title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Romunije za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za leto 2020 2020/C 282/23

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/149

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Romunije za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za leto 2020
      (2020/C 282/23)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Romunijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Romunijo za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Romunije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Romunije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Romuniji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Slabosti so zlasti povezane s cenovno konkurenčnostjo in naraščanjem primanjkljaja na tekočem računu v razmerah ekspanzivne fiskalne politike in nepredvidljivega poslovnega okolja.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Romunija se spodbuja, naj v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi precejšnjih vrzeli v naložbah in produktivnosti dela ter različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po romunskih regijah. To pomeni znatno tveganje, da se bodo razlike med regijami v Romuniji še povečale, zaradi česar se bo obrnil že opaženi trend majhnega zmanjševanja razlik med glavnim mestom in preostalimi regijami ter med mestnimi in podeželskimi območji. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Romunija je 8. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 14. maja 2020 pa konvergenčni program za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Romunijo trenutno velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast.

                  (12)

                  Svet je 3. aprila 2020 sprejel Sklep (EU) 2020/509 (7), v katerem je ugotovil, da v Romuniji obstaja čezmerni primanjkljaj zaradi neizpolnjevanja merila glede primanjkljaja v letu 2019. Ta ugotovitev je temeljila na posodobljenih fiskalnih ciljih vlade, ki so odražali podatke o izvrševanju proračuna do danega datuma. Realizacija primanjkljaja sektorja država v letu 2019 v višini 4,3 % bruto domačega proizvoda (BDP) je to kršitev potrdila. Kršitev je bila posledica nenehnega povečevanja fiskalnih neravnotežij zaradi ekspanzivne fiskalne politike od leta 2016 v obdobju močne gospodarske rasti. Zaradi sistematičnih in ponavljajočih se odstopanj od nacionalnih fiskalnih pravil v tem obdobju so bila ta pravila v veliki meri neučinkovita. Poleg tega Romunija večkrat ni sprejela učinkovitih ukrepov v odziv na priporočila Sveta, ki so ji bila predložena v okviru postopka zaradi znatnega odklona. Svet je 3. aprila 2020 tudi objavil priporočilo (8) za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja v Romuniji najpozneje do leta 2022.

                  (13)

                  Dolgoročna vzdržnost javnih financ Romunije je bila tveganju izpostavljena že pred izbruhom COVID-19, in sicer zaradi visokih proračunskih primanjkljajev in napovedanega znatnega povišanja stroškov staranja prebivalstva, zlasti pokojnin. Starostne pokojnine so se septembra 2019 povišale za 15 %, pri čemer naj bi se septembra 2020 na podlagi pokojninskega zakona, sprejetega poleti 2019, povišale za 40 % in se ponovno preračunale navzgor septembra 2021. Odhodki za pokojnine bi se tako v obdobju 2020–2022 znatno povišali. Tveganja za fiskalno vzdržnost dodatno povečuje vpliv pandemije COVID-19 na gospodarsko aktivnost in fiskalni napor, ki je potreben za njegovo ublažitev. Zaradi prejšnjih odločitev v zvezi s fiskalno politiko Romunija nima velikih fiskalnih blažilnikov, ki bi jih lahko uporabila pri reševanju posledic izbruha COVID-19.

                  (14)

                  V konvergenčnem programu Romunije za leto 2020 se načrtuje poslabšanje nominalnega javnofinančnega salda s primanjkljaja v višini 4,3 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 6,7 % BDP v letu 2020 ter povečanje dolga sektorja država kot odstotek BDP s 35,2 % v letu 2019 na 40,9 % v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19. Poleg tega proračunske projekcije temeljijo na tveganjih, in sicer se za nekatere postavke prihodkov zdi, da niso ocenjene v skladu z osnovnimi makroekonomskimi projekcijami, za zmanjšanje nekaterih tekočih odhodkov pa se zdi, da temelji na ukrepih fiskalne konsolidacije, ki niso opredeljeni v programu.

                  (15)

                  Romunija je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na konvergenčni program za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 1,2 % BDP. Ukrepi vključujejo denarno nadomestilo zaradi začasnega čakanja za zaposlene in podobne dajatve za druge kategorije delavcev, medicinsko opremo in druge odhodke za pomoč v boju proti COVID-19 ter dodatke za zaposlene v zdravstvenem sektorju, ki delajo z bolniki, okuženimi s COVID-19. Poleg tega je vlada napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali k zagotavljanju likvidnostne podpore podjetjem. Ti ukrepi vključujejo odloge plačila davkov, pospešitev vračil davka na dodano vrednost (DDV), jamstva za posojila za mala in srednja podjetja (MSP), začasni moratorij na plačila obrokov bančnih posojil za gospodinjstva in MSP ter odlog plačila najemnine in računov za komunalne storitve za MSP. Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela romunska vlada, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020.

                  (16)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Romunije v letu 2020 znašal –9,2 % BDP, v letu 2021 pa –11,4 % BDP. Komisija predvideva, da naj bi delež dolga sektorja država v letu 2020 dosegel 46,2 % BDP.

                  (17)

                  Romunija je 16. marca 2020 razglasila izredne razmere. Odločeno je bilo, da se od 25. marca 2020 zaprejo vse šole in trgovine, razen tistih, ki prodajajo proizvode za osnovne potrebe, začele pa so veljati tudi omejitve pri prečkanju mej. Gibanje na javnih območjih je bilo dovoljeno le v omejenih primerih, za osebe, starejše od 65 let, pa so bili uvedeni še strožji ukrepi. Romunija je prepovedala tudi mednarodna potovanja v nekatere države in za več mest odredila strogo karanteno. To stanje je zelo vplivalo na proizvodni sektor gospodarstva, saj so ukrepi za omejitev izhoda izjemno negativno vplivali na gospodarsko aktivnost. V industrijskem sektorju je v drugi polovici marca več proizvajalcev ustavilo proizvodnjo, kar je imelo močne učinke prelivanja v ključnih sektorjih, kot je avtomobilska industrija. Podobno se dogaja v maloprodajnem in gostinskem sektorju. Skupni učinek bo gospodarstvo v letu 2020 potisnil v recesijo. Izredne razmere so se končale 14. maja 2020, Romunija pa je napovedala, da bo postopno uvedla ukrepe za sproščanje omejitev. S 15. majem 2020 so bili uvedeni ukrepi za olajšanje gibanja znotraj mest, delno ponovno odprtje trgovin na drobno ter obvezno uporabo zaščitnih mask v zaprtih javnih in trgovskih prostorih, javnem prevozu in na delovnih mestih. Nekateri proizvajalci iz avtomobilske industrije so ob koncu aprila in v začetku maja 2020 postopoma začeli znova opravljati svoje dejavnosti. Vlada pripravlja dodatne ukrepe za ponovno oživitev gospodarstva.

                  (18)

                  Zaradi pandemije se je zdravstveni sistem soočil s pritiskom brez primere. Kriza je prizadela sistem, za katerega so značilne strukturne pomanjkljivosti, kot sta nizka poraba in neenak dostop do zdravstvenega varstva. V tem okviru je ključni izziv izboljšanje odpornosti zdravstvenega sistema in njegove zmogljivosti za odzivanje na šoke. Romunija je v okviru takojšnjega odziva kupila kritične zdravstvene proizvode in zdravstvene stroške v zvezi s COVID-19 vključila v minimalno košarico zdravstvenih storitev za nezavarovane. Precejšnje pomanjkanje zdravstvenih delavcev, tudi družinskih zdravnikov, ter zastareli zdravstveni objekti, pomanjkanje medicinskih proizvodov, nezadostno usposabljanje za zdravstvene delavce ter omejena kontinuiteta in povezovanje med različnimi ravnmi oskrbe slabijo odpornost zdravstvenega sistema. Poročane neizpolnjene potrebe po zdravstveni oskrbi so se povečevale že pred krizo zaradi COVID-19 in verjetno se je dostop do zdravstvenega varstva še poslabšal. Pandemija je dodatno razkrila regionalne razlike in vrzel v pokritosti s storitvami zdravstvenega varstva za skupine z nizkimi dohodki in starejše. Dolgoročno so staranje prebivalstva in migracije izzivi, ki pomenijo vse večji pritisk na vzdržnost zdravstvenega sistema. Glede na COVID-19 je enako pomembno obravnavati tudi strukturna vprašanja, vključno z razvojem preventivnih, ambulantnih in skupnostnih storitev oskrbe z ustreznimi ciljno usmerjenimi ukrepi javne politike. Potrebne bodo dolgoročne naložbe za okrepitev romunskega zdravstvenega sistema z zagotavljanjem zdravstvenih delavcev in opreme, okrepitvijo tehnoloških in uporabnih raziskav ter izboljšanjem pokritosti z zdravstvenimi storitvami in dostopnosti do njih za vse državljane, tudi zunaj mest, vključno z uporabo e-zdravstvenih storitev.

                  (19)

                  S hitro gospodarsko rastjo v zadnjih letih so se izboljšale socialne razmere. Bruto razpoložljivi dohodek gospodinjstev se je leta 2019 povečal za 5,7 %. Delež prebivalstva, izpostavljenega tveganju revščine in socialne izključenosti, je v letu 2019 znašal 31,2 % in je bil med najvišjimi v Uniji, čeprav stalno upada. Vendar lahko vpliv pandemije na gospodarstvo poslabša socialne razmere. Revščina in socialna izključenost, vključno z revščino otrok, revščina zaposlenih in dohodkovna neenakost naj bi se po pričakovanjih povečale, pri čemer so najbolj izpostavljene ranljive skupine, kot so nestandardni delavci, neprijavljeni delavci, samozaposleni, Romi, invalidi, starejši in brezdomci. Pokritost z ukrepi socialne zaščite in njihova ustreznost ter učinkovitost davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov pri prerazporejanju dohodka so še naprej omejene. Otroci na podeželskih območjih in v neformalnih naseljih imajo omejen dostop do kakovostne predšolske vzgoje in varstva, ustrezne prehrane, zdravstvenega varstva in stanovanj. Socialni transferji imajo zelo omejen učinek na zmanjševanje revščine, socialni referenčni indeks, ki se uporablja kot podlaga za izračun večine socialnih prejemkov in nadomestil, pa ni bil posodobljen že od leta 2008. Ustreznost minimalne dohodkovne podpore ostaja med najnižjimi v Uniji. Čeprav je bila reforma minimalnega dohodka za vključenost sprejeta leta 2016, je bila spet preložena na leto 2021. Socialne in osnovne storitve so še vedno v veliki meri nezadostne, tudi na področjih, kot so voda in sanitarne storitve, energija in stanovanja. Poleg tega je ozemeljska razporeditev neenakomerna in zaznamovana s precejšnjimi razlikami med podeželjem in mesti ter med regijami. To lahko omeji sposobnost preprečevanja posledic pandemije. Potencial socialne ekonomije za izboljšanje socialnih razmer še vedno ni izkoriščen.

                  (20)

                  Razvoj na trgu dela v letu 2019 je bil še naprej pozitiven, vendar so še vedno prisotne razlike med regijami, podeželjem in mestnimi območji ter socialno-ekonomskimi skupinami. Beležijo se visoke stopnje neaktivnosti, zlasti za ženske, mlade, nizko usposobljene, invalide in starejše. Glede na izbruh COVID-19 je verjetno, da se bodo obstoječi izzivi skupaj s hitro rastočo brezposelnostjo in neaktivnostjo še poglobili. Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 6,5 %, leta 2021 pa ponovno znižala na 5,4 %. Neprijavljeno delo je še vedno izziv, njegov negativni učinek pa bi se lahko v sedanjih razmerah še poslabšal, kar izpostavlja potrebo po podpori prehodu na prijavljeno delo. Zato so bistvenega pomena pravočasno prilagojene storitve, ki obravnavajo potrebe ranljivih skupin in delavcev, ki jih je prizadela kriza. Poleg nedavno uvedene sheme denarnega nadomestila zaradi začasnega čakanja sta bistvenega pomena razvoj dostopa do shem skrajšanega delovnega časa in spodbujanje ukrepov dohodkovne podpore ter omogočanje prožnih ureditev dela in dela na daljavo za prizadete delavce v sodelovanju s socialnimi partnerji, da se kratkoročno in dolgoročno okrepi odpornost trga dela.

                  (21)

                  Vztrajna neskladja v znanjih in spretnostih ter pomanjkanja strokovno usposobljene delovne sile, ki izhajajo iz demografskih gibanj ter omejene ustreznosti izobraževanja in usposabljanja za potrebe trga dela, so že pred pandemijo omejevala potencial rasti romunskega gospodarstva. Delež odraslih, ki sodelujejo v izobraževalnih dejavnostih, je leta 2019 znašal 1,3 % in je med najnižjimi v Uniji. Nizka udeležba v predšolski vzgoji in varstvu širi neenakost možnosti med učenci. Enakost na področju izobraževanja, vključenost vanj ter njegova kakovost ostajajo pomembni izzivi, pri čemer so na tem področju potrebne strateške reforme. Romunija ima kljub določenemu napredku v zadnjih letih velik delež mladih, ki zgodaj opustijo izobraževanje in usposabljanje (15,3 % v letu 2019), in mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo (14,7 %; nekoliko več kot leta 2018). Še vedno ni integriranega nacionalnega mehanizma, ki bi bil namenjen zgodnjemu opuščanju šolanja. Rezultati izobraževanja, zlasti na podeželskih in ekonomsko prikrajšanih območjih, se ne izboljšujejo. Udeležba v visokošolskem izobraževanju je nizka in je še vedno nezadostno usklajena s potrebami na trgu dela. Število diplomantov na področju naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike ostaja nizko. Romunija dosega slabe rezultate pri številnih elementih indeksa digitalnega gospodarstva in družbe, vključno z digitalnimi javnimi storitvami, digitalnimi spretnostmi splošnega prebivalstva in digitalizacijo podjetij. Osnovne digitalne spretnosti in znanja ter osnovne sposobnosti uporabe programske opreme so med najnižjimi v Uniji. Zaradi neenake digitalne infrastrukture ter nezadostnih digitalnih spretnosti in znanj nastajajo pri prehodu na učenje na daljavo, ki je posledica izbruha COVID-19, izzivi za ustanove za izobraževanje in usposabljanje, izobraževalce in študente, zlasti prikrajšane študente in Rome.

                  (22)

                  Zaradi pandemije COVID-19 in posledičnih ukrepov za omejitev izhoda so bile dobavne verige prekinjene po vsej državi, podjetja so morala zmanjšati dejavnosti ali celo prenehati poslovati, ljudje pa niso mogli delati. Na podjetja vseh velikosti, zlasti pa MSP, močno vplivajo motnje v trgovini in zapora, poleg tega pa se ta podjetja soočajo z likvidnostnimi omejitvami in tveganji stečaja. Vlada je sprejela sklop ukrepov, ki združuje prilagojeno pomoč podjetjem in zaščito dohodkov za vse prizadete delavce. Za okrevanje po krizi bodo potrebna dodatna sredstva za nadaljnjo podporo podjetjem in gospodinjstvom. Sektorju storitev bo treba nameniti posebno pozornost, saj je najbolj prizadet, za nekatere podsektorje pa se pričakuje, da se bodo krčili dlje kot proizvajalni sektor. Ukrepi vlade v odziv na pandemijo vključujejo vzpostavitev javne poroštvene sheme („IMM Invest“) s sredstvi v višini 15 milijard RON, da se ponudi državno poroštvo MSP za najemanje brezobrestnih posojil za financiranje naložb in zagotavljanje obratnega kapitala. Ta poroštva bodo koristila tudi bankam, ki morajo ostati dobro kapitalizirane in likvidne, da lahko zagotavljajo potreben kreditni tok gospodinjstvom in podjetjem. Poleg tega zaradi doslej precej omejene vloge bank pri zagotavljanju posojil podjetjem, zlasti inovativnim MSP, poroštva za posojila sama po sebi morda ne bodo zadostovala.

                  (23)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Kriza je še jasneje pokazala, da mora Romunija nujno ponovno začeti javna infrastrukturna dela na področjih, kot so trajnostni promet, čista energija ter okoljska infrastruktura in infrastruktura digitalnih storitev. Mestni prevoz trpi zaradi slabe sektorske organizacije in šibkih upravnih zmogljivosti lokalnih ponudnikov. Za sistem ravnanja z odpadki sta še vedno značilni zelo nizka stopnja recikliranja komunalnih odpadkov in zelo visoka stopnja odlaganja odpadkov na odlagališča. Za izvajanje nacionalnega energetskega in podnebnega načrta bodo potrebne naložbe v čisto proizvodnjo in rabo energije ter preobrazba monoindustrijskih in ogljično intenzivnih regij. Okrepiti je treba prizadevanja za razširitev in posodobitev infrastrukture za pitno in odpadno vodo. Naložbe v mrežo za spremljanje zraka so prav tako nepogrešljive zaradi resnih strukturnih pomanjkljivosti. Prav tako je treba posodobiti in zagotoviti interoperabilnost vseh digitalnih javnih storitev, ki vključujejo izmenjavo informacij, tudi na socialnem, izobraževalnem in zdravstvenem področju. Velike regionalne razlike in nizka produktivnost nekaterih sektorjev škodujejo dolgoročni trajnostni rasti. Enako pomembne so tudi naložbe za spodbujanje konkurenčnosti gospodarstva s podpiranjem dejavnosti na področju raziskav in razvoja, inovativnih MSP in vključevanja v strateške vrednostne verige Unije. Naložbe podjetij v raziskave in razvoj so še vedno skromne in omejene na majhno število podsektorjev, ki so močno odvisni od neposrednih tujih naložb. Zmanjševanje javnih sredstev za raziskave in razvoj je privedlo do slabe kakovosti na znanstvenem in tehnološkem področju ter šibkih povezav med akademsko sfero in podjetji. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Romuniji lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Romuniji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (24)

                  Reforma javne uprave je zastala. Ni vzpostavljenega učinkovitega okvira za strateško in proračunsko načrtovanje, kar posredno vpliva na strateško vizijo za dolgoročni razvoj države, prednostno razvrščanje ukrepov in usklajevanje politik na centralni in lokalni ravni. Sektorski strateški okvir je razdrobljen in se včasih prekriva, medtem ko ukrepi, ki jih je treba sprejeti v okviru sektorjev, niso prednostno obravnavani. Vloga strateškega upravljanja generalnega sekretariata vlade še vedno ni konsolidirana. Visoka razdrobljenost pristojnosti in virov še naprej vpliva na zagotavljanje javnih storitev, zlasti na lokalni ravni in v revnih skupnostih. Birokracija in nezadostna zmogljivost za zagotavljanje kakovostnih storitev, tudi digitalnih, negativno vplivata na državljane in podjetja, zlasti v času krize. Zamudni upravni postopki za ustanovitev podjetja in regulativne zahteve za ponudnike storitev, vključno z reguliranimi poklici, dodatno ovirajo razvoj trga. Okrepljeno sodelovanje med romunskimi organi za nadzor trga in carinskimi organi lahko pripomore k zmanjšanju količine neskladnih proizvodov, uvoženih iz držav zunaj Unije. Pogoste reorganizacije in pretirana uporaba začasnega upravljanja ovirajo neodvisnost uprave. Izvajanje korporativnega upravljanja v podjetjih v državni lasti je še vedno izziv.

                  (25)

                  Predvidljivost odločanja ostaja pomembno vprašanje. Pred krizo je bila upoštevana le približno tretjina letnega vladnega načrta. Število sprejetih izrednih odlokov je ostalo zelo visoko, kar je povzročilo negotovost in verjetno zaviralo naložbe. Odlok GEO 114/2018 je na primer imel velike socialno-ekonomske učinke na več sektorjev, vključno s finančnim. Čeprav so bile določbe z negativnim učinkom na bančni sektor razveljavljene, nekateri ukrepi, ki bi lahko vplivali na dolgoročno sposobnost uspešnega delovanja pokojninskih skladov drugega stebra, še vedno veljajo. Predvidljivost in stabilnost zakonodaje o javnem naročanju sta še vedno precejšnja izziva. Učinkovitost javnega naročanja in nepovratnost določenih ukrepov, zlasti racionalizacije predhodnega nadzora, še vedno predstavljata težave. Napredek pri izboljšanju upravljanja, kakovosti in učinkovite uporabe regulativnih ocen učinka je majhen. Ni institucionalnega okvira za nadzor kakovosti na vladni ravni in možnosti za vzpostavitev odbora za regulativne ocene učinka se še preučujejo. Socialni dialog še naprej deluje omejeno, zlasti na sektorski ravni, čeprav je smiselno in stalno vključevanje socialnih partnerjev ključnega pomena za uspeh vsake strategije za izstop iz sedanje krize in okrevanje po njej. Vzpostavljeni institucionalni okvir za posvetovanje se ne uporablja ustrezno kot podlaga za postopek odločanja ter ne vključuje dovolj socialnih partnerjev v oblikovanje in izvajanje reform. Razprave o spremembah zakona o socialnem dialogu in reviziji gospodarskih sektorjev so zastale. Nadaljnje ukrepanje na podlagi priporočil Mednarodne organizacije dela, ki so bila izdana aprila 2018, je še vedno negotovo. Pomanjkanje stalnega objektivnega mehanizma za določanje minimalne plače lahko vpliva na poslovno okolje.

                  (26)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (27)

                  Po več težavah v zadnjih letih so se pritiski na bančni sektor umirili, saj je bilo v začetku leta 2020 več ukrepov, ki so v preteklosti povzročili zaskrbljenost, vključno z bančnim davkom, odpravljenih. Bančni sektor je v sedanjo krizo zaradi COVID-19 vstopil dobro kapitaliziran in likviden, medtem ko se je delež nedonosnih posojil zmanjšal pod 5 %. Ukrepi, ki jih je vlada sprejela v podporo gospodinjstvom in podjetjem, zlasti MSP, so prav tako pomembni za ohranjanje odpornosti bančnega sektorja in sposobnosti bank, da absorbirajo šoke. Tudi poslovne banke so sprejele ukrepe za podporo strankam, kot so preložitev plačila glavnice in obresti, podaljšanje odplačila kredita, zagotavljanje likvidnosti na bankomatih in zmanjšanje pristojbin za spletne storitve. Centralna banka Romunije je 20. marca 2020 znižala obrestne mere denarne politike in od takrat začela kupovati državne vrednostne papirje, denominirane v RON, na sekundarnem trgu, da bi zagotovila nemoteno financiranje realnega gospodarstva in javnega sektorja. Kljub sprejetim ukrepom, vključno z bonitetno prožnostjo, ki so jo odobrili nadzorniki, se bo kakovost sredstev v prihodnjih mesecih verjetno poslabšala. S tega vidika bo ohranjanje preudarnih posojilnih standardov in dajanje prednosti podpori uspešnim posojilojemalcem prispevalo k ohranjanju kakovosti sredstev v bančnem sektorju. Poleg tega je zagotavljanje stabilnega in predvidljivega regulativnega okolja za banke pomemben predpogoj za ohranjanje njihove dejavne vloge pri zagotavljanju posojil gospodarstvu in podpiranju gospodarskega okrevanja.

                  (28)

                  Pomembne pravne spremembe in politični pritisk na sodstvo v letih 2017, 2018 in v pretežnem delu leta 2019 so vplivali na učinkovitost, kakovost in neodvisnost pravosodnega sistema ter na njegovo zmogljivost za preiskovanje in sankcioniranje korupcije na visoki ravni. Čeprav vlada trenutno podpira ukrepe za preprečevanje in sankcioniranje korupcije ter je pokazala pripravljenost, da razveljavi nekatere najspornejše ukrepe, Romunija še ni izvedla potrebnih zakonodajnih sprememb. Ta vprašanja se spremljajo v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje. Komisija v okviru tega mehanizma še naprej spremlja reformo pravosodja in boj proti korupciji v Romuniji. Ti področji zato nista zajeti v priporočilih za Romunijo iz leta 2020, vendar sta pomembni za razvoj pozitivnega socialno-ekonomskega okolja v državi.

                  (29)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Romunija prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (30)

                  V okviru evropskega semestra 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Romunije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Romunijo v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike v Romuniji, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (31)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil konvergenčni program za leto 2020, njegovo mnenje (9) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

                  (32)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2020 in konvergenčni program za leto 2020. Priporočila za posamezne države iz leta 2020 upoštevajo potrebo po spoprijemanju s posledicami pandemije COVID-19 in spodbujanju okrevanja gospodarstva kot prvi korak, ki je potreben, da se omogoči prilagoditev neravnotežij. Priporočila za posamezne države iz leta 2020, ki neposredno obravnavajo makroekonomska neravnotežja, ki jih je ugotovila Komisija na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011, so izražena v priporočilu 4 –

            PRIPOROČA, da Romunija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  izvaja fiskalne politike v skladu s priporočilom Sveta z dne 3. aprila 2020 ter sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Prepreči izvajanje trajnih ukrepov, ki bi ogrozili vzdržnost javnih financ. Okrepi odpornost zdravstvenega sistema, zlasti v zvezi z zdravstvenimi delavci in medicinskimi izdelki, ter izboljša dostop do zdravstvenih storitev;

                  2.

                  zagotovi ustrezno nadomestilo dohodka ter razširi ukrepe socialne zaščite in dostop do osnovnih storitev za vse. Ublaži učinek krize zaradi COVID-19 na zaposlenost z razvojem prožnih ureditev dela in aktivacijskih ukrepov. Okrepi znanja in spretnosti ter digitalno izobraževanje in zagotovi enak dostop do izobraževanja;

                  3.

                  zagotovi likvidnostno podporo gospodarstvu v korist podjetjem in gospodinjstvom, zlasti MSP ter samozaposlenim. Daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva. Osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na trajnostni promet, infrastrukturo digitalnih storitev, čisto in učinkovito proizvodnjo in uporabo energije ter okoljsko infrastrukturo, tudi v premogovniških regijah;

                  4.

                  izboljša kakovost in učinkovitost javne uprave ter predvidljivost odločanja, vključno z ustreznim vključevanjem socialnih partnerjev.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 135.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  Sklep Sveta (EU) 2020/509 z dne 3. aprila 2020 o obstoju čezmernega primanjkljaja v Romuniji (UL L 110, 8.4.2020, str. 58).

         (8)  Priporočilo Sveta z dne 3. aprila 2020, katerega cilj je odprava čezmernega javnofinančnega primanjkljaja v Romuniji (UL C 116, 8.4.2020, str. 1).

         (9)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovaške za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovaške za leto 2020 2020/C 282/25

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/164

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovaške za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovaške za leto 2020
      (2020/C 282/25)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Slovaška ni opredeljena kot ena od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela še priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Slovaško za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Slovaške pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Slovaške pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Slovaška se spodbuja, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi različnih vzorcev specializacije in infrastrukturnih vrzeli po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah. To pomeni znatno tveganje, da se bodo razlike med regijami na Slovaškem še povečale, zlasti med glavnim mestom in zahodno Slovaško na eni strani ter vzhodno in jugovzhodno Slovaško na drugi. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Slovaška je 18. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Slovaško trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

                  (12)

                  Svet je 13. julija 2018 Slovaški priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (7) v letu 2019 ne bo presegla 4,1 %, kar je ustrezalo letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % bruto domačega proizvoda (BDP). Celovita ocena Komisije za leto 2019 ter za leti 2018 in 2019 skupaj potrjuje znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega strukturnega cilja. Vendar glede na uporabo splošne odstopne klavzule nadaljnji ukrepi v okviru postopka zaradi znatnega odklona za Slovaško niso upravičeni.

                  (13)

                  V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 1,3 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 8,4 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se leta 2021 zmanjšal na 4,9 % BDP, leta 2022 na 3,7 % BDP, do leta 2023 pa naj bi dosegel 2,9 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 48 % BDP v letu 2019 povečal na 61,2 % v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (14)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Slovaška v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 2,6 % BDP. Ukrepi vključujejo nadomestila za plače za zaposlene, subvencije za samozaposlene, sheme podpore v primeru bolezni in zdravstvene nege ter nakupe medicinskega blaga, povezanega s pandemijo COVID-19. Poleg tega je Slovaška napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali k zagotavljanju likvidnostne podpore podjetjem ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 3 % BDP. Ti ukrepi vključujejo odloge plačila dohodnine in prispevkov za socialno varnost v primeru zmanjšanja prihodkov za več kot 40 % (1,4 % BDP) ter poroštva za posojila (1,6 % BDP). Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Slovaška, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (15)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Slovaške v letu 2020 znašal –8,5 % BDP, v letu 2021 pa –4,2 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

                  (16)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Slovaška v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, ni izpolnjeno.

                  (17)

                  Po izbruhu COVID-19 je Slovaška hitro sprejela edinstvene ukrepe, da bi zaustavila in preprečila nadaljnje širjenje virusa. Po tem, ko je bil 6. marca 2020 zabeležen prvi primer, je 12. marca 2020 razglasila izredne razmere ter uvedla strogo omejevanje socialnih stikov, karanteno, sanitarna pravila in omejitve potovanj. Več tednov so bile zaprte trgovine in zaustavljena proizvodnja v pomembnih gospodarskih sektorjih, dokler vlada konec aprila 2020 ni začela postopoma sproščati omejitev. Posledično naj bi slovaško gospodarstvo v letu 2020 vstopilo v globoko recesijo, saj so prizadete zasebna potrošnja, naložbe in trgovina. Gospodarstvo naj bi se v letu 2020 močno skrčilo, in sicer za 6,7 %, stopnja brezposelnosti pa naj bi v letu 2020 dosegla 8,8 %, kar je več kot v letu 2019, ko je znašala 5,8 %. Slovaška se je odzvala z več sklopi ukrepov za ublažitev negativnih učinkov krize, vključno s prerazporeditvijo 1,2 milijarde EUR neporabljenih sredstev kohezijske politike. Ukrepi vključujejo sheme skrajšanega delovnega časa z nadomestilom za plače, podporo dohodkom zaposlenih z nadomestilom za čas bolezni in nadomestilom za zdravstveno nego ter subvencije za samozaposlene, da se jim nadomesti izguba dohodka. Nadaljnji ukrepi v podporo likvidnosti podjetij in samozaposlenih vključujejo bančna posojila, odloge plačila davkov in prispevkov za socialno varnost ter zagotavljanje bančnih jamstev in shem ugodnih obrestnih mer. Posojilna shema za mala in srednja podjetja (MSP) s prvotno dodelitvijo v višini 38 milijonov EUR bo prejela dodatnih 330 milijonov EUR iz neporabljenih sredstev Unije in 500 milijonov EUR iz nacionalne sheme. Med drugimi ukrepi sta prekinitev davčnega nadzora in obveznosti za vnaprejšnja plačila davkov ter odlog plačila najemnine za podjetja in posameznike.

                  (18)

                  Zaradi pandemije COVID-19 je za Slovaško še pomembneje, da še naprej obravnava strukturne izzive v svojem zdravstvenem sistemu. Potrebne so dodatne naložbe za povečanje odpornosti sistema, zmanjšanje pomanjkanja zdravstvenih delavcev ter zagotovitev ustrezne dobave kritične medicinske opreme in infrastrukture. Vzporedno s prizadevanji, da se v prihodnosti zagotovi zadostno število zdravstvenih delavcev, bi se lahko z učinkovitimi politikami zmanjšale razlike v geografski razporeditvi zdravnikov in zagotovil dostop do zdravstvenega varstva za vse prebivalce. Posodobitev mreže bolnišnic in reševanje težave strukturalno nezadostnega financiranja javnih bolnišnic sta ključnega pomena za povečanje kakovosti in stroškovne učinkovitosti zdravstvenih storitev. Da bi se zmanjšal pritisk na bolnišnice in izboljšalo obvladovanje kroničnih bolezni, bi bilo treba okrepiti zagotavljanje primarnega zdravstvenega varstva ter izboljšati usklajevanje na različnih ravneh in med različnimi vrstami zdravstvenega varstva. Še posebej zaskrbljujoč je nezadosten dostop do kakovostne in cenovno dostopne dolgotrajne oskrbe zaradi splošnega premajhnega financiranja storitev zunajbolnišnične oskrbe in oskrbe na domu, razdrobljenega upravljanja ter pomanjkanja sistemskega usklajevanja socialnih in zdravstvenih storitev.

                  (19)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila že obstoječe socialne izzive na Slovaškem. Pokazala se je nujna potreba, da se v tesnem sodelovanju s socialnimi partnerji zagotovi ustrezno nadomestilo dohodka za delavce. Da bi se ublažil učinek krize na zaposlenost, so se s pomočjo sredstev Unije začele uporabljati sheme skrajšanega delovnega časa. Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 8,8 %, leta 2021 pa ponovno znižala na 7,1 %. Čeprav je v letu 2018 sistem denarnih nadomestil za brezposelnost na Slovaškem postal nekoliko bolj prožen, so zanj značilne stroge zahteve za upravičenost, razmeroma kratko trajanje nadomestil (praviloma šest mesecev z majhnimi podaljšanji med krizo) in nizke nadomestitvene stopnje za upravičence. Nekatere skupine so zaradi krize še posebej ranljive in utegnejo imeti le omejen dostop do storitev socialne zaščite in zdravstvenega varstva; mednje spadajo npr. marginalizirane romske skupnosti, ki pogosto nimajo dostopa niti do osnovnih storitev, starejši in nizko usposobljeni.

                  (20)

                  S krizo zaradi COVID-19 se je povečala potreba po razvoju digitalnih spretnosti in znanj prebivalstva, tudi učiteljev, ter potreba po razširitvi širokopasovnih povezav, saj so številni učenci še vedno brez internetne povezave ali nimajo drugih osnovnih pogojev za učenje na domu, zlasti v marginaliziranih romskih skupnostih. Še vedno so prisotni izzivi v zvezi z enakim dostopom do kakovostnega in vključujočega izobraževanja, saj na osnovne ravni znanj in spretnosti ter na splošno uspešnost učencev močno vpliva njihovo socialno-ekonomsko ozadje. Obstajajo izrazite razlike v uspešnosti na ravni posameznih šol in tudi posameznih regij, kar se v nekaterih šolah in regijah, zlasti na vzhodu Slovaške, odraža tudi v velikem številu mladih, ki zgodaj opustijo šolanje. Učiteljski poklic še vedno ni posebej privlačen, kakovost začetnega izobraževanja učiteljev pa je še naprej nizka. Poleg tega je stopnja vpisa otrok v predšolsko vzgojo in varstvo, zlasti otrok, mlajših od treh let, najnižja v Uniji, kar dodatno negativno vpliva na rezultate izobraževanja, to pa velja predvsem za prikrajšane otroke.

                  (21)

                  Ob krizi zaradi COVID-19 je bila za Slovaško nujna prednostna naloga, da podjetjem hitro zagotovi likvidnostno podporo z dobro ciljno usmerjenimi posojili in poroštvi, s poudarkom na MSP, pri čemer je izkoristila novo prožnost, ki jo zagotavlja začasni okvir o državni pomoči v podporo gospodarstvu, in prerazporedila sredstva kohezijske politike. Ustrezna jamstva za tveganje skupaj z nizkimi obrestnimi merami in dolgimi zapadlostmi lahko pripomorejo k temu, da posredniki posojila hitro zagotovijo, podjetja pa jih hitro uporabijo. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. Omogočanje odloga plačil davkov in prispevkov za socialno varnost lahko dodatno pripomore k ublažitvi kratkoročnih likvidnostnih omejitev za MSP in samozaposlene. Boj proti davčnim utajam in izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti srednjeročno ostajata prednostni nalogi za Slovaško, da bi zagotovila vzdržnost javnih financ in enake konkurenčne pogoje ter s tem spodbudila gospodarsko okrevanje. Da bi se zagotovile vzdržne bilance denarnih tokov za MSP, je pomembno, da se javnim organom na vseh ravneh in podjetjem naroči, naj pospešijo plačila računov svojim dobaviteljem.

                  (22)

                  Spodbujanje ugodnega poslovnega okolja in izboljšanje kakovosti javnih storitev sta bistvenega pomena za okrevanje in ustvarjanje spodbudnejšega okolja za naložbe. Da bi se zagotovila učinkovitost ukrepov za okrevanje, je pomembno zmanjšati nepotrebno upravno breme in poenostaviti postopke, med drugim z učinkovito uporabo enotnih vstopnih točk za podjetja. Splošna učinkovitost slovaških javnih institucij in uprave ostaja nizka. Izboljšati jo je mogoče z nadaljnjo digitalizacijo, boljšim usklajevanjem in načrtovanjem razvoja digitalne infrastrukture in programske opreme. Z dodatnimi prizadevanji za reforme bi se lahko izboljšalo usklajevanje oblikovanja politik in priprave predpisov ter zagotovila visoka uspešnost javne uprave in upravljanja človeških virov. Da bi Slovaška okrepila odpornost gospodarstva, bi morala povečati inovacijsko zmogljivost podjetij, zlasti MSP, in sicer z obravnavo razdrobljenega upravljanja raziskovalnega in inovacijskega ekosistema. Boljše sodelovanje med podjetji, raziskovalnim sektorjem, akademsko sfero in javnim sektorjem lahko podpre izmenjavo znanja in spretnosti ter pomaga podjetjem pri uvajanju inovacij in razvoju novih delovnih in proizvodnih zmogljivosti.

                  (23)

                  Za pospešitev okrevanja gospodarstva bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Da bi manj razvitim regijam omogočili, da nadoknadijo zaostanek in postanejo bolj konkurenčne, produktivne in na znanju temelječe, bo na Slovaškem potrebnih več strateških naložb, zlasti za razvoj infrastrukture, vključno z digitalnimi in drugimi ključnimi storitvami, ter za izboljšanje prometnih omrežij. Izbruh COVID-19 je izpostavil že obstoječe vrzeli v digitalni infrastrukturi. Boljša pokritost s širokopasovno povezavo in večja hitrost bosta omogočili bolj izenačen in boljši dostop do interneta. Slovaški izobraževalni sistem in trg dela bi bilo mogoče izboljšati s prizadevanji, da se prebivalstvo opremi z boljšim naborom znanj in spretnosti za spreminjajoče se gospodarstvo in družbo, vključno z vseživljenjskim učenjem, tesnejšim sodelovanjem med podjetji in izobraževalnimi ustanovami na vseh ravneh ter boljšim povezovanjem programov usposabljanja in prekvalifikacije s sedanjimi in prihodnjimi potrebami na trgu dela.

                  (24)

                  Za oživitev gospodarske rasti bodo v prihodnjih letih potrebna politična prizadevanja in ciljno usmerjene naložbe, da bi Slovaška lahko izkoristila priložnosti za ustvarjanje bolj trajnostnega gospodarstva z višjo dodano vrednostjo. Pri teh prizadevanjih bi bilo treba upoštevati regionalne razlike. Prednostna področja za dodatna prizadevanja, opredeljena v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu Slovaške, vključujejo zmanjšanje energetske intenzivnosti industrije, podporo rešitvam za energijsko učinkovitost, zlasti za gospodinjstva, in naložbe v energijo iz obnovljivih virov. Bolj spodbudno regulativno okolje bi lahko prispevalo k povečanju deleža obnovljivih virov energije pri oskrbi z energijo. Slovaška bi morala pospešiti izvajanje akcijskega načrta za preoblikovanje regije Horná Nitra in preusmeriti sredstva v rešitve za celotno regijo ter izkoristiti priložnost za izpeljavo postopne opustitve premoga. Zmanjšanje onesnaženosti zraka zaradi kurjenja trdnih goriv in vse večjih emisij iz prometa, izboljšanje sistema ravnanja z odpadki z inovativnimi rešitvami za njihovo zbiranje in obdelavo, dokončanje omrežja pitne vode in kanalizacijskega omrežja za odpravo sanitarnih težav, podpiranje projektov pametnih omrežij ter prehod industrije na podnebno nevtralno in krožno gospodarstvo lahko Slovaški pomagajo pri trajnostni gospodarski rasti. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Slovaški lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Slovaški omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (25)

                  Zaradi novih trendov v mednarodnem organiziranem kriminalu, vključno z zlorabo pravnih subjektov za namene pranja denarja, je Slovaška pod pritiskom, da nadgradi svoj okvir za preprečevanje pranja denarja, da bi lahko preprečevala in zatirala gospodarski kriminal. Razumevanje izpostavljenosti tveganju je še vedno na nizki ravni kljub ambicioznim vladnim načrtom za okrepitev preprečevanja, preiskovanja in pregona pranja denarja. Omejeni človeški viri in usposabljanje ovirajo učinkovit nadzor strokovnjakov, ki so vključeni v ustanavljanje podjetij. Z ukrepi, sprejetimi v okviru akcijskega načrta vlade, še niso bila zagotovljena orodja za učinkovito odkrivanje in pregon kaznivih dejanj pranja denarja ter za zaplembo sredstev.

                  (26)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (27)

                  Slovaška bi si morala še naprej prizadevati za izpolnitev svoje zaveze, da bo obravnavala specifične pomisleke glede splošne integritete pravosodnega sistema, saj bi lahko ti pomisleki ogrozili zaupanje v njegovo učinkovito delovanje. Napredek pri izvajanju reform za boj proti korupciji je na Slovaškem še vedno omejen. Še vedno ni izvedenih več reform, povezanih s preprečevanjem, vključno s pravili o lobiranju, darilih, nezdružljivosti in stikih s tretjimi osebami pri odločanju ter zaščiti žvižgačev. Čeprav statistični podatki o kaznivih dejanjih nihajo, je število preiskovanih primerov, povezanih s korupcijo na visoki ravni, še vedno majhno, po drugi strani pa prizadevanja za sankcioniranje pravnih oseb kažejo določen učinek.

                  (28)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Slovaška prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (29)

                  Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic pandemije COVID-19. Slovaška bi morala kot država članica, katere valuta je euro, poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje iz leta 2020 in usklajene s politikami drugih držav članic, katerih valuta je euro, ter ob tem upoštevati politične smernice Euroskupine.

                  (30)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Slovaške in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Slovaško v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike na Slovaškem, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (31)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje (8) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Slovaška v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Okrepi odpornost zdravstvenega sistema na področjih zdravstvenih delavcev, kritične medicinske opreme in infrastrukture. Izboljša zagotavljanje primarnega zdravstvenega varstva in usklajevanje med različnimi vrstami zdravstvenega varstva;

                  2.

                  zagotovi ustrezno nadomestilo dohodka ter dostop do socialne zaščite in osnovnih storitev za vse. Izboljša digitalne spretnosti in znanja. Zagotovi enak dostop do kakovostnega izobraževanja;

                  3.

                  učinkovito izvede ukrepe za zagotavljanje likvidnosti MSP ter samozaposlenih. Nadoknadi zaostanek na področju digitalne infrastrukture. Da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva. Usmeri naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije in virov, trajnostni javni prevoz in ravnanje z odpadki;

                  4.

                  zagotovi učinkovit nadzor in izvrševanje okvira za preprečevanje pranja denarja. Zagotovi ugodno poslovno okolje in kakovostne javne storitve z boljšim usklajevanjem in oblikovanjem politik. Obravnava pomisleke glede integritete pravosodnega sistema.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 148.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so porazdeljene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (8)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Švedske za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2020 2020/C 282/27

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/177

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Švedske za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2020
      (2020/C 282/27)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Švedsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Švedsko za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Švedske pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Švedske pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da na Švedskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Zlasti zaradi precenjenosti stanovanjskih nepremičnin in hkratnega nadaljnjega povečanja zadolženosti gospodinjstev obstaja tveganje neurejene odprave neravnotežij. To bi lahko negativno vplivalo na gospodarstvo in morda tudi na bančni sektor. Kakršni koli negativni učinki na bančni sektor bi lahko zaradi sistemske finančne povezanosti povzročili tudi negativne učinke prelivanja na sosednje države. V zadnjih letih so bili za odpravljanje teh neravnovesij sprejeti nekateri ukrepi. Vendar so imeli ti doslej omejen učinek. Še vedno obstajajo ključne vrzeli v politikah, zlasti v zvezi z davčnimi spodbudami za lastništvo stanovanj, ki se financira z dolgom, ter delovanjem ponudbe stanovanj in najemniškega trga.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Švedska se spodbuja, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi različnih vzorcev specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah, zlasti tistih, ki se izrazito opirajo na turizem in, bolj splošno, na osebno poslovanje s potrošniki. To pomeni znatno tveganje, da se bodo regionalne in teritorialne razlike znotraj Švedske še poglobile, zaradi česar bi bil že opaženi trend počasnega poglabljanja razlik med regijo glavnega mesta in preostalimi deli države ali med mestnimi in podeželskimi območji še bolj izrazit. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Švedska je nacionalni reformni program za leto 2020 predložila 27. aprila 2020, konvergenčni program za leto 2020 pa 28. aprila 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Švedsko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

                  (12)

                  V konvergenčnem programu za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 0,4 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 na primanjkljaj v višini 3,8 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 1,4 % BDP, do leta 2023 pa naj bi bil dosežen presežek v višini 1,5 % BDP. Glede na konvergenčni program za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 35 % BDP v letu 2019 povečal na 40 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (13)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Švedska v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na konvergenčni program za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 2,4 % BDP. Ukrepi vključujejo krepitev storitev zdravstvenega varstva (0,1 % BDP), nujno pomoč za sektorje v težavah (1,6 % BDP) ter ukrepe trga dela in socialne politike (0,2 % BDP). Poleg tega je Švedska napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali k zagotavljanju likvidnostne podpore podjetjem. Glede na konvergenčni program za leto 2020 ti ukrepi vključujejo zlasti odloge plačila davkov, ki znašajo do 6,9 % BDP, ter različne vrste poroštev za kredite in razširjene programe kreditiranja, ki znašajo približno 4,7 % BDP. Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Švedska, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (14)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Švedske v letu 2020 znašal –5,6 % BDP, v letu 2021 pa –2,2 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

                  (15)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Švedska v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, ni izpolnjeno.

                  (16)

                  Švedsko gospodarstvo se je po izbruhu pandemije COVID-19 upočasnilo, kot še nikoli doslej. Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 9,7 %, leta 2021 pa ponovno znižala na 9,3 %. Zasebna potrošnja naj bi se močno zmanjšala, zlasti v najbolj izpostavljenih kategorijah potrošnje, kot so prevoz, restavracije in nastanitev. Za bruto investicije v osnovna sredstva se predvideva, da bodo upadle še bolj od porabe, kar je v veliki meri posledica negotovosti glede hitrosti okrevanja. Švedski organi so že zgodaj začeli sprejemati ukrepe in so, ko se je pandemija COVID-19 širila, ukrepe politike postopoma krepili. Ukrepi so bili usmerjeni v zdravstvo in preprečevanje gospodarske škode. Ukrepi v zvezi z zdravstvenim varstvom vključujejo gospodarsko podporo centralne vlade za dodatne stroške, ki jih povzroča pandemija COVID-19, namenjeno regijam in lokalnim organom, ki so odgovorni za zdravstveni sistem. Na gospodarskem področju je vlada sprejela vrsto ukrepov za zmanjšanje stroškov podjetniškega sektorja (kratkoročna dajanja na čakanje, stroški za odsotnost zaradi bolezni, oprostitev delodajalca od plačevanja prispevkov za socialno varnost, poroštva za kredite in znižanja najemnin) ter za zagotavljanje likvidnosti podjetij (odlog plačila davkov, tudi davka na dodano vrednost (DDV)). Poleg tega se je švedska centralna banka – Sveriges Riksbank – odločila, da podaljša kredite podjetjem prek bank, da odkupi državne in občinske obveznice, krite hipotekarne obveznice ter obveznice in komercialne zapise, ki so jih izdale švedske nefinančne družbe. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. Riksbank je sklenila tudi pogodbe o valutnih zamenjavah z drugimi centralnimi bankami, da bi zagotovila razpoložljivost pomembnih valut za finančni sektor. Politika na področju sociale in trga dela je bila razširjena, na primer z začasnimi spremembami pri denarnih nadomestilih za čas bolezni, povečanjem nadomestil za brezposelnost, znižanjem zahtev za dostop do sheme za brezposelnost ter z aktivnimi politikami trga dela in izobraževanja (kot so na primer zelena delovna mesta, podaljšanje sheme Delovna mesta za nov začetek, poletni tečaji in več študentov v visokošolskem izobraževanju).

                  (17)

                  Kratkoročni odziv politike Švedske na pandemijo COVID-19 temelji na zagotovitvi ustreznih sredstev in rezerv zmogljivosti ter prilagajanju vlog in odgovornosti zdravstvenih delavcev. Srednjeročno bi to moralo privesti tudi do pravočasnega in geografsko uravnoteženega zdravstvenega varstva ter do ustrezne razporeditve zdravstvenih delavcev po različnih vrstah oskrbe (na primer ambulantno in bolnišnično zdravljenje), obenem pa bi moralo pomagati pri preprečevanju strukturnega pomanjkanja zdravstvenega osebja. Uporaba močnega švedskega sektorja za raziskave in inovacije pri sprejemanju znanstveno podprtih ukrepov lahko prispeva k napredku na področju razvoja cepiv, zdravljenja in diagnostike ter prenosa rezultatov raziskav v politiko javnega zdravja.

                  (18)

                  Podpiranje razpoložljivosti znanj in spretnosti ter zlasti digitalnih znanj in spretnosti lahko prek raziskav in inovacij v visokotehnoloških sektorjih privede do večje rasti produktivnosti ter prispeva k doseganju ambicioznih podnebnih in energetskih ciljev, ki si jih je Švedska zastavila v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu. Potrebne so tudi naložbe za zmanjšanje razlik v rezultatih izobraževanja med učenci z migrantskim ozadjem in tistimi, ki so rojeni na Švedskem. Visoka kakovost delovne sile je pomembno prispevala k rasti produktivnosti dela, vendar je prenehala prispevati pred krizo COVID-19. Na trg dela bo treba vključiti tudi skupine, katerih potencial pred krizo ni bil v celoti izkoriščen, kot so migranti iz držav, ki niso članice EU, in invalidi. Strokovno usposobljene delovne sile zlasti primanjkuje v izobraževanju, zdravstvenem varstvu, socialnem delu, informacijski in komunikacijski tehnologiji, industriji in gradbeništvu.

                  (19)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. V digitalnem sektorju in sektorju mikroelektronike več kot 50 % delodajalcev poroča o pomanjkanju strokovnega znanja in spretnosti, ki vpliva na rast. Ohranjanje visokega deleža javne porabe za raziskave je nujen pogoj za izboljšanje produktivnosti. Da bi produktivnost dela spet rasla, so potrebni tudi povečanje kapitala v visokotehnoloških in inovativnih sektorjih ter večje naložbe v te sektorje. Širjenje novih digitalnih tehnologij med malimi in srednjimi podjetji bo pomagalo povečati produktivnost. Kriza je pokazala, kako pomembna je digitalna infrastruktura ter da mora biti hitra in stabilna povezljivost na voljo v vseh krajih, kjer ljudje živijo ali delajo. Širitev mobilnih širokopasovnih povezav v pasu 700 MHz bo pomembna, prav tako pa tudi možnost finančne podpore za razvoj fiksnih širokopasovnih povezav. Bližajoča se dražba 5G bo dodatno spodbudila digitalizacijo švedskega gospodarstva. Da bi do leta 2045 družba postala podnebno nevtralna, bodo potrebni tudi naložbe v raziskave in inovacije, ki bodo omogočile razvoj in izvajanje novih, konkurenčnih rešitev za razogljičenje, ter usklajeni socialni ukrepi in ukrepi politike. Za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov na Švedskem se je treba osredotočiti predvsem na promet. Ena od prednostnih nalog politike je celovita in razmeroma hitra preobrazba voznega parka v vozila z nizkimi emisijami. Načrtovane naložbe v železniško infrastrukturo so pomembne za lažjo določitev strukture načina prevoza in izpolnitev ambicioznega podnebnega cilja Švedske. Za elektrifikacijo prometa in industrije bodo potrebne znatne naložbe v proizvodnjo in distribucijo električne energije. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi lahko Švedski pomagalo, da se spopade z nekaterimi izzivi, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Švedski omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (20)

                  Neprestane obtožbe glede suma pranja denarja so vplivale na ugled švedskih bank, preprečevanje pranja denarja pa ostaja prednostna naloga Švedske. Za učinkovit nadzor so potrebna večja sredstva in ustrezni postopki za uporabo pristopa, ki temelji na tveganju. Švedska je priznala, da je potrebnih več sredstev za izvajