  Dne 5. julija 2004 je Svet sklenil, da je primanjkljaj Grčije previsok in priporočil, naj ga Grčija zmanjša najpozneje do leta 2005. Svet je 18. januarja 2005 odločil, da Grčija na podlagi teh priporočil ni sprejela učinkovitih ukrepov. Svet se je 17. februarja 2005 v skladu s členom 104(9) odločil Grčiji poslati poziv, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja pod prag 3 % BDP najkasneje so leta 2006. Zahteval je tudi, da morajo grški organi določiti in nadzorovati še druge dejavnike poleg neto zadolževanja, ki prispevajo k spremembi stopenj dolga, in izboljšati zbiranje in obdelavo javnofinančnih podatkov.4.  Glede na priglasitev postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem marca 2005 se ocenjuje, da je javnofinančni saldo zabeležil primanjkljaj v višini 6,1 % BDP. Ta primanjkljaj je 0,8 odstotne točke višji kot je po oceni grške vlade (5,3 % BDP) jeseni 2004 v času priglasitve postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem septembra 2004, kar odraža nadaljnje davčne primanjkljaje in prekoračitve odhodkov, vredne dodatne pol odstotne točke BDP. Eurostat 18. marca 2005 ni potrdil podatkov o primanjkljaju za Grčijo in je omenil, da bo zaradi nekaterih spornih vprašanj vladne podatke o primanjkljaju za leto 2004 in prej treba popraviti navzgor.5.  Cilj proračunske strategije grške vlade je zmanjšati primanjkljaj pod referenčno vrednost 3 % BDP v letu 2006, v skladu z Odločbo Sveta iz člena 104(9) s prepletanjem ukrepov za večanje prihodkov in omejevanje izdatkov, kar bi moralo imeti za posledico naraščanje primarnih presežkov. V ta namen je grška vlada dodatno sprejela paket fiskalnih ukrepov za leto 2005, poleg tistih, vključenih v proračun za leto 2005, ki imajo trajne učinke na naslednja leta. Referenčni scenarij namerava doseči znižanje nominalnega javnofinančnega primanjkljaja za 3,6 odstotne točke v programskem obdobju iz 6,1 % BDP v letu 2004 na 2,4 % v letu 2007. Predvideno je, da se bo primarna bilanca s primanjkljaja 0,4 % BDP v letu 2004 znatno izboljšala na presežek 1,8 % BDP v letu 2005 in narasla na 3,3 % BDP do konca obdobja.6.  Obstaja tveganje, da bi bili proračunski rezultati za leto 2005 in kasneje slabši, kot je napovedano v programu. Zlasti trendi pri prispevkih za socialno varnost in izdatkih za javno porabo so bili napovedani ugodno, medtem ko predvideni prilagoditveni ukrepi, predvsem v letih zunaj programa, niso zadostno navedeni. Poleg tega v programu ni predvidenih ukrepov, ki bi izravnali morebitne učinke prenosa novih statističnih revizij za leto 2004 in prej. Grški organi so objavili, da so pripravljeni izvesti dodatne ukrepe v letu 2006, poleg tistih, že sprejetih v letu 2005, da bodo dejansko zmanjšali primanjkljaj pod referenčno vrednost 3 % v letu 2006, kot je zahteval Svet. Proračunska naravnanost v programu ne zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev tega praga ob običajnih makroekonomskih nihanjih niti ne dosega srednjeročnega cilja Pakta stabilnosti in rasti, ki je doseči proračunski položaj blizu ravnovesja ali v presežku do konca programskega obdobja.7.  Delež dolga naj bi se zmanjšal s 110,5 % BDP v letu 2004 na samo 109,5 % v letu 2005 in nato na 107,2 % v letu 2006 in 104,7 % v letu 2007. Hitrejše zmanjševanje javnega dolga ovirajo usklajevanja stanj in tokov, ki so znatno povečevala dolg, za katera je načrtovano, da bodo ostala pomembna kljub načrtovanim prihodkom od privatizacije, čeprav v primerjavi z letom 2004 upadajo. Razvoj deleža javnega dolga je ob upoštevanju tveganj za zgoraj navedene proračunske cilje lahko manj ugodno v primerjavi z napovedanim.8.  Videti je, da je dolgoročna vzdržnost javnih financ v Grčiji resno ogrožena tudi zaradi zelo pomembnih predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva. Načrtovano znatno povečanje stroškov, povezanih s staranjem prebivalstva, kaže na nujnost dodatnih ukrepov za nadzor izdatkov za pokojnine javnega sektorja skupaj s strogim izvajanjem načrtovanih ukrepov reforme.9.  