title: Posebni predstavnik EU za človekove pravice Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 13. junija 2012 o posebnem predstavniku EU za človekove pravice (2012/2088(INI))

text:
               15.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               CE 332/114

         Sreda, 13. junij 2012Posebni predstavnik EU za človekove pravice
   P7_TA(2012)0250
   Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 13. junija 2012 o posebnem predstavniku EU za človekove pravice (2012/2088(INI))
   2013/C 332 E/24

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju členov 2, 3, 6, 21, 31, 33 in 36 Pogodbe o Evropski uniji (PEU),

               —

               ob upoštevanju Listine Evropske unije o temeljnih pravicah,

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 16. decembra 2010 o letnem poročilu o človekovih pravicah v svetu za leto 2009 in politiki EU na tem področju (1),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 18. aprila 2012 o letnem poročilu o človekovih pravicah v svetu in politiki Evropske unije na tem področju, vključno s posledicami za strateško politiko EU o človekovih pravicah (2),

               —

               ob upoštevanju skupnega sporočila visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko in Evropske komisije Evropskemu parlamentu in Svetu z dne 12. decembra 2011 o človekovih pravicah in demokraciji v središču zunanjega delovanja – za učinkovitejši pristop (COM(2011)0886),

               —

               ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom "Zagotavljanje območja svobode, varnosti in pravice za državljane Evrope" (COM(2010)0171),

               —

               ob upoštevanju smernic Evropske unije o človekovih pravicah in mednarodnem humanitarnem pravu (3),

               —

               ob upoštevanju pristopa Evropske unije k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin,

               —

               ob upoštevanju izjave visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko o politični odgovornosti (4),

               —

               ob upoštevanju člena 97 Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju priporočila Odbora za zunanje zadeve (A7-0174/2012),

               A.

               ker člen 21 PEU ponovno poudarja zavezanost EU, da bo spodbujala spoštovanje človekovih pravic in demokracije v vseh zunanjih ukrepih in hkrati zagotavljala doslednost in skladnost na vseh teh področjih ter med zunanjimi ukrepi in drugimi politikami;

               B.

               ker je člen 33 PEU pravna podlaga za imenovanje posebnega predstavnika EU za človekove pravice, in sicer: "Svet lahko, na predlog visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko imenuje posebnega predstavnika za določena politična vprašanja. Posebni predstavnik opravlja svoje naloge pod vodstvom visokega predstavnika";

               C.

               ker je Evropski parlament večkrat pozval k imenovanju posebnega predstavnika EU za človekove pravice, kot je zapisal v svojih zgoraj omenjenih resolucijah z dne 16. decembra 2010 in z dne 18. aprila 2012;

               D.

               ker mora predstavnik EU za človekove pravice okrepiti prepoznavnost in skladnost politike EU o človekovih pravicah kot temeljnega dela skupne zunanje in varnostne politike in prispevati k povečanju svetovnega ugleda EU na področju človekovih pravic;

               1.

               naslavlja naslednja priporočila na Svet:

                           (a)

                           čeprav posebnega predstavnika EU za človekove pravice imenuje in njegov mandat določi Svet z uradnim sklepom na predlog visokega predstavnika EU, bi moral predstavnik EU za človekove pravice ravnati in dajati izjave v imenu Unije, kar odseva skupno in nedeljeno odgovornost institucij in držav članic, da po vsem svetu varujejo in spodbujajo človekove pravice; imenovanje prvega tematskega predstavnika EU v zgodovini mora okrepiti prepoznavnost, učinkovitost, skladnost in odgovornost politike EU na področju človekovih pravic; zlasti Evropski parlament bi moral imeti ustrezno vlogo v postopku imenovanja in pri nadzoru mandata skozi celotno obdobje;

                           (b)

                           da se okrepi preglednost in odgovornost mandata posebnega predstavnika EU, bi bilo treba v zadevnem odboru Evropskega parlamenta opraviti izmenjavo mnenj/predstavitev posebnega predstavnika EU, ki ga predlaga visoki predstavnik;

                           (c)

                           izvajanje mandata in skladnost z drugimi prispevki Unije za to področje bi bilo treba redno preverjati; posebni predstavnik EU bi moral vsako leto Svetu, visokemu predstavniku, Parlamentu in Komisiji ob izteku mandata posredovati poročilo o napredku in celovito poročilo o izvajanju mandata;

                           (d)

                           cilji politike posebnega predstavnika EU za človekove pravice bi morali obsegati okrepitev skladnosti, učinkovitosti in prepoznavnosti ukrepov EU na področju varovanja in spodbujanja človekovih pravic in demokracije; posebni predstavnik EU za človekove pravice bi moral tesno sodelovati z delovno skupino Sveta za človekove pravice; posebni predstavnik EU za človekove pravice bi moral biti sogovornik na visoki ravni za sorodne predstavnike v tretjih državah in mednarodnih organizacijah, sposoben tudi sodelovanja z ZN (generalno skupščino ZN, Svetom ZN za človekove pravice itd.) in ustreznimi regionalnimi organizacijami; posebni predstavnik EU za človekove pravice bi moral voditi pogovore o človekovih pravicah na visoki ravni in posvetovanje s tretjimi državami o vprašanjih človekovih pravic;

                           (e)

                           za dosego teh ciljev bi bilo treba posebnemu predstavniku EU, ki je sicer podrejen visokemu predstavniku, zagotoviti močan, neodvisen in prožen mandat, ki ga ne omejujejo stroge in posebej opredeljene tematske odgovornosti, temveč omogoča hitro in učinkovito ukrepanje; v skladu z ukrepi in prednostnimi nalogami iz akcijskega načrta bi moral posebni predstavnik EU za človekove pravice obravnavati tudi različna horizontalna vprašanja, ki prispevajo k učinkovitejšemu in skladnejšemu ukrepanju v zunanjih politikah EU; obseg nalog posebnega predstavnika EU bi moral biti povsem v skladu z načeli univerzalnosti in nedeljivosti človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter cilji politike, ki so opredeljeni v členu 21 PEU, in bi med drugim moral zajemati krepitev demokracije, pravne države in gradnje institucij, mednarodnega pravosodja in mednarodnega humanitarnega prava; prav tako bi moral med drugim obsegati odpravo smrtne kazni, podporo zagovornikom človekovih pravic, boj proti nekaznovanju, boj proti mučenju, svobodo govora, združevanja in zbiranja, veroizpovedi prepričanja, varstvo pravic manjšin, zaščito otrok, varstvo pravic žensk, mir in varnost, vprašanja spola ter boj proti diskriminaciji v vseh oblikah, na podlagi invalidnosti, rase ali narodnosti, spola, spolne usmerjenosti ali spolne identitete;

                           (f)

                           mandat bi moral temeljiti na načelih, ki usmerjajo politiko EU o človekovih pravicah, in zlasti smernicah EU, ki zadevajo smrtno kazen (2008); mučenje in drugo okrutno, nečloveško ali poniževalno ravnanje ali kaznovanje (2008); dialog o človekovih pravicah s tretjimi državami (2009); otroke v oboroženih spopadih (2008), zagovornike človekovih pravic (2008); spodbujanje spoštovanja in zaščito otrokovih pravic (2008); nasilje nad ženskami in deklicami ter preprečevanje vseh vrst diskriminacije proti njim (2008), mednarodno humanitarno zakonodajo (2009), lezbijke, geje, biseksualce in transseksualce (2010) ter letna poročila EU o človekovih pravicah v svetu; poleg tega bi moral mandat vključevati pomoč visoki predstavnici in institucijam EU pri spodbujanju vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah;

                           (g)

                           posebni predstavnik EU za človekove pravice bi moral imeti potrebne poklicne kvalifikacije, bogate izkušnje in dokazane rezultate na področju človekovih pravic, osebno in poklicno integriteto ter mednarodni ugled;

                           (h)

                           posebnega predstavnika EU za človekove pravice bi bilo treba imenovati za obdobje dveh let in pol; da se zagotovi stalnost, skladnost in demokratična odgovornost, naj bi bilo mandat mogoče obnoviti, med postopkom obnovitve pa bi se morali ustrezno in pravočasno posvetovati z Evropskim parlamentom;

                           (i)

                           posebni predstavnik EU za človekove pravice bi moral tesno sodelovati z visokim predstavnikom Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko ter predsednikom Evropskega parlamenta, da se zagotovita usklajenost in usmerjenost v zagotavljanje človekovih pravic na vseh področjih politike pri delu vseh institucij EU; posebni predstavnik EU bi moral tesno sodelovati z direktoratom za človekove pravice in demokracijo Evropske službe za zunanje delovanje, vsemi večstranskimi delegacijami EU (New York, Ženeva, Dunaj, Strasbourg) ter vsemi delegacijami EU po svetu, da se zagotovijo stiki na področju človekovih pravic z vsemi službami EU, delegacijami EU v tretjih državah in mednarodnimi organizacijami; direktorat za človekove pravice in demokracijo Evropske službe za zunanje delovanje bi moral zagotavljati vse potrebne storitve in prispevati k izvajanju nalog posebnega predstavnika EU;

                           (j)

                           posebni predstavnik EU za človekove pravice bi moral ob vzdrževanju tesnih stikov s političnim in varnostnim odborom Sveta Evropskemu parlamentu na skupnem zasedanju Odbora za zunanje zadeve in pododbora za človekove pravice redno predstavljati poročila o človekovih pravicah po svetu in izvajanju mandata, vključno z rezultati zasedanj Sveta ZN za človekove pravice in generalne skupščine ZN, dialoga o človekovih pravicah s tretjimi državami in izvajanja strategij za človekove pravice za posamezne države;

                           (k)

                           posebni predstavnik EU za človekove pravice bi moral pri izvajanju mandata sodelovati s predstavniki lokalne, regionalne in nacionalne civilne družbe, z nevladnimi organizacijami, strokovnjaki ter regionalnimi in mednarodnimi organizacijami, ki delujejo na področju varovanja človekovih pravic in demokracije;

                           (l)

                           posebni predstavnik EU za človekove pravice bi moral imeti primerne finančne in kadrovske vire, ki bi zagotavljali učinkovito delo posebnega predstavnika in njegove skupine; proračun posebnega predstavnika EU za človekove pravice bi bilo treba pregledati vsako leto posebej;

                           (m)

                           posebni predstavnik EU za človekove pravice bi moral biti odgovoren za oblikovanje skupine, ki jo mora odlikovati potrebno politično znanje v skladu z mandatom in ki bo ravnala v interesu njegovega mandata; glede na obseg in medsektorsko naravo mandata je treba predvideti zadostno število uslužbencev, ki bodo delali pod neposrednim nadzorom posebnega predstavnika EU za človekove pravice; v skupini bi lahko sodelovalo napoteno osebje iz držav članic in institucij EU, kar bi odsevalo potrebno zagotavljanje skladnosti in spodbujanje spoštovanja človekovih pravic v vseh dejavnostih institucij EU in držav članic;

                           (n)

                           opis nalog posebnega predstavnika EU za človekove pravice bi moral vključevati sklic na to priporočilo;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu, visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko ter v vednost Komisiji.

      (1)  Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0489.

      (2)  Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0126.

      (3)  http://www.eeas.europa.eu/human_rights/docs/guidelines_en.pdf

      (4)  UL C 351 E, 2.12.2011, str. 470.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne  13. aprila 2006  — Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Banque de France (ECB/2006/5)

text:
               26.4.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/25

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE

   z dne 13. aprila 2006
   Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Banque de France
   (ECB/2006/5)
   (2006/C 98/08)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE —
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank Eurosistema opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               V skladu s členom L.142-6 Denarnega in finančnega kodeksa imenuje Generalni svet centralne banke Banque de France dva zakonita revizorja, ki se jima zaupa revidiranje računovodskih izkazov centralne banke Banque de France. V skladu s členom L.823-1 Trgovinskega kodeksa se imenuje nadomestnega revizorja za nadomestitev imenovanih revizorjev v primeru njune zavrnitve, nerazpoložljivosti, odpovedi ali smrti.

               (3)

               Mandat sedanjih zunanjih revizorjev centralne banke Banque de France bo potekel po reviziji za poslovno leto 2005. Zaradi tega je treba imenovati zunanje revizorje od poslovnega leta 2006.

               (4)

               Banque de France je izbrala družbi Deloitte & Associés in Mazars & Guerard za svoja zunanja revizorja ter družbo KPMG S.A. za nadomestnega revizorja za poslovna leta od 2006 do 2011 v skladu s svojimi pravili za javno naročanje, ECB pa meni, da vsi izpolnjujejo zahtevane pogoje za imenovanje —

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Priporoči se, da se družbi Deloitte & Associés in Mazars & Guerard skupaj imenujeta za zunanja revizorja centralne banke Banque de France za poslovna leta od 2006 do 2011.

               2.

               Priporoči se, da se družba KPMG S.A. imenuje za nadomestnega revizorja centralne banke Banque de France za poslovna leta od 2006 do 2011.

      V Frankfurtu na Majni, 13. aprila 2006

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET


title: Priporočilo Sveta z dne 10. julija 2012 v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2012 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za obdobje 2012–2015

text:
               24.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/72

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 10. julija 2012
   v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2012 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za obdobje 2012–2015
   2012/C 219/21
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1), in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, da integrirane smernice upoštevajo pri svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2011 in dal mnenje o posodobljenem konvergenčnem programu Romunije za obdobje 2011–2014.

               (4)

               Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (5)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 15. februarja 2012 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2012 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2012.

               (6)

               Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, reševanju problema brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.

               (7)

               Evropski svet je 2. marca 2012 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v Paktu „euro plus“, da pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost oziroma konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (8)

               Romunija je 23. aprila 2012 predložila nacionalni program reform za leto 2012, 11. maja 2012 pa konvergenčni program, ki zajema obdobje 2012–2015.

               (9)

               Svet je 6. maja 2009 sprejel Sklep 2009/459/ES (4), s katerim je v skladu z določbami člena 143 Pogodbe Romuniji zagotovil srednjeročno finančno pomoč za triletno obdobje. Priloženi memorandum o soglasju, podpisan 23. junija 2009, ter poznejše dopolnitve določajo ekonomsko politične pogoje, na podlagi katerih se je izplačala finančna pomoč. Sklep 2009/459/ES je bil 16. marca 2010 spremenjen s Sklepom 2010/183/EU (5). Potem ko je Romunija uspešno izvedla program za srednjeročno finančno pomoč in pomembno vendar delno prilagodila tekoči račun zaradi preostalih strukturnih pomanjkljivosti na proizvodnem trgu in trgu dela Romunije, zaradi česar je država občutljiva na mednarodne cenovne pretrese, je Svet 12. maja 2011 sprejel Sklep 2011/288/EU (6), s katerim je v skladu s členom 143 Pogodbe Romuniji zagotovil srednjeročno finančno pomoč za triletno obdobje. Priloženi memorandum o soglasju je bil podpisan 29. junija 2011, njegova prva dopolnitev pa 27. decembra 2011.

               (10)

               Z drugim uradnim pregledom programa srednjeročne finančne pomoči, ki je potekal konec aprila in na začetku maja 2012, je bilo ugotovljeno, da je izvajanje tega programa v Romuniji na dobri poti. Cilj v zvezi z blagajniškim fiskalnim primanjkljajem za leto 2011 je bil dosežen, medtem ko bi bil cilj Evropskega sistema računov) dosežen, če ne bi bilo obsežnega enkratnega ukrepa, povezanega z odločitvami sodišča, ki vlado zavezujejo k plačilu nadomestila nekaterim kategorijam zaposlenih. Proračun za leto 2012 je na dobri poti, da primanjkljaj ne bo presegel 3 % BDP pod pogoji ESA. Romunski bančni sektor je ostal odporen kljub trenutnemu poslabšanju kakovosti sredstev, ki še vedno ovira donosnost bančnega sektorja. Pogojevanje v programu za srednjeročno finančno pomoč za finančni sektor je bilo izpolnjeno, čeprav v nekaterih primerih z zamudo. Napredek na ključnih področjih strukturnih reform, kot sta energetika in transport, in pri črpanju sredstev EU je bil neenakomeren.

               (11)

               Po dveh letih upadanja je realni BDP Romunije v letu 2011 narasel za 2,5 %. V letu 2012 naj bi se rast upočasnila na 1,4 %. Po napovedi naj bi bilo domače povpraševanje glavno gonilo rasti. Pri tem naj bi po pričakovanjih v letu 2012 imele ključno vlogo javne naložbe, podprte z izboljšanim črpanjem sredstev iz skladov EU.

               (12)

               Svet na podlagi ocene konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v tem programu, verjeten. Skladno s priporočili Sveta Romuniji v okviru postopka o čezmernem primanjkljaju je cilj proračunske strategije, opisane v konvergenčnem programu, leta 2012 doseči proračunski primanjkljaj, ki bi bil nižji od 3 % BDP. Zatem je cilj proračunske strategije, da se doseže srednjeročni proračunski cilj, opredeljen kot strukturni primanjkljaj v višini 0,7 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Po načrtovani odpravi čezmernega primanjkljaja leta 2012 naj bi se primanjkljaj po pričakovanjih nadalje zniževal, in sicer na 2,2 % BDP leta 2013, na 1,2 % BDP leta 2014 in 0,9 % BDP leta 2015. Glede na (ponovno izračunani) strukturni proračunski saldo (7) to pomeni zmanjšanje primanjkljaja za 1,5 % leta 2012, 0,5 % leta 2013 in 0,7 % leta 2014, kar je v skladu z mejno vrednostjo 0,5 % BDP, določeno v Paktu za stabilnost in rast. Stopnja rasti javnofinančnih odhodkov je v obdobju 2012–2015 skladna z mejno vrednostjo za odhodke, določeno v Paktu za stabilnost in rast. Izpolnitev srednjeročnega proračunskega cilja je v konvergenčnem programu predvidena v letu 2014. Glavna tveganja za doseganje proračunskih ciljev so zaostala plačila podjetij v državni lasti ter potencialno nakopičenje zaostalih plačil na lokalni ravni države in v zdravstvenem sektorju, kljub sprejetju nekaterih ukrepov v zdravstvenem sektorju. Javni dolg je bil konec leta 2011 nižji od 34 % BDP in bil tako precej nižji od 60 % BDP.

               (13)

               Romunija je v okviru Pakta „euro plus“ sprejela številne zaveze. Te zaveze in izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje konkurenčnosti in zaposlovanja, izboljšanje vzdržnosti javnih financ in krepitev finančne stabilnosti –

         PRIPOROČA, da Romunija v obdobju 2012–2013 ukrepa tako, da:
   Izvede ukrepe, določene v Sklepu 2009/459/ES, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2010/183/EU, skupaj z ukrepi, določenimi v Sklepu 2011/288/EU in podrobneje navedenimi v memorandumu o soglasju z dne 23. junija 2009 in poznejših dopolnitvah ter v memorandumu o soglasju z dne 29. junija 2011 in poznejših dopolnitvah.

      V Bruslju, 10. julija 2012

            Za Svet

            Predsednik

         V. SHIARLY

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2012 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 119, 4.5.2012, str. 47).

      (3)  UL C 216, 22.7.2011, str. 6.

      (4)  UL L 150, 13.6.2009, str. 8.

      (5)  UL L 83, 30.3.2010, str. 19.

      (6)  UL L 132, 19.5.2011, str. 15.

      (7)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije ponovno izračunale na podlagi podatkov, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene metodologije.


				|

		52014DC0421

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Avstrije za leto 2014 in mnenje Sveta o avstrijskem programu stabilnosti Avstrije za leto 2014 /* COM/2014/0421 final */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Avstrije za leto 2014
in mnenje Sveta o avstrijskem programu stabilnosti Avstrije za leto 2014

SVET EVROPSKE
UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o
delovanju Evropske unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4)
Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe
Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti
člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju
priporočila Evropske komisije[2],
ob upoštevanju resolucij
Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov
Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja
Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju
naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca
2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo
za rast in delovna mesta, Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem
usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna
področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala
Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija
2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so
29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh
razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za
ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Avstrije za
leto 2013 in dal mnenje o posodobljenem programu stabilnosti Avstrije za
obdobje 2012–2017. Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o
osnutku proračunskega načrta Avstrije za leto 2014[4] v skladu z
Uredbo (EU) št. 473/2013[5].
(5)
Komisija je 13. novembra 2013
sprejela letni pregled rasti[6],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[7], v katerem Avstrije ni opredelila kot
države članice, za katero je treba opraviti poglobljen pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra
2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti,
konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je
potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ,
ponovni vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju
rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic
krize ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Avstrija je 8. aprila 2014
predložila nacionalni reformni program za leto 2014, 29. aprila 2014 pa še
program stabilnosti za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da
bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.
(8)
Cilj proračunske strategije iz programa
stabilnosti za leto 2014 je, da se v letu 2016 doseže srednjeročni
cilj strukturnega primanjkljaja, ki ne bo večji kot 0,45 % BDP, kar
je v skladu z določbami Pakta za stabilnost in rast. Javnofinančni
primanjkljaj se je v letu 2013 vzdržno znižal pod 3 % BDP.
Načrtuje se, da bo (ponovno izračunano) strukturno ravnotežje v
letu 2014 ostalo nespremenjeno in da se bo v letu 2015 izboljšalo za 0,3 odstotne
točke BDP, kar je bistveno manj, kot je zahtevana prilagoditev za obe
leti. Tudi rast odhodkov bo bistveno odstopala od referenčnih vrednosti za
odhodke za leti 2014 in 2015. Avstrija je 12. maja 2014 napovedala
dodatne ukrepe na strani prihodkov in odhodkov. Če bodo ti ukrepi dosledno
in pravočasno izvedeni, v avstrijski proračunski strategiji ne pomeni
več načrtovanega bistvenega odstopanja od poteka prilagoditve za
doseganje srednjeročnega cilja v letu 2014. Hkrati pa načrtovana
prilagoditev za doseganje srednjeročnega cilja še vedno predstavlja
tveganja glede skladnosti z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Glede na
program stabilnosti naj bi se bruto dolg države bistveno povečal, s skoraj
74,5 % BDP v letu 2013 na 79 % BDP v letu 2014, zaradi ustanovitve
likvidacijskega organa za premoženje Hypo Alpe Adrie, od leta 2015 pa se
bo začel zmanjševati. Makroekonomski scenarij, ki je podlaga za
proračunske napovedi v programu in ga je pripravil neodvisni organ
Avstrijski inštitut za ekonomske raziskave (WIFO), je izvedljiv. Po napovedi
Komisije iz pomladi 2014 naj bi primanjkljaj v letih 2014 in 2015
ostal pod 3 %. Vendar napoved omenja tudi poslabšanje strukturnega salda v
letu 2014 in njegovo izboljšanje za zgolj 0,1 % BDP v letu 2015.
Na podlagi ocene programa, napovedi Komisije in ocene dodatnih ukrepov,
napovedanih 12. maja, je Svet v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97
mnenja, da je Avstrija vzdržno odpravila svoj čezmerni primanjkljaj,
vendar tveganje znatnega odstopanja od poteka prilagoditve za doseganje
srednjeročnega cilja v letih 2014 in 2015 še vedno obstaja.
(9)
V skladu s Pogodba o stabilnosti, usklajevanju in
upravljanju je Avstrija v letu 2012 okrepila svoj fiskalni okvir z reformo
avstrijskega pakta za notranjo stabilnost. Pooblastila avstrijskega fiskalnega
sveta so bila novembra 2013 razširjena v skladu z določbami
fiskalnega pakta. Temeljita reforma razmerij med različnimi ravnmi vlade
za boljše združevanje njihovih pristojnosti pa je še vedno potrebna, kar je
navedeno tudi v koalicijski pogodbi.
(10)
Srednjeročni in
dolgoročni odhodki za pokojnine in zdravstveno varstvo in do neke mere
odhodki za dolgotrajno oskrbo predstavljajo tveganje za vzdržnost javnih
financ. V letu 2014 so začeli veljati nekateri ukrepi, ki omejujejo dostop
do shem za predčasno upokojevanje in povečujejo spodbude za
podaljšanje delovne dobe. Še vedno pa je bila dejanska povprečna starost
ob upokojitvi v letu 2012 58,4 let, kar je bistveno pod
povprečjem EU. Ta ostaja znatno pod zakonsko predpisano upokojitveno
starostjo (5,6 leta pri moških in 2,6 leta pri ženskah). Nacionalni reformni
program določa razmeroma ambiciozne srednjeročne cilje, in sicer dvig
dejanske upokojitvene starosti za 1,6 leta med letoma 2012 in 2018,
pri čemer bo treba izvajanje teh ciljev podrobno spremljati. Nedavne
reforme pokojninskega sistema bodo najverjetneje nekoliko zmanjšale tveganja za
vzdržnost, če jih bodo spremljale izboljšave pogojev na trgu dela, ki bi
omogočile, da bi starejši delavci ostali dlje časa zaposleni. Vendar
pa ni nobenih načrtov za ukrepe z večjim strukturnim in
dolgoročnim učinkom, kot sta na primer pospeševanje usklajevanja
zakonsko predpisane upokojitvene starosti za moške in ženske in njena navezava
na pričakovano življenjsko dobo, kar bi dodatno pripomoglo k daljši
delovni dobi in finančni vzdržnosti pokojninskega sistema.
(11)
Učinkovito dodeljevanje
virov v avstrijskem zdravstvenem sistemu je oteženo zaradi kompleksne upravne
strukture in sorazmerno velike usmerjenosti v obsežen in drag bolnišnični
sektor. Sprejeti so bili nekateri ukrepi za izvedbo reforme zdravstvenega
varstva in za povečanje stroškovne učinkovitosti javne porabe. Vendar
ti morda ne bodo zadostovali za odpravo strukturnih pomanjkljivosti v sektorju,
zato je treba določiti bolj ambiciozne cilje za premeščanje pacientov
iz bolnišničnega v ambulantno zdravljenje ter okrepitev preventivnega
zdravstvenega varstva, katerega javna poraba je pod povprečjem EU.
Napovedani ukrepi za krepitev sistema osnovnega zdravstvenega varstva in razvoj
programov za celostno zdravstveno oskrbo pri kroničnih boleznih so
dobrodošli. Sklad za dolgotrajno oskrbo, ki je bil podaljšan do leta 2016
z dodatnimi 650 milijoni EUR in ob načrtovanem novem podaljšanju
do leta 2018 z dodatnimi 700 milijoni EUR, zagotavlja vmesno
rešitev za financiranje storitev zdravstvenega varstva. Finančni
vzdržnosti dolgotrajne oskrbe pa bo treba nameniti pozornost tudi po tem obdobju.
(12)
Za avstrijski davčni
sistem so še naprej značilni visoki davki in obremenitve dela s stroški za
socialno zavarovanje, zlasti pri prejemnikih nizkih dohodkov. Obdavčitev
dela je v letu 2012 predstavljala 24,7 % BDP, kar je med najvišjimi v EU.
Prispevki za socialno zavarovanje in davki na izplačane plače skupaj
predstavljajo skoraj 50 % bruto plač. Visoki socialni prispevki in
začetni davki na dohodnino najverjetneje znižujejo spodbude za delo za
posameznike z nizkimi dohodki ter za prejemnike drugega dohodka v
gospodinjstvu. Nedavno sprejeti davčni sveženj vključuje nekatere
ukrepe za zmanjšanje obremenitve dela, vendar ne izkorišča možnosti za
prehod na obdavčenje, ki bi manj zaviralo gospodarsko rast, kot so na
primer periodični nepremičninski davki, ki temeljijo na zastarelih
ocenah obdavčljivih vrednosti.
(13)
Avstrijski trg dela še naprej
dobro deluje z eno najnižjih stopenj brezposelnosti v EU (4,9 % v
letu 2013). Kljub temu pa bo zaradi staranja prebivalstva in potencialnega
zmanjševanja števila zaposlenih v prihodnosti treba bolje izkoristiti
vključevanje starejših, žensk in priseljencev na trg dela. Stopnja
zaposlenosti starejših delavcev še vedno ostaja pod povprečjem EU (44,9 %
proti 50,3 %), čeprav se je stopnja njihove vključenost od
leta 2000 bistveno povečala za skoraj 15 odstotnih točk in
je v letu 2013 znašala 44,9 %. Ukrepi za zmanjševanje
predčasnega upokojevanja so začeli dajati rezultate v letu 2014,
pripravljajo pa se tudi drugi ukrepi za krepitev spodbud za kasnejše
upokojevanje. Kljub temu pa se delavci, ki želijo delati dlje ali se ponovno
zaposliti, še naprej soočajo s težavami. Priseljenci se še naprej
soočajo z ovirami pri polni integraciji na trg dela in bistveno višjo
stopnjo brezposelnosti, kar je delno posledica še vedno prisotnih ovir pri
priznavanju njihovih kvalifikacij, kljub temu pa predstavljajo vedno večji
delež zaposlenih. Zaposlenost žensk je razmeroma visoka (70,8 % v
letu 2013), vendar je bistveno manj ugodna, če jo pretvorimo v
ekvivalent polnega delovnega časa (55,6 % v letu 2012). Odstotek
žensk, zaposlenih s skrajšanim delovnim časom, je v Avstriji med
najvišjimi, visoka pa je tudi koncentracija žensk na nižje plačanih
delovnih mestih. To pa pomeni, da je razlika pri plačah in pokojninah med
spoloma med najvišjimi v EU. Čeprav so bili sprejeti nekateri ukrepi za
izboljšanje otroškega varstva in storitev dolgotrajne oskrbe, je njihova
dostopnost še vedno omejena.
(14)
Na področju izobraževanja je Avstrija
izboljšala rezultate v vseh kategorijah, ki jih je meril OECD v svoji raziskavi o znanju učencev za leto 2012,
kljub temu pa so njeni rezultati na področju bralne pismenosti pod
povprečjem EU, družbenoekonomsko okolje pa še naprej bistveno vpliva na
izobraževalne rezultate. Čeprav je bil splošni cilj na področju
predčasnega opuščanja šolanja dosežen, pa je bila njegova stopnja za
vse številčnejše učence iz priseljenskih družin trikrat višja kot za
učence, ki ne prihajajo iz priseljenskih družin (21,5 % proti 6,0 %
v letu 2012). Premalo je poudarka na preprečevanju predčasnega
opuščanja šolanja, razviti pa je treba tudi nacionalni strateški pristop
za visokokakovostno izobraževanje v predšolskem obdobju. Nekatere reforme
različnih področij šolskega sistema, na primer izvajanje programa za
novo srednjo šolo, se izvajajo ali pa so bile nedavno sprejete. Redno je treba
spremljati potencial programa nove srednje šole za zmanjševanje negativnih
posledic zgodnjega razvrščanja učencev na druge šole po štirih letih
osnovne šole („zgodnjega razvrščanja“)  za socialno prikrajšanje
ter za izboljšanje učnih dosežkov. Na področju visokošolskega
izobraževanja pomeni povečevanje števila vpisanih študentov pritisk na
njegovo financiranje in organizacijo, odstotek študentov, ki uspešno
zaključijo svoje programe, pa je še vedno pod povprečjem EU.
Izboljševanje rezultatov izobraževanja je še naprej zelo pomembno za lažji
prehod od izobraževanja k zaposlitvi.
(15)
Še vedno so prisotne precejšnje
zakonodajne ovire, ki ovirajo podjetja in posameznike pri ponudbi storitev v
Avstriji. Zakonodaja, ki ureja posamezne poklice, omejuje različne oblike
podjetij in določa zahteve glede lastništva delnic, medtem ko je dostop do
posameznih poklicev omejen z ustreznimi poklicnimi kvalifikacijami, oteženo pa
je tudi ustanavljanje podjetij, ki ponujajo storitve na različnih
področjih. Kombinacija teh zahtev povzroča ovire za vstop na trg in
izvajanje strokovnih storitev, kar ovira konkurenco. Avstrija sodeluje v
vseevropskem medsebojnem ocenjevanju na področju zahtev za poklicne
kvalifikacije in je kot prvi korak pri ocenjevanju upravičenosti in
sorazmernosti zahtev za poklicne kvalifikacije posodobila svoje podatkovne
zbirke reguliranih poklicev.
(16)
Zakonodaja EU določa objavljanje javnih naročil
za boljšo informiranost glede možnih javnih naročil, s čimer si
prizadeva zaščititi konkurenco in omogočiti enakopravno obravnavo,
kar je ključen pogoj za dostop dostopa do trga. Višja konkurenca med
ponudniki večinoma pripelje do ugodnejših in bistveno cenejših ponudb za
naročnika. Kljub temu pa je bila vrednost javnih
naročil, ki so jih avstrijski organi in subjekti objavili v okviru
zakonodaje EU o javnem naročanju, zgolj 1,5 % BDP in 6,6 %
celotnih javnih odhodkov za izvedbo del ter nabavo blaga in storitev v
letu 2012, kar je daleč pod povprečjem EU, ki je 3,4 % in 17,7 %.
To povzroča nezanemarljive stroške za avstrijske davkoplačevalce in
podjetja v smislu neizkoriščenih poslovnih priložnosti.
(17)
Kljub povečanju
proračuna za avstrijski zvezni urad za varstvo konkurence, ima ta v
primerjavi z organi v podobno velikih ali manjših državah članicah še
vedno bistveno premalo osebja. Avstrijska trga železniški tovornega in
potniškega prometa bi imela od nadaljnjih prizadevanj za krepitev konkurence koristi,
kar je navedeno tudi v priporočilih Sveta iz leta 2013.
(18)
Gledano v celoti se je
kapitalizacija bančnega sektorja v letu 2013 izboljševala, glede na
profile tveganja bank pa se zdi, da bodo potrebna dodatna prizadevanja za
krepitev kapitalskih bančnih rezerv. Svet je v svojih priporočilih iz
leta 2013 navedel, da mora Avstrija pospešiti prestrukturiranje
nacionaliziranih in delno nacionaliziranih bank. Trenutno je v pripravi pravni
okvir za likvidacijo banke Hypo Alpe Adria, ki bo do poletja predložen v parlamentarno
proceduro. Trenutno potekajo organizacijske priprave za ustanovitev družbe za
upravljanje teh terjatev (DUT). DUT naj bi začela delovati jeseni. Banka
Österreichische Volksbanken AG in KA Finanz, ki je slaba banka banke
Kommunalkredit, nadaljujeta s prestrukturiranjem ali likvidacijo v skladu s
sklepi EU o državnih pomočeh. Transparentni in odločni ukrepi za
dokončanje prestrukturiranja nacionaliziranih bank bodo ključni za
zaščito finančne stabilnosti in zmanjšanje negativnih učinkov na
javne finance.
(19)
V okviru evropskega semestra je
Komisija izvedla obsežno analizo avstrijske ekonomske politike. Ocenila je
program stabilnosti in nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba
okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v
prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena
za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Avstriji, ampak tudi njuno
skladnost s pravili in smernicami EU. Njena priporočila v
okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1
do 5 spodaj.
(20)
Svet je ob upoštevanju te ocene
proučil avstrijski program stabilnosti, njegovo mnenje[8] pa je
izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.
(21)
V okviru evropskega semestra je
Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote.
Na podlagi te analize je Svet izdal posebna priporočila za države
članice, katerih valuta je euro. Avstrija bi morala ta priporočila
izvesti pravočasno in v celoti –
PRIPOROČA, da
Avstrija v obdobju 2014–2015 ukrepa, tako da:
1.           Po
odpravi čezmernega primanjkljaja okrepi proračunske ukrepe za leto 2014
v luči nastajajoče vrzeli v višini 0,5 % BDP, ki temelji na
napovedi Komisije iz pomladi 2014, kar kaže na tveganje bistvenega odstopanja
od zahtev Pakta za stabilnost in rast. Bistveno okrepi proračunsko
strategijo v letu 2015 za doseganje in ohranjanje srednjeročnega
cilja in zagotovi spoštovanje pravila glede dolga za vzdržno zmanjševanje
deleža javnega dolga. Nadalje racionalizira fiskalna razmerja med
različnimi vladnimi ravnmi, tako da na primer poenostavi organizacijski
okvir in uskladi pristojnosti na področju financiranja in porabe.
2.           Izboljša dolgoročno
vzdržnost pokojninskega sistema, zlasti z uvedbo usklajene zakonsko predpisane
upokojitvene starosti za ženske in moške in z navezavo zakonsko predpisane
upokojitvene starosti na pričakovano življenjsko dobo. Spremlja izvajanje
nedavno sprejetih reform, ki omejujejo dostop do predčasnega upokojevanja.
Nadalje izboljša stroškovno učinkovitost in vzdržnost zdravstvenega
varstva ter storitev dolgotrajne oskrbe. Zmanjša primež visokega
obdavčenja dela za prejemnike nizkih dohodkov z obdavčenjem virov, ki
ne zavirajo gospodarske rasti, na primer s periodičnimi
nepremičninskimi davki, vključno s posodobitvijo davčne osnove.
3.           Okrepi ukrepe za izboljšanje
možnosti priseljencev, žensk in starejših delavcev na trgu dela. To
vključuje nadaljnje izboljšanje storitev varstva otrok in dolgotrajne
oskrbe ter priznavanje kvalifikacij priseljencev. Izboljša rezultate
izobraževanja, zlasti pri mladih iz priseljenskih družin, s spodbujanjem
predšolskega izobraževanja in zmanjševanjem negativnih učinkov zgodnjega
razvrščanja učencev glede na njihove dosežke. Nadalje izboljša
strateško načrtovanje v visokem šolstvu in okrepi ukrepe za zmanjšanje
osipa v šolah.
4.           Odpravi prekomerne ovire za
ponudnike storitev, vključno z določbami o pravni obliki podjetij in
lastništvu delnic ter določbami glede ustanavljanja podjetij, ki ponujajo
storitve na različnih področjih. Preveri, ali so omejitve za vstop v
regulirani poklic in njegovo opravljanje sorazmerne in skladne z javnim
interesom. Poišče razloge za nizko vrednost javnih naročil v sistemu
javnega naročanja v okviru zakonodaje EU. Znatno poveča vire,
namenjene zveznemu uradu za varstvo konkurence.
5.           Še
naprej podrobno nadzira in pospešuje učinkovito in urejeno
prestrukturiranje nacionaliziranih in delno nacionaliziranih bank.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               COM(2014) 421 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[4]               UL L 140, 27.5.2013, str. 11.
[5]               C(2013) 8009 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


				|

		52013DC0284

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Cipru /* COM/2013/0284 final - 2013/ () */

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
za odpravo čezmernega
javnofinančnega primanjkljaja na Cipru
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o
delovanju Evropske unije, zlasti člena 126(7) Pogodbe,
ob upoštevanju
priporočila Evropske komisije,
ob upoštevanju
naslednjega:
(1)       V skladu s
členom 126 Pogodbe o delovanju Evropske
unije (PDEU) se države članice izogibajo čezmernemu
javnofinančnemu primanjkljaju.
(2)       Pakt za stabilnost in rast
temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za
stabilnost cen in močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih
mest.
(3)       Svet je 13. julija 2010
v skladu s členom 126(6) PDEU sklenil, da na Cipru obstaja
čezmerni primanjkljaj[1],
ter v skladu s členom 126(7) PDEU in členom 3 Uredbe Sveta (ES)
št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi
izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem izdal
priporočilo za odpravo čezmernega primanjkljaja najpozneje do
leta 2012.
(4)       Komisija je
27. januarja 2011 v sporočilu Svetu sklenila, da je Ciper
sprejel učinkovite ukrepe v skladu s priporočilom Sveta z dne
13. julija 2010 za znižanje javnofinančnega primanjkljaja pod
referenčno vrednost 3 % BDP, in menila, da nadaljnji ukrepi v
postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem niso potrebni.
(5)       Komisija je
11. januarja 2012 v drugem sporočilu Svetu potrdila, da je Ciper
sprejel učinkovite ukrepe v skladu s priporočilom Sveta z dne
13. julija 2010 za znižanje javnofinančnega primanjkljaja pod
referenčno vrednost 3 % BDP, in menila, da nadaljnji ukrepi v
postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem niso potrebni.
(6)       V skladu s
členom 3(5) Uredbe (ES) št. 1467/97 lahko Svet na
priporočilo Komisije sklene sprejeti revidirano priporočilo na
podlagi člena 126(7) PDEU, če so bili sprejeti učinkoviti
ukrepi in je do nepričakovanih neugodnih gospodarskih dogodkov z
večjimi negativnimi posledicami za javne finance prišlo po sprejetju
prvotnega priporočila. Pojav nepričakovanih neugodnih gospodarskih
dogodkov z večjimi negativnimi posledicami za proračun se oceni glede
na gospodarsko napoved, na kateri temelji priporočilo Sveta.
(7)       V skladu s
členom 126(7) PDEU in členom 3 Uredbe Sveta (ES)
št. 1467/97 mora Svet na zadevno državo članico nasloviti
priporočila, da se stanje čezmernega primanjkljaja v danem roku
odpravi. V priporočilu mora biti določen rok največ šest
mesecev, v katerem mora zadevna država članica sprejeti učinkovite
ukrepe za odpravo čezmernega primanjkljaja. Poleg tega bi moral Svet v
priporočilu za odpravo čezmernega primanjkljaja zahtevati, da se
dosežejo letni proračunski cilji, ki so na podlagi napovedi, na kateri
temelji priporočilo, v skladu z minimalnim letnim izboljšanjem
strukturnega salda, tj. ciklično prilagojenega salda brez enkratnih in
drugih začasnih ukrepov, pri čemer se za referenčno merilo
uporabi vsaj 0,5 % BDP.
(8)       Komisija je maja 2012 na
podlagi poglobljenega pregleda narave, izvora in resnosti makroekonomskega položaja
Cipra sklenila, da so zanj značilna zelo huda neravnotežja, zlasti v zvezi
z zunanjim položajem, javnimi financami in finančnim sektorjem, ki bi jih bilo
treba nujno obravnavati. Ocenjeno je bilo, da položaj ciprskega bančnega
sektorja ogroža vzdržnost položaja države. Na zunanjem področju je bilanca
tekočega računa kazala znatne in trajne primanjkljaje, povezane s
postopno izgubo cenovne/stroškovne konkurenčnosti, za stanje mednarodnih
naložb pa je bilo ugotovljeno, da je zaskrbljujoče. Poleg tega je bilo ocenjeno,
da položaj ciprskega bančnega sektorja ogroža vzdržnost položaja države.
Na notranjem področju so bili razlogi za zaskrbljenost zasebni sektor, za
katerega je značilna visoka stopnja finančnih vzvodov, stopnja
zadolženosti nefinančnih družb in zelo visoka stopnja zadolženosti
gospodinjstev. Poleg tega je na področju javnih financ prišlo do letnih
primanjkljajev, ki so se povečevali tudi, ko si je gospodarstvo opomoglo
od recesije, pri čemer je bilo za nedavna prizadevanja za odpravo
čezmernega primanjkljaja ugotovljeno, da morda niso zadostna. Javni dolg
je postopoma presegel prag iz Pogodbe in naj bi se še močno povečal.
(9)       Svet je
10. julija 2012 obravnaval priporočila za Ciper, med drugim tudi
na podlagi ocene ciprskega nacionalnega programa reform in programa stabilnosti
za obdobje 2012–2015. Prvo priporočilo poziva k doslednemu izvajanju
proračunske strategije leta 2013 in v nadaljnjih letih. Poleg tega
poziva k pospešeni uvedbi izvršljivega večletnega proračunskega
okvira z zavezujočo zakonsko podlago in popravnim mehanizmom. Ta okvir bi
bilo treba okrepiti tudi s pripravo proračuna na podlagi programov in
rezultatov. Glede na neučinkovitost davčne uprave in pobiranja davkov
je treba sprejeti ukrepe za izboljšanje upoštevanja davčnih predpisov in
boj proti davčnim utajam.
(10)     Glede na čedalje hujše
gospodarske in finančne razmere so ciprski organi
25. junija 2012 uradno zaprosili za finančno pomoč v obliki
posojila evropskega instrumenta za finančno stabilnost/evropskega
mehanizma za stabilnost (EMS) in Mednarodnega denarnega sklada (MDS), da se
omogoči ponovna trajnostna rast gospodarstva, zagotovi pravilno
delujoč bančni sistem ter zavaruje finančna stabilnost v
Evropski uniji in euroobmočju. Euroskupina je 27. junija 2012
Komisijo pozvala, naj se z ECB, ciprskimi organi in MDS sporazume o programu
makroekonomske prilagoditve, vključno s finančnimi potrebami, in
sprejme ustrezne ukrepe za varovanje finančne
stabilnosti v zelo težavnih okoliščinah, kjer obstaja tveganje učinkov
prelivanja zaradi pretresov na trgu državnih dolžniških vrednostnih papirjev. Euroskupina je 16. in 25. marca 2013 s Ciprom dosegla
politični dogovor o finančni pomoči in ključnih elementih
programa. 12. aprila 2013 je ugotovila, da so bili potrebni elementi
programa za makroekonomsko prilagoditev uvedeni in da se lahko začnejo
ustrezni nacionalni postopki za uradno odobritev instrumenta finančne
pomoči EMS. Svet je 25. aprila 2013 sprejel sklep v skladu s
členom 136 PDEU, ki je vseboval glavne elemente programa
makroekonomske prilagoditve, ki ga mora izvajati Ciper. Ciprski organi in
Komisija, ki je delovala v imenu EMS, so 26. aprila 2013 podpisali
memorandum o soglasju v skladu z navedenim sklepom.
(11)     Leta 2009 se je
zaključilo več kot desetletno obdobje trajne in močne
gospodarske rasti na Cipru. Gospodarska dejavnost je upadla za 1,75 %, pri
čemer so na rast znatno vplivali šibko domače povpraševanje in
neugodne zunanje okoliščine. Leta 2010 si je gospodarska dejavnost
opomogla, saj je bilo zabeleženo povečanje realnega BDP za 1,1 %, v
prvi polovici leta 2011 pa za 1,5 %. Po napovedi služb Komisije iz
pomladi 2010, na kateri je temeljilo priporočilo Sveta v skladu s
členom 126(7) z dne 13. julija 2010, naj bi gospodarska
rast Cipra leta 2011 znašala 1,3 %. Kljub zelo dobri turistični
sezoni leta 2011 se je oživitev gospodarstva upočasnila zaradi hude
nesreče julija 2011, v kateri je bila uničena elektrarna Vasiliko,
ki je proizvajala polovico električne energije v državi. Poleg tega je
odpravljanje zelo hudih neravnotežij v zasebnem in javnem sektorju ciprskega
gospodarstva vplivalo na zaostritev finančnih in fiskalnih pogojev, ki so
povečali negativni vpliv na gospodarsko dejavnost, povzročili visoko
stopnjo gospodarske negotovosti in prispevali k poslabšanju pogojev na trgu
dela. Zaradi nadaljnjega poslabšanja mednarodnih okoliščin zunanje povpraševanje
ni moglo nadomestiti učinka na domače povpraševanje. Zato je letna
gospodarska rast leta 2011 znašala 0,5 %, kar je skoraj za odstotno
točko manj od napovedi Komisije v času priporočila Sveta.
Leto 2012 je bilo zunaj časovnega obdobja, zajetega v napovedi Komisije,
na kateri je temeljilo priporočilo Sveta. Vendar je bila v skladu s
predpostavko o postopni odpravi negativne proizvodne vrzeli za leto 2012
pričakovana višja rast kot leta 2011. Po najnovejši napovedi služb
Komisije se pričakuje, da se bo realni BDP leta 2012 zmanjšal za
2,4 %.
(12)     Javnofinančni
primanjkljaj se je s 5,3 % BDP leta 2010 povečal na 6,3 %
BDP leta 2011. Proračunski saldo se je poslabšal kljub ukrepom za
fiskalno konsolidacijo iz zakona o proračunu za leto 2011 in trem
sklopom nadaljnjih ukrepov za zmanjšanje primanjkljaja, sprejetim
leta 2011, ki niso zadoščali za zaustavitev poslabšanja javnih
financ. Naveden niz gospodarskih dogodkov, zlasti odprava zelo hudih
neravnotežij v zasebnem in javnem sektorju ciprskega gospodarstva, tvori ozadje
položaja javnih financ, vključno z nezanemarljivimi učinki sestave
rasti in višjimi stroški posojil zaradi izgube dostopa do dolgotrajnejšega
tržnega financiranja.
(13)     Po najnovejši napovedi služb
Komisije naj bi javnofinančni primanjkljaj leta 2012 dosegel
6,3 % BDP. Ta predvideni primanjkljaj znatno presega prejšnje napovedi
služb Komisije, zlasti zaradi znatnega primanjkljaja posrednih in neposrednih
davčnih prihodkov (predvsem zaradi DDV, davkov od dohodkov pravnih oseb in
socialnih prispevkov) ter višjih odhodkov, ki so posledica vedno višje stopnje
brezposelnosti in stopnje predčasnega upokojevanja, ki je višja od
pričakovane. V primerjavi z napovedjo služb Komisije iz zime 2013 je
bil primanjkljaj iz leta 2012 prilagojen navzgor za približno 0,5 %
BDP zaradi enkratnega odhodka v zvezi s stroški zavarovanja zaradi eksplozije v
elektrarni Vasiliko julija 2011, plačljivega v štirih letih, ki pa je
bil v celoti vknjižen leta 2012, in zabeležitve prenosa kapitala za
plačilo kapitaliziranih obresti na obveznico za dokapitalizacijo banke
Cyprus Popular Bank.
(14)     Po najnovejši gospodarski
napovedi služb Komisije je strukturni primanjkljaj leta 2010 znašal
5,7 % BDP, leta 2011 pa 6,6 % BDP. Pričakuje se, da bo
leta 2012 dosegal 6,6 % BDP. V napovedi služb Komisije, na kateri
temelji priporočilo Sveta iz julija 2010, je bila izpostavljena
pričakovana povprečna potencialna rast v višini približno 1 % v
obdobju prilagoditve. Po najnovejši gospodarski napovedi služb Komisije se povprečna
potencialna proizvodnja za obdobje 2011–2012 zdaj obravnava kot negativna
(približno –0,5 %) in po ocenah bo v obdobju 2013–2016 ostala
negativna. Ob upoštevanju popravka potencialne proizvodnje navzdol glede na
priporočilo Sveta bi povprečna fiskalna konsolidacija v
obdobju 2011–2012 znašala približno 0,5 %. Vendar so na ocenjeno
spremembo strukturnega salda močno vplivali tudi nepričakovani izpadi
prihodkov, ki so bili posledica končnega domačega povpraševanja, ki
je bilo nižje od napovedanega, manjšega uvoza in večjega poslabšanja na
trgu dela. To je prispevalo k velikim izpadom prihodkov, zlasti posrednih
davčnih prihodkov. Ob upoštevanju teh učinkov se celotna prilagojena
fiskalna konsolidacija v povprečju ocenjuje na približno 2,4 % BDP,
kar je precej nad povprečno letno fiskalno konsolidacijo v višini vsaj
1,5 % BDP v obdobju 2011–2012, ki jo priporoča Svet. Zato je
mogoče šteti, da je Ciper sprejel učinkovite ukrepe v skladu s
priporočilom Sveta.
(15)     Zakon o proračunu za
leto 2012, ki je bil sprejet 16. decembra 2011, je
vključeval konsolidacijsko strategijo na podlagi odhodkov, ki je
sestavljena predvsem iz (i) pokojninskih prispevkov zaposlenih v javnem
sektorju skupaj z zamrznitvijo prejemkov v širšem javnem sektorju za dve leti;
(ii) vključitve novih zaposlenih v javnem sektorju v splošni pokojninski
sistem v okviru sklada socialne varnosti namesto v bolj velikodušen pokojninski
sistem za javni sektor; (iii) bolj ciljno usmerjenih socialnih transferjev;
(iv) znižanj v izbranih kategorijah javnih odhodkov; (v) povišanja stopnje DDV
s 15 % na 17 %; (vi) začasnega prispevka na bruto dohodke
zaposlenih v zasebnem sektorju in upokojencev ter (vii) povišanja davčne
stopnje za izplačilo predpostavljenih dividend. Navedene fiskalne napovedi
vključujejo tudi konsolidacijske ukrepe, ki so jih ciprski organi sprejeli
za preostanek leta 2012 po začasnem sporazumu s programskimi
partnerji o fiskalnih politikah novembra 2012, zlasti obsežno znižanje
prejemkov upokojencev in zaposlenih v javnem in širšem javnem sektorju. Skupno
je Ciper v obdobju 2011–2012 sprejel konsolidacijske ukrepe z ocenjenim
neposrednim učinkom na zmanjšanje primanjkljaja v višini več kot
5,5 % BDP. Ta ocena fiskalnih konsolidacijskih ukrepov, sprejetih v
obdobju 2011–2012, po načelu od spodaj navzgor potrjuje sklep, da je
Ciper sprejel učinkovite ukrepe.
(16)     Bruto javni dolg se je
leta 2011 povečal na 71,1 % BDP, za razliko od 67,6 %
BDP iz napovedi služb Komisije iz pomladi 2010, na kateri temelji
priporočilo Sveta v skladu s členom 126(7) PDEU z dne
13. julija 2010. Na razvoj dolga so vplivali predvsem rezultati glede
primanjkljaja, ki so bili višji od pričakovanih, rast, ki je bila nižja od
pričakovane, in težave Cipra pri dostopu do mednarodnih trgov, da bi
pokril svoje finančne potrebe, kar je privedlo do večjih stroškov
izposojanja. Ti dejavniki so skupaj s sodelovanjem vlade pri dokapitalizaciji
ene od komercialnih bank junija 2012 prispevali k povečanju javnega
dolga na približno 85,8 % BDP leta 2012. V naslednjih letih se
bo glede na šibko rast in znatne potrebe po fiskalnem financiranju javni dolg
nedvomno še bolj povečal. V obdobju 2013–2014 se bo javni dolg
dodatno povečal zaradi prejema finančne pomoči. Za delež dolga
glede na BDP se napoveduje, da bo leta 2015 dosegel najvišjo vrednost, tj.
128 %, potem pa naj bi se na podlagi trajnostnih primarnih presežkov in
povrnitve pozitivnih stopenj rasti realnega BDP zmanjšal.
(17)     Ob upoštevanju vseh teh
dejavnikov ter zlasti znatnega poslabšanja proračunskega položaja zaradi
upada gospodarske rasti, ki je hujši od pričakovanega, in šibkejšega
splošnega stanja gospodarstva, kot je bilo predvideno v času prvotnega
priporočila Sveta v skladu s členom 126(7) PDEU, se zdi primerno
določiti nov rok za odpravo čezmernega primanjkljaja Cipra. Glede na
napovedano odstopanje od referenčne vrednosti 3 % BDP ob koncu
leta 2012 in neugodne makroekonomske okoliščine je treba za odpravo
čezmernega primanjkljaja odobriti dodatna štiri leta.
(18)     Po najnovejši gospodarski
napovedi služb Komisije glede nominalne rasti BDP naj bi primarni
javnofinančni saldo dosegel primanjkljaj v višini 2,4 BDP
leta 2013, 4,3 % BDP leta 2014 in 2,1 % BDP leta 2015,
leta 2016 pa presežek v višini 1,2 % BDP, medtem ko naj bi nominalni
javnofinančni primanjkljaj dosegel 6,5 % BDP leta 2013,
8,4 % BDP leta 2014, 6,3 % BDP leta 2015 in 2,9 BDP
leta 2016. Zaradi spremljanja in omejenega nadzora ciprskih organov nad
plačilom obresti so v programu makroekonomske prilagoditve, ki ga mora
izvajati Ciper, določeni fiskalni cilji glede primarnega salda.
(19)     Za zagotovitev trajnostne
odprave čezmernega primanjkljaja se ustrezna prilagoditev določi in
oceni na podlagi celovite ocene, pri čemer se strukturni saldo uporabi kot
referenca, minimalno letno izboljšanje strukturnega salda v višini vsaj
0,5 % BDP pa kot referenčno merilo. V celoti opredeljeni
konsolidacijski ukrepi v višini 4,75 % BDP leta 2013 bodo predvidoma
prispevali k izboljšanju strukturnega fiskalnega salda za približno 1,3 %
BDP v istem letu. Leta 2014 bodo sprejeti konsolidacijski ukrepi znašali
približno 1,75 % BDP, pri čemer se ocenjuje, da bodo v istem letu izboljšali
strukturni saldo za 0,3 % BDP, leta 2015 za 0,7 % BDP,
leta 2016 pa za 1,8 % BDP.
(20)     Prilagoditev za
obdobje 2013–2016 vključuje ukrepe za zmanjšanje rasti odhodkov,
predvsem stroškov za plače v javnem sektorju in socialnih prispevkov, in
povečanje prihodkov, zlasti s povišanjem stopenj DDV, trošarin ter stopnje
davka za prihodke od obresti, davka na nepremičnine in davka od dohodka
pravnih oseb. Fiskalno konsolidacijo bi bilo treba srednjeročno ohraniti,
in sicer z omejevanjem rasti odhodkov, izboljšanjem strukture obdavčitve
ter sprejemanjem fiskalnih in strukturnih ukrepov.
(21)     Glede na znatno dodatno
konsolidacijo leta 2013 ter neugodne in zelo negotove makroekonomske pogoje,
ki so med drugim posledica uvedbe začasnega nadzora kapitala, izgube
zaupanja in nestabilnosti finančnega sektorja, se predhodna obveznost
glede nadaljnjih ukrepov za fiskalno konsolidacijo za leto 2014 (poleg
ukrepov, ki so bili sprejeti decembra 2012 in bodo začeli veljati
1. januarja 2014) ni zdela primerna. Vendar je v programu za
gospodarsko in finančno prilagoditev določena obveznost ciprskih
organov, v skladu s katero morajo biti pripravljeni ohraniti cilje programa,
tako da sprejmejo dodatne ukrepe v primeru prenizkih prihodkov ali višjih
socialnih izdatkov ob upoštevanju škodljivih makroekonomskih učinkov.
(22)     Za leto 2014 se ocenjuje,
da se bo strukturni saldo izboljšal za 0,3 % BDP na podlagi dogovorjenih
ukrepov za fiskalno konsolidacijo, ki so ostali nespremenjeni v primerjavi z
ukrepi, določenimi v osnutku memoranduma o soglasju iz novembra 2012.
Zato je po najnovejši napovedi služb Komisije ocenjena strukturna konsolidacija
za leto 2014 nekoliko nižja od referenčnega merila za minimalno letno
izboljšanje strukturnega salda v višini vsaj 0,5 % BDP. Kljub temu bi se
morala ta stopnja izboljšanja šteti za sprejemljivo v sedanji izredni
situaciji, v kateri vladajo zelo negotovi makroekonomski pogoji ter znatne
razlike med dejansko in ocenjeno potencialno proizvodnjo, pri čemer so
ocene strukturnega salda bolj negotove in se skozi čas spreminjajo bolj
kot pod stabilnejšimi makroekonomskimi pogoji. Po napovedi služb Komisije iz
zime 2013, v kateri so bili upoštevani konsolidacijski ukrepi za
leto 2014, naj bi se strukturni saldo med letoma 2013 in 2014
izboljšal za približno 1,4 BDP. Ocenjeno manjše izboljšanje strukturnega
salda leta 2014 kljub nespremenjenemu sklopu konsolidacijskih ukrepov je
mogoče pojasniti s (i) poslabšanjem davčne osnove za ukrepe v zvezi s
prihodki za leto 2013, kar kaže na to, da bo učinek nekaterih od teh
ukrepov leta 2014 popustil; (ii) popravkom učinka nekaterih
konsolidacijskih ukrepov, ki so že bili sprejeti za leto 2014, navzdol
zaradi slabših makroekonomskih pogojev skozi celotno programsko obdobje; (iii)
napovedanimi nižjimi zbranimi prihodki leta 2014 v okviru nekaterih
davčnih ukrepov, pri čemer so prihodki od teh ukrepov (npr. pobiranje
davka na dohodek in DDV) odvisni od gospodarske dejavnosti leta 2013, ter
(iv) dejstvom, da se lahko zaradi standardne prožnosti, uporabljene za
razmejitev ciklične komponente in strukturnega salda, podceni dejanska
temeljna fiskalna konsolidacija. Pregled posameznih diskrecijskih
konsolidacijskih ukrepov po načelu od spodaj navzgor je pomemben element
ocene naravnanosti fiskalne politike. Zlasti pod zelo negotovimi
makroekonomskimi pogoji lahko takšen pregled omogoči dodaten vpogled v
dejansko temeljno fiskalno konsolidacijo. Ukrepi za fiskalno konsolidacijo za
obdobje 2013–2014 so v povprečju višji od 3 % BDP. Čeprav
je s tem povezano izboljšanje strukturnega salda znatno, v povprečju znaša
le približno 0,75 % BDP.
(23)     Napredek pri izvajanju zavez
Cipra v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem se bo redno
spremljal. V primeru prenizkih prihodkov ali višjih socialnih izdatkov bi moral
biti Ciper pripravljen sprejeti dodatne ukrepe za ohranitev fiskalnih ciljev.
(24)     Ciper izpolnjuje pogoje za
podaljšanje roka za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja
iz člena 3(5) Uredbe (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in
razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem –
SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
(1)
Ciprski organi bi morali do leta 2016
odpraviti sedanji čezmerni proračunski primanjkljaj.
(2)
Da bi se nominalni javnofinančni primanjkljaj
do leta 2016 znižal pod referenčno vrednost 3 % BDP, bi moral
Ciper doseči cilje za nominalni javnofinančni primanjkljaj v višini
6,5 % BDP leta 2013, 8,4 % BDP leta 2014, 6,3 % BDP
leta 2015 in 2,9 % BDP leta 2016.
(3)
Zato bi moral Ciper dosledno izvajati zakon o
proračunu za leto 2013 in dogovorjene dodatne konsolidacijske ukrepe,
ki bi morali leta 2013 znašati vsaj 351 milijonov EUR. Ciper bi
moral v celoti izvajati fiskalne ukrepe za leto 2014, ki so bili sprejeti
decembra 2012 in bodo leta 2014 znašali vsaj
270 milijonov EUR. Ciper bi moral spremljati posledice mesečnih
konsolidacijskih ukrepov za proračun in biti pripravljen ohraniti fiskalne
cilje s sprejemanjem dodatnih ukrepov v primeru prenizkih prihodkov ali višjih
socialnih izdatkov ob upoštevanju makroekonomskih okoliščin.
(4)
Ciper bi moral srednjeročno ohraniti fiskalno
konsolidacijo, in sicer z omejevanjem rasti odhodkov,
izboljšanjem strukture obdavčitve ter
sprejemanjem fiskalnih in strukturnih ukrepov, da bi se približal svojemu srednjeročnemu
proračunskemu cilju strukturno uravnoteženega proračuna.
(5)
Svet je določil trimesečni rok, do
katerega morajo ciprski organi sprejeti učinkovite ukrepe in v skladu s
členom 3(4a) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 podrobno
poročati o konsolidacijski strategiji, predvideni za dosego ciljev.
Poleg poročila iz
priporočila (5) in vzporedno s programom za finančno
prilagoditev bi moral Ciper vsake tri mesece poročati o napredku pri
izvajanju teh priporočil ter v posebnem poglavju programa stabilnosti,
dokler ni čezmerni primanjkljaj v celoti odpravljen.
To priporočilo je naslovljeno na
Republiko Ciper.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 186, 20.7.2012, str. 30.


title: 2013/105/ES: Priporočilo Komisije z dne 9. oktobra 2009 o spodbujanju uporabe informacijskih in komunikacijskih tehnologij za olajšanje prehoda na energetsko učinkovito gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika

text:
               23.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 51/18

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 9. oktobra 2009
   o spodbujanju uporabe informacijskih in komunikacijskih tehnologij za olajšanje prehoda na energetsko učinkovito gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika
   (2013/105/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski parlament in Svet sta aprila 2006 sprejela Direktivo o učinkovitosti rabe končne energije in energetskih storitvah (1), v kateri je določen okvir za ukrepe v zvezi z možnostjo doseganja prihranka energije v sektorjih rabe končne energije, ki jih ne zajema sistem za trgovanje z emisijami (ETS).

               (2)

               Nacionalni akcijski načrti za energetsko učinkovitost (NEEAP), ki jih določa Direktiva 2006/32/ES, imajo osrednjo vlogo pri načrtovanju izvajanja nacionalnih ukrepov, ki obravnavajo energetsko učinkovitost in so izvzeti iz ETS, in poročanju o njih. V prvem načrtu NEEAP so številne države članice EU predstavile načrte za izkoriščenje potenciala IKT za prihranke energije (2).

               (3)

               Komisija je oktobra 2006 sprejela sporočilo Akcijski načrt za energetsko učinkovitost: uresničitev možnosti
                   (3), ki poudarja potrebo po radikalni spremembi vedenjskih vzorcev naših družb, da bi se ob manjši porabi energije ohranila enaka kakovost življenja.

               (4)

               Evropski svet je nato marca 2007 potrdil cilj 20-odstotnega prihranka porabe energije v EU v primerjavi s predvidevanji za leto 2020 in podprl cilj 20-odstotnega zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2020. Ob priznavanju povezave med rabo energije in emisijami ogljika je pozval tudi k razvoju trajnostne podnebne in energetske politike EU. Sprostitev možnosti za 20-odstotno zmanjšanje porabe energije v EU bo po pričakovanjih privedla do znatnih prihrankov stroškov in okoljskih koristi.

               (5)

               Komisija je januarja 2008 sprejela sporočilo 20/20 do leta 2020: Priložnost Evrope glede podnebnih sprememb, v katerem se predlaga daljnosežni paket dejanskih predlogov, ki kažejo, da so dogovorjeni cilji v zvezi s podnebnimi spremembami tehnološko in gospodarsko izvedljivi ter zagotavljajo edinstveno poslovno priložnost za več tisoč evropskih podjetij (4). Evropski svet in Evropski parlament sta predloge potrdila decembra 2008 (5).

               (6)

               Komisija je maja 2008 sprejela sporočilo Povečanje energijske učinkovitosti z informacijskimi in komunikacijskimi tehnologijami
                   (6), v katerem je priznala potencial informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT), da stroškovno učinkovito prispevajo k izboljšanju energetske učinkovitosti v vsej industriji in širši civilni družbi.

               (7)

               Komisija je julija 2008 sprejela Sporočilo o trajnostni potrošnji in proizvodnji ter akcijskem načrtu za trajnostno industrijsko politiko
                   (7) (TPP/TIP), ki vsebuje predloge, katerih cilj je izboljšati okoljsko učinkovitost izdelkov v njihovem življenjskem ciklu in povečati povpraševanje po bolj trajnostnem blagu ter hkrati spodbuditi industrijo EU, da izkoristi priložnosti za inovacije

               (8)

               Komisija v podporo akcijskemu načrtu TPP/TIP in na podlagi s tem povezanega mandata v sporočilu Integrirana politika do izdelkov: okoljski vidiki izdelkov v njihovem življenjskem ciklusu
                   (8) s Skupnim raziskovalnim središčem pripravlja priročnik z napotki (9) o kvantificiranju in analiziranju vpliva izdelkov in procesov, vključno z emisijami ogljika in energetsko učinkovitostjo, med življenjskim ciklom na okolje.

               (9)

               Novembra 2008 je Komisija sprejela Evropski načrt za oživitev gospodarstva (10) za čimprejšnjo ponovno gospodarsko rast, ki poudarja potrebo po takojšnih naložbah v energetsko učinkovitost in čiste tehnologije. Za uresničitev tega načrta je Komisija v sporočilu Naložbe danes za Evropo jutri
                   (11) predlagala paket ukrepov za preusmeritev finančne podpore k energiji in hitrim širokopasovnim omrežjem.

               (10)

               Komisija je kot del Evropskega načrta za oživitev gospodarstva vzpostavila javno-zasebna partnerstva, katerih cilj je nadaljnji razvoj zelenih tehnologij in pametnih energetskih infrastruktur v stavbah, proizvodnji in v sektorju prometa: pobude o energetsko učinkovitih stavbah, tovarnah prihodnosti in zelenih avtomobilih.

               (11)

               Decembra 2008 je Komisija kot del pobude o zelenem prometu sprejela Akcijski načrt za uvajanje inteligentnih prometnih sistemov v Evropi in priložen predlog direktive o določitvi okvira za uvajanje inteligentnih prometnih sistemov v cestnem prometu in vmesnike do drugih vrst prevoza (12). Komisija je predlagala posebne ukrepe, katerih cilj je hitrejše uvajanje ITS zaradi boljše energetske učinkovitosti v prometnih sistemih.

               (12)

               Energija, ki jo rabijo oprema in storitve IKT, predstavlja približno 8 % električne energije v EU in približno 2 % emisij ogljika (13). Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/32/ES z dne 6. julija 2005 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, ki rabijo energijo (14), določa pravila na ravni EU za dajanje izdelkov, ki rabijo energijo, na trg, vključno z izdelki IKT, v zvezi z njihovo energetsko učinkovitostjo in okoljsko uspešnostjo v njihovem celotnem življenjskem ciklu. Direktiva daje priložnost prostovoljnim pobudam, ki jih predloži industrija.

               (13)

               V Sporočilu o spodbujanju uporabe informacijskih in komunikacijskih tehnologij za olajšanje prehoda na energetsko učinkovito gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika
                   (15) je Komisija poudarila neizkoriščen potencial sektorja IKT in ga spodbudila, da se osredotoči na sistemske izboljšave lastnih procesov, vključno z operacijami, proizvodnjo, zagotavljanjem storitev in upravljanjem dobavne verige.

               (14)

               Rezultati javnega posvetovanja (16), ki so bili objavljeni septembra 2009, so potrdili, da različna podjetja zdaj izvajajo različne strategije za izboljšanje svoje energetske in okoljske učinkovitosti. Na podlagi usklajenega pristopa bi se bolje izrazile priložnosti, usmerjale naložbe in zagotovile gospodarske prednosti za celotni sektor, hkrati pa bi se cilji energetske učinkovitosti dosegli lažje.

               (15)

               Določitev ambicioznih ciljev v sektorju IKT za izboljšanje energetske in okoljske učinkovitosti njegovih procesov je zelo pomembna. Napredek pri doseganju teh ciljev bi moral biti merljiv in preverljiv. Cilje bi bilo treba posodobiti, ko bodo na voljo zanesljivejši osnovni podatki. Sektor IKT je izrazil zanimanje za ustanovitev Foruma IKT za energetsko učinkovitost (ICT4EE), ki bi si prizadeval za sprejetje in izvajanje okvira za merjenje energetskega in ogljikovega odtisa v sektorju, določitev ciljev in merjenje napredka.

               (16)

               V tem priporočilu zajema pojem sektor IKT proizvodne, trgovinske in storitvene dejavnosti IKT, kot jih opredeljuje Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (17).

               (17)

               Ocenjuje se, da bi lahko z izboljšavami na podlagi IKT v drugih sektorjih preprečili približno 15 % skupnih emisij ogljika do leta 2020 (18). Pričakuje se, da bo z IKT kratkoročno mogoče znatno izboljšati energetsko učinkovitost v stavbnem in gradbenem sektorju ter v sektorju prevozne logistike in končne rabe energije.

               (18)

               Sektor IKT lahko zagotovi orodja za simulacijo, oblikovanje, analizo, spremljanje in vizualizacijo, ki so ključna za spodbujanje celostnega pristopa k zasnovi in delovanju stavb, ki upošteva veliko dejavnikov, ki vplivajo na povpraševanje po energiji. Vendar naložbe ovira dejstvo, da ni zanesljivih in preglednih sredstev za kvantifikacijo ter spremljanje energije in prihrankov stroškov v nekem obdobju na ravni sektorja, ki bi bila najboljša podlaga za strategije in orodja za zasnovo.

               (19)

               Prometna in logistična industrija temeljita v veliki meri na uporabi IKT, kar zadeva delovanje in optimizacijo njihovih splošnih dejavnosti, zlasti zahtev po prevozu in skladiščenju. Tako imata dobre možnosti, da prevzameta vodilno vlogo pri optimizaciji energetskega in ogljikovega odtisa svojih storitev ter zagotavljanju ustreznih informacij za stranke.

               (20)

               V stavbnem in gradbenem ter prometnem in logističnem sektorju se je že ugotovilo, da so potrebne primerljive metodologije za merjenje energetske učinkovitosti in emisij ogljika, pri čemer se je že začelo tudi delo v zvezi s tem. Skupne metodologije bi morale prispevati k zagotavljanju zanesljivih podatkov in podlage, na kateri bi se lahko razvila orodja IKT.

               (21)

               Partnerstva med sektorji lahko pospešijo razvoj in obsežno uvajanje rešitev na podlagi IKT za spremljanje, upravljanje in merjenje rabe energije in emisij ogljika v dejavnostih, ki rabijo energijo, kar bi pomagalo zagotoviti zanesljivo podlago za odločitve o prihrankih energije in zmanjšanju emisij.

               (22)

               Pametno merjenje lahko zagotovi toke informacij v realnem času in možnost novih krmilnih zank, kar bi omogočilo boljše upravljanje in nadzor nad energijo ter vplivalo na končno porabo potrošnikov, zlasti kadar bi merjenje spremljalo informativno obračunavanje. Več držav članic je uvedlo pametno merjenje ali preučuje pravne obveznosti v zvezi z njegovo uvedbo. Z usklajenim ukrepanjem držav članic za določitev najmanjših funkcionalnih specifikacij za pametne števce bi se preprečile tehnične ovire in zagotovila interoperabilnost ter omogočilo uvajanje inovativnih aplikacij za upravljanje končne rabe energije na podlagi IKT.

               (23)

               Pametno merjenje in inteligentna omrežja so pomembna za povečanje prihrankov energije v stavbah, široko uporabo vozil na električni pogon, učinkovito oskrbo z energijo in njeno distribucijo ter za vključevanje obnovljivih virov energije. Z aplikacijami in storitvami, ki temeljijo na takem razvoju, bodo verjetno nastali novi sektorji gospodarske dejavnosti, v katerih bodo vključeni udeleženci iz energetskega sektorja in sektorja IKT. Pogoje, ki prispevajo k nastajanju novih trgov, je treba upoštevati skupaj s pilotnimi projekti in drugimi raziskovalnimi pobudami.

               (24)

               V tem priporočilu je treba dematerializacijo IKT razumeti kot zmanjšanje potrebe po fizični opremi, ki je temelj zagotavljanja elektronskih storitev. Dematerializacija je zelo pomembna za javno naročanje IKT. To se lahko doseže z optimizacijo uporabe obstoječih fizičnih virov, optimizacijo konfiguracije sistemov IKT in zagotavljanjem, da dopolnitve ali posodobitve obstoječih sistemov niso pogodbeno ali tehnično omejene.

               (25)

               Kot je razvidno iz javnega posvetovanja iz uvodne izjave 14, obstaja pripravljenost za vključitev v dejavnosti za izboljšanje energetske učinkovitosti in zmanjšanje emisij ogljika na vseh ravneh vlade. Vloga IKT pri doseganju teh ciljev je tudi v središču obstoječih pobud javnih organov po Evropi. Potrebno je učinkovito sodelovanje na nacionalni, regionalni in lokalni ravni vlad držav članic za zagotovitev skladnosti ukrepov, izkoriščanje pozitivne sinergije med njimi in pridobivanja skupnega znanja na podlagi izmenjave rezultatov izkušenj.

               (26)

               Po ocenah bi se lahko s širšo uporabo aplikacij, kot so spletne javne storitve in aplikacije, in naprednimi tehnologijami za sodelovanje prihranilo najmanj 1 do 2 % skupne porabe energije do leta 2020 po vsem svetu (19). Da bo lahko EU dosegla znatno večje prihranke, bo bistvena širokopasovna infrastruktura po vsej Evropi.

               (27)

               Nobena posamezna organizacija ali skupina zainteresiranih strani ne more učinkovito ukrepati sama. Usklajeni ukrepi veliko organizacij v javnih in zasebnih sektorjih, vključno s partnerstvi na ravni mest in regij, lahko sprožijo pionirsko sistemsko spremembo v celotni družbi. Poleg tega želi Komisija spodbuditi izmenjavo najboljših praks glede uporabe rešitev IKT za izboljšanje energetske učinkovitosti.

               (28)

               Za resničen napredek je potrebno delovanje na nacionalni, regionalni in lokalni ravni. Zato morajo nacionalni, regionalni in lokalni oblikovalci politik držav članic potrditi svojo popolno zavezanost k spodbujanju pravočasnega izvajanja ukrepov iz tega priporočila –

         PRIPOROČA, da sektor informacijskih in komunikacijskih tehnologij
   Za zmanjšanje vse večjega deleža emisij ogljika ter krepitev potenciala informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT), da imajo osrednjo in ključno vlogo pri prehodu na energetsko učinkovito gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika:

               (1)

               spodbuja proces postopne dekarbonizacije, ki bo privedel do izmerljivega in preverljivega zmanjšanja energetske intenzivnosti in emisij ogljika vseh procesov, vključenih v proizvodnjo, prevoz in prodajo opreme in sestavnih delov IKT;

               (2)

               prek svojih sektorskih združenj sodeluje pri izvajanju dejavnosti Evropske komisije, katere cilj je:

                           (a)

                           oblikovati okvir za merjenje energetske in okoljske učinkovitosti, za katerega naj bi sektor po pričakovanjih predložil osnovne podatke do leta 2010;

                           (b)

                           sprejeti in izvajati skupne metodologije za ta namen do leta 2011;

                           (c)

                           do leta 2011 določiti cilje energetske učinkovitosti, katerih namen je do leta 2015 preseči cilje EU za leto 2020;

                           (d)

                           izdati načrt v treh mesecih od sprejetja tega priporočila, nato pa še letna poročila;

               (3)

               sodeluje z Evropsko komisijo ter drugimi ustreznimi javnimi organi in mednarodnimi organizacijami za oblikovanje okvira za preglede in preverjanje, s katerimi se bo ocenjevalo, ali bodo posamezna podjetja dosegla cilje v zvezi z energetsko intenzivnostjo in zmanjšanjem emisij ogljika ter kako bodo to dosegla;

               (4)

               v tesnem sodelovanju s stavbnim in gradbenim sektorjem opredeli rešitve IKT za izboljšanje okoljske in energetske učinkovitosti v novih in obstoječih stavbah ter praks v gradbeništvu in pri obnovi, kar bo temelj skupnega načrta za obsežno sprejetje takih rešitev;

               (5)

               v tesnem sodelovanju s stavbnim in gradbenim sektorjem odpravi ovire za splošnejšo uporabo orodij IKT za oblikovanje in simulacijo ter drugih pomembnih aplikacij, ki spodbujajo skladnost z veljavnimi pravnimi ureditvami za učinkovitost stavb in k njej pripomorejo;

               (6)

               v tesnem sodelovanju s sektorjem prometa in logistike opredeli rešitve IKT za izboljšanje okoljske in energetske učinkovitosti za njihove storitve, kar bo temelj skupnega načrta za obsežno sprejetje takih rešitev ob usklajenosti z delom, izvedenim v okviru akcijskega načrta ITS;

               (7)

               v tesnem sodelovanju s sektorjem prometa in logistike pripravi sistematični okvir za zagotavljanje izčrpnih, primerljivih in zanesljivih podatkov o porabi energije in emisijah ogljika pri tovornih in prevoznih dejavnostih ter storitvah za vse potencialne uporabnike.

         DRŽAVAM ČLANICAM PRIPOROČA, NAJ:
   Za zagotovitev popolne skladnosti politik IKT z nacionalnimi, lokalnimi in regionalnimi pristopi za prehod na energetsko učinkovito gospodarstvo z nizkimi emisijami ogljika:

               (8)

               prek svojih pristojnih nacionalnih organov:

                           (a)

                           najpozneje do konca leta 2010 dosežejo dogovor glede skupne minimalne funkcionalne specifikacije za pametno merjenje, ki je osredotočeno na zagotavljanje boljših informacij potrošnikom o njihovi porabi energije in boljših možnosti za njeno upravljanje;

                           (b)

                           najpozneje do konca leta 2012 vzpostavijo skladen časovni okvir za uvedbo pametnega merjenja;

               (9)

               sprejmejo in izvajajo prakse javnih naročil, ki izkoriščajo učinek vzvoda povpraševanja javnega sektorja glede dematerializacije blaga in storitev IKT;

               (10)

               na vseh ravneh uprave spodbujajo uporabo ustreznih orodij IKT zaradi boljšega razumevanja posledic različnih politik in preprečevanja negativnih učinkov prelivanja njihovega medsebojnega delovanja;

               (11)

               spodbujajo uporabo energetskih simulacij in modeliranja pri izobraževanju in usposabljanju strokovnjakov v kritičnih sektorjih, zlasti:

                           (a)

                           arhitektov, gradbenikov in inštalaterjev;

                           (b)

                           izvajalcev energetskih pregledov;

                           (c)

                           na področju logistike in prevoza blaga ali oseb;

                           (d)

                           na področju javnih služb, načrtovanja in funkcij politike;

               (12)

               prek svojih nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov izvajajo in po potrebi posodobijo strategije za uvedbo zanesljive hitre širokopasovne infrastrukture, da se olajša spremljanje in upravljanje porabe, distribucije in pridobivanja energije, vključno z obnovljivimi viri energije, ter za uvedbo sistemov v vsej skupnosti, kot so pametno merjenje, pametna omrežja in pametna mesta;

               (13)

               poleg obveznosti iz člena 3.11 in Priloge I.2 k Direktivi 2009/72/ES o notranjem trgu z električno energijo (20) vključijo vse pomembne zainteresirane strani v obsežne pilotne projekte in predstavitve pametnega merjenja in inteligentnih omrežij, da se vzpostavi soglasje glede zahtev v zvezi z inovacijami na podlagi IKT v prihodnosti;

               (14)

               prek svojih nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov izkoristijo odprte digitalne platforme za spodbujanje celostnega pristopa k urbanističnemu načrtovanju in zagotavljanju javnih storitev ter podprejo izmenjavo znanja in katalogov najboljših praks, pa tudi vzdrževanje enostavno dostopnih zbirk informacij;

               (15)

               prek svojih nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov zagotovijo možnosti za ustvarjalne oblike sodelovanja in reševanja težav na ravni skupnosti na podlagi zbiranja zamisli, natečajev in, kadar je mogoče, z zagotavljanjem prostega dostopa do veliko različnih javnih digitalnih virov in javnih podatkov;

               (16)

               prek svojih nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov razširijo prednosti nadomestitve nespletnih upravnih postopkov s spletnimi aplikacijami in storitvami, na podlagi katerih se uresničuje izboljšanje energetske učinkovitosti, na vse segmente svojih skupnosti.

         POZIVA države članice, naj:
   v 12 mesecih po objavi priporočila in nato enkrat na leto Komisijo obveščajo o vseh ukrepih, sprejetih na podlagi tega priporočila.

      V Bruslju, 9. oktobra 2009

            Za Komisijo

         Viviane REDING

            Članica Komisije

      (1)  UL L 114, 27.4.2006, str. 64.

      (2)  Kot je navedeno v Povzetku celotne ocene vseh 27 nacionalnih akcijskih načrtov za energetsko učinkovitost, ki so zahtevani v Direktivi 2006/32/ES, SEC(2009)889 konč., (Moving forward together on saving energy).

      (3)  COM(2006) 545.

      (4)  COM(2008) 30.

      (5)  Sklepi Evropskega sveta, 11. in 12. december 2008 – sklepi predsedstva, 17271/1/08 REV 1, 13.2.2009.

      (6)  COM(2008) 241.

      (7)  COM(2008) 397.

      (8)  COM(2003) 302.

      (9)  The International Reference Life Cycle Reference System (ILCD) Handbook and supporting Data Network (Mednarodni priročnik za referenčni sistem življenjskega cikla (ILCD) in podporno omrežje podatkov). Http://lct.jrc.ec.europa.eu/eplca/deliverables/international-reference-life-cycle-data-system-ilcd-handbook.

      (10)  COM(2008) 800, Evropski načrt za oživitev gospodarstva.

      (11)  COM(2009) 36.

      (12)  COM(2008) 886, Akcijski načrt za uvajanje inteligentnih prometnih sistemov v Evropi in COM(2008) 887, predlog direktive o določitvi okvira za uvajanje inteligentnih prometnih sistemov v cestnem prometu in vmesnike do drugih vrst prevoza.

      (13)  Bio Intelligence: „Impacts of Information and Communication Technologies on Energy Efficiency“ (Vplivi informacijskih in komunikacijskih tehnologij na energetsko učinkovitost).

      (14)  UL L 191, 22.7.2005, str. 29.

      (15)  COM(2009) 111 konč.

      (16)  Javno posvetovanje o informacijskih in komunikacijskih tehnologijah za družbo z nizkimi emisijami ogljika, 30. marec do 14. junij 2009.

      (17)  OECD: Guide to Measuring the Information Society (Priročnik za merjenje razvoja informacijske družbe), rev. julij 2009; www.oecd.org/sti/measuring-infoeconomy/guide.

      (18)  SMART 2020: Enabling the low carbon economy in the information age (Omogočanje gospodarstva z nizkimi emisijami ogljika v informacijski dobi), poročilo skupine The Climate group v imenu združenja Global eSustainability Initiative (GeSI).

      (19)  SMART 2020: Enabling the low carbon economy in the information age (Omogočanje gospodarstva z nizkimi emisijami ogljika v informacijski dobi), poročilo skupine The Climate Group v imenu združenja Global eSustainability Initiative (GeSI).

      (20)  UL L 211, 14.8.2009, str. 55.