Ekonomske politike, opisane v dopolnitvi, so deloma skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik za zadevno državo na področju javnih financ. Program zlasti ne opisuje dovolj učinkovitih ukrepov, da bi dosegli položaj blizu ravnovesja ali v presežku. Ciklično prilagojeni primanjkljaj, ki so ga izračunale službe Komisije v skladu s soglasno dogovorjeno metodologijo po podatkih iz referenčnega scenarija, bo ostal nad 3 % BDP v obdobju programa, čeprav je bilo načrtovano izboljšanje za 0,5 % BDP na leto. Vendar pa je glede na sprejete ukrepe za odpravo fiskalnih neravnovesij ta proračunska strategija skladna s priporočili Sveta v njegovem pozivu Grčiji 17. februarja v skladu s členom 104(9) in zato glede postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem trenutno ne potrebuje nadaljnjih ukrepov. Nova ocena skladnosti s takimi priporočili bo izvedena na podlagi poročila, ki ga morajo grški organi predstaviti oktobra, kot je predvideno v pozivu Sveta.* * *Glede na zgoraj navedeno oceno Svet meni, da bi morala Grčija:-  izvajati potrebne trajne ukrepe, ki bi vodili do zmanjšanja čezmernega primanjkljaja najpozneje do leta 2006;-  zmanjšati ciklično prilagojeni primanjkljaj za najmanj 0,5 % BDP od leta 2007 naprej, po možnosti z ukrepi za nadzor nad primarno porabo, ki bi srednjeročno vodili do položaja blizu ravnovesja ali v presežku;-  izboljševati prizadevanja za določitev in nadzor še drugih dejavnikov, poleg neto zadolževanja, ki prispevajo k spremembi stopenj dolga, da bi zagotovili zmanjšanje delež bruto javnega dolga in se čim hitreje približali referenčni vrednosti;-  nadzorovati izdatke za pokojnine javnega sektorja in strogo izvajati načrtovane reforme, da se zagotovi vzdržnost javnih financ;-  še naprej izboljševati zbiranje in obdelavo javnofinančnih podatkov v sodelovanju z Eurostatom, predvsem z uporabo mehanizmov, ki zagotavljajo hitre in točne podatke.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realni BDP (spremembe v %) | PS mar. 2005 | 4,2 | 2,9 | 3,0 | 3,0 |COM mar. 2005 | 4,2 | 2,9 | 3,1 |PS dec. 2003 | 4,2 | 4,0 | 3,8 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | PS mar. 2005 | 3,0 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |COM mar. 2005 | 3,0 | 3,2 | 3,2 |PS dec. 2003 | 3,0 | 2,8 | 2,6 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (% v BDP)(*) | PS mar. 2005 | -6,1 | -3,7 | -2,9 | -2,4 |COM mar. 2005 | -6,1 | -4,5 | -4,4 |PS dec. 2003 | -1,2 | -0,5 | 0,0 | ni podatkov |Primarni saldo (% v BDP)(*) | PS mar. 2005 | -0,4 | 1,8 | 2,7 | 3,3 |COM mar. 2005 | -0,4 | 1,0 | 1,0 |PS dec. 2003 | 4,7 | 5,1 | 5,3 | ni podatkov |Ciklično prilagojen saldo (% v BDP)(*) | PS mar. 2005(1) | -7,0 | -4,4 | -3,5 | -3,0 |COM mar. 2005 | -7,1 | -5,5 | -5,3 |PS dec. 2003 | -1,2 | -0,5 | 0,0 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS mar. 2005 | 110,5 | 109,5 | 107,2 | 104,7 |COM mar. 2005 | 110,5 | 110,5 | 108,9 |PS dec. 2003 | 98,5 | 94,6 | 90,5 | ni podatkov |Opomba: 1Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. (*) Napovedi Komisije ne upoštevajo ukrepov, objavljenih 29. marca. Viri: Revidirana dopolnitev programa stabilnosti iz marca 2005 (PS); Gospodarske napovedi služb Komisije spomladi 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Popravljeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov, ki ga je potrdil Ekonomsko-finančni svet dne 10.7.2001.[3] COM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Sporočilo Komisije o ukrepih, ki jih je sprejela Grčija v odgovor na obvestilo v skladu s členom 104(9) Pogodbe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so po njegovem mnenju potrebni za odpravo stanja čezmernega primanjkljaja (SEC(2005) 443, 6.4.2005).[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Priporočilo Priporočilo Sveta za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Finskem

text:
     SL

SL        SL
 ---pagebreak---            EVROPSKA KOMISIJA

                                             Bruselj, 15.6.2010
                                             SEC(2010) 747 konč.

                               Priporočilo

                        PRIPOROČILO SVETA

     za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Finskem

SL                                                                    SL
 ---pagebreak---                                               Priporočilo

                                          PRIPOROČILO SVETA

                za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Finskem

     SVET EVROPSKE UNIJE JE –

     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 126(7) Pogodbe,

     ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

     ob upoštevanju naslednjega:

     (1)    V skladu s členom 126 Pogodbe se države članice izogibajo čezmernemu
            javnofinančnemu primanjkljaju.

     (2)    Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za
            izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki prispeva k
            ustvarjanju delovnih mest.

     (3)    Leta 2005 je bil Pakt za stabilnost in rast prenovljen, da bi se okrepili njegova
            učinkovitost in gospodarski temelji ter ohranila dolgoročna vzdržnost javnih financ.
            Cilj prenove pakta je bil zagotoviti, da se v vseh fazah postopka v zvezi s čezmernim
            primanjkljajem v celoti upošteva predvsem gospodarsko in proračunsko ozadje. Na ta
            način Pakt za stabilnost in rast zagotavlja okvir, ki podpira vladne politike za hitro
            ponovno vzpostavitev trdnih proračunskih stanj, pri tem pa upošteva gospodarske
            razmere.

     (4)    Svet je [13. julija 2010] v skladu s členom 126(6) Pogodbe odločil, da ima Finska
            čezmeren primanjkljaj.

     (5)    V skladu s členom 126(7) Pogodbe in členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 o
            pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem1 (ki je
            del Pakta za stabilnost in rast) mora Svet poleg tega na državo članico nasloviti
            priporočila z namenom, da se stanje čezmernega primanjkljaja v danem roku odpravi.
            V priporočilu morata biti za zadevno državo članico določena rok največ šestih
            mesecev za sprejetje učinkovitih ukrepov za odpravo čezmernega primanjkljaja in rok
            za odpravo čezmernega primanjkljaja, ki mora biti dosežena v letu, ki sledi letu
            ugotovitve obstoja čezmernega primanjkljaja, razen v posebnih okoliščinah. Pri
            ugotavljanju, ali obstajajo posebne okoliščine, je treba upoštevati „pomembne
            dejavnike“, kot so pojasnjeni v členu 2(3) Uredbe (ES) št. 1467/97. Poleg tega mora
            Svet v priporočilu za odpravo čezmernega primanjkljaja zahtevati, da se doseže

     1
            UL L 209, 2.8.1997, str. 6.

SL                                                 2                                                  SL
 ---pagebreak---            minimalno letno izboljšanje strukturnega salda, tj. ciklično prilagojeni saldo brez
           enkratnih in drugih začasnih ukrepov, v višini vsaj 0,5 % BDP.

     (6)   V primeru Finske so se pomembni dejavniki, kakor so pojasnjeni v členu 2(3) Uredbe
           (ES) št. 1467/97 in proučeni v poročilu Komisije iz člena 124(3), šteli za ugodne.
           Vendar ne kažejo na obstoj posebnih okoliščin, ki bi dovoljevale odstopanja od
           predpisanega roka za odpravo primanjkljaja. Predvsem bo po napovedih služb
           Komisije iz pomladi 2010 javnofinančni primanjkljaj ob predpostavki nespremenjenih
           politik že v letu 2011 padel nekoliko pod referenčno vrednost 3 %.

     (7)   Pred svetovno krizo je Finska v javnih financah ustvarila precejšen presežek. To je
           Finski omogočilo zagotovitev sorazmerno velikih diskrecijskih fiskalnih spodbud v
           višini 1,8 % BDP v letu 2009 in 1,1 % BDP v letu 2010 ter delovanje avtomatskih
           stabilizatorjev v celoti. Zato je javnofinančni primanjkljaj v letu 2009
           znašal 2,2 % BDP. Na podlagi obvestila o postopku v zvezi s čezmernim
           primanjkljajem, ki ga je aprila 2010 predstavilo ministrstvo za finance, naj bi se
           primanjkljaj v letu 2010 dodatno povečal na 4,1 % BDP. Po napovedih služb Komisije
           iz pomladi bo primanjkljaj v letu 2010 nekoliko manjši, in sicer 3,8 % BDP. Tretji
           rebalans proračuna, ki ga je ministrstvo za finance parlamentu predložilo
           14. maja 2010, nakazuje, da bi lahko bili davčni prihodki v letu 2010 za 0,5 % BDP
           višji od pričakovanih, zlasti zaradi večjih prihodkov iz davkov na prihodke pravnih
           oseb. To kaže na tveganje, da so trenutne napovedi glede javnih financ ocenjene
           prenizko, vendar ker te napovedi niso bile celovito posodobljene, načrtovani
           primanjkljaj za leto 2010 ni bil uradno spremenjen, trenutna ocena pa tako ostaja
           veljavna. Tako ministrstvo za finance kot službe Komisije napovedujejo, da bo
           javnofinančni primanjkljaj ob predpostavki nespremenjenih politik v letu 2011 padel
           nekoliko pod referenčno vrednost 3 % BDP. Na podlagi napovedi služb Komisije kaže
           odprava čezmernega primanjkljaja v letu 2011 na fiskalna prizadevanja v višini
           približno 0,3 odstotne točke BDP v letu 2011.

     (8)   Glavno orodje za nadzor državne porabe so večletne omejitve porabe, ki izključujejo
           ciklično občutljive postavke porabe, zaradi česar lahko avtomatski stabilizatorji v
           celoti delujejo. Ta ureditev, zlasti prosto delovanje avtomatskih stabilizatorjev, je v
           obdobju krize sicer podpirala gospodarsko dejavnost in socialno kohezijo, privedla pa
           je tudi do razmeroma strmega nazadovanja javnih financ. Ta proračunski okvir zato
           učinkovito podpira zmanjšanje pritiskov državnih odhodkov, vključno s socialnimi
           odhodki, šele ko je oživitev gospodarstva že v polnem teku. Za velik del odhodkov v
           zvezi s staranjem prebivalstva, kot so odhodki za izobraževanje, zdravstvo in
           dolgotrajno oskrbo, so odgovorni lokalni organi, ki jih omejevanje odhodkov na
           centralni ravni ne zavezuje. Da bi vedno večje odhodke uravnotežili, so se stopnje
           lokalnih davkov praviloma povečale, s čimer se je na lokalni ravni sicer izognilo
           kopičenju dolga, se je pa zaradi tega povečala skupna nacionalna davčna obremenitev.
           Vlada izvaja srednjeročno reformo sestave lokalnih oblasti in javnih storitev, s čimer
           namerava obrzdati rast odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva.

     (9)   V mnenju z dne 26. aprila 2010 o zadnjem posodobljenem programu Finske za
           stabilnost je Svet ocenil dolgoročno vzdržnost finskih javnih financ ter organe pozval,
           naj sprejmejo pravočasne ukrepe za opredelitev celovite in konkretne srednjeročne
           strategije za fiskalno konsolidacijo od leta 2011, tudi za doseganje srednjeročnega
           cilja, in za obnovitev dolgoročne vzdržnosti javnih financ.

SL                                                3                                                  SL
 ---pagebreak---      (10)   V letu 2009 je javni dolg znašal 44 % BDP. V skladu z obvestilom o postopku v zvezi
            s čezmernim primanjkljajem iz aprila naj bi razmerje dolga do BDP v letu 2010
            naraslo na 49,9 %. Po napovedih Komisije iz pomladi bo razmerje dolga do BDP
            rastlo nekoliko hitreje in bo v letu 2010 znašalo 50,5 %, v letu 2011 pa se bo povečalo
            na 54,9 % BDP, tako da bo še vedno pod referenčno vrednostjo 60 % BDP.

     (11)   Za strožji nadzor v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem bo treba
            redno in pravočasno spremljati napredek pri izvajanju strategije fiskalne konsolidacije.
            V tem okviru bi bilo v prihodnje posodobitve programa Finske za stabilnost primerno
            vključiti posebno poglavje o tem vprašanju.

     (12)   Svet meni, da bi morali ukrepi za proračunsko konsolidacijo na splošno zagotoviti
            trajno izboljšanje javnofinančnega salda, hkrati pa bi morali biti usmerjeni k
            povečevanju kakovosti javnih financ in krepitvi možnosti za gospodarsko rast –

     SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

     (1)    Ob upoštevanju, da je proračunsko stanje Finske v letu 2010 posledica ukrepov v
            višini 1,8 % BDP v letu 2009 in 1,1 % BDP v letu 2010, ki so ustrezen odziv na upad
            gospodarske rasti in na splošno skladni z načeli evropskega načrta za oživitev
            gospodarstva, kot tudi prostega delovanja avtomatskih stabilizatorjev, bi morali finski
            organi najpozneje do leta 2011 odpraviti sedanji čezmerni primanjkljaj.

     (2)    Finski organi bi morali javnofinančni primanjkljaj z ukrepi v srednjeročnem obdobju
            znižati pod 3 % BDP na verodostojen in vzdržen način. Zato bi morali finski organi
            zlasti:
            (a)    v letu 2010 izvajati fiskalne ukrepe, kot je predvideno v zadnji posodobitvi
                   programa za stabilnost, pri čemer morajo zagotoviti, da bo načrtovano
                   preseganje 3-odstotne referenčne vrednosti ostalo nadzorovano in začasno;

            (b)    zagotoviti fiskalno prizadevanje v višini vsaj 0,5 % BDP v letu 2011;

            (c)    določiti ukrepe, s katerimi bodo zagotovili za leto 2011 načrtovano odpravo
                   primanjkljaja.

     (3)    Svet je določil rok [13. januar 2011], do katerega mora finska vlada sprejeti učinkovite
            ukrepe za opredelitev potrebnih mehanizmov za odpravo čezmernega primanjkljaja.
            Pri oceni učinkovitih ukrepov se upošteva gospodarski razvoj v primerjavi z
            gospodarskimi obeti v napovedi služb Komisije iz pomladi 2010.

     Finski organi morajo o napredku pri izvajanju teh priporočil poročati v posebnem poglavju v
     prihodnjih posodobitvah programa za stabilnost do odprave postopka v zvezi s čezmernim
     primanjkljajem.

     Poleg tega Svet poudarja pomen, ki ga ima doseganje srednjeročnega cilja za ustrezno
     upravljanje proračuna v obdobju upada gospodarske rasti in za ponovno vzpostavitev
     dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Zato finske organe poziva, da zagotovijo, da se bo po
     odpravi čezmernega primanjkljaja vzdrževala proračunska konsolidacija zaradi približanja
     srednjeročnemu cilju glede proračunskega stanja (strukturni presežek v višini 0,5 % BDP).

SL                                                 4                                                   SL
 ---pagebreak---      To priporočilo je naslovljeno na Republiko Finsko.

     V Bruslju,

                                                Za Svet
                                                Predsednik
                                                […]

SL                                                5          SL


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 9. oktobra 2006 — Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju Banke Slovenije ((ECB/2006/14)

text:
               25.10.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 257/19

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE

   z dne 9. oktobra 2006
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju Banke Slovenije
   (ECB/2006/14)
   (2006/C 257/08)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE —
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank Eurosistema opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Glede na člen 1 Odločbe Sveta 2006/495/ES z dne 11. julija 2006 v skladu s členom 122(2) Pogodbe o uvedbi enotne valute v Sloveniji 1. januarja 2007 (1) Slovenija sedaj izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo eura in odstopanje v korist Slovenije v skladu s členom 4 Akta o pristopu iz leta 2003 (2) se razveljavi z učinkom od 1. januarja 2007.

               (3)

               Zunanji revizor, ki je priporočen v tem priporočilu, je sedanji revizor Banke Slovenije, imenovan za finančna leta od 2006 do 2008 —

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se Deloitte & Touche revizija d.o.o. imenuje za zunanjega revizorja Banke Slovenije za finančni leti 2007 in 2008.

      V Frankfurtu na Majni, 9. oktobra 2006

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  UL L 195, 15.7.2006, str. 25.

      (2)  UL L 236, 23.9.2003, str. 33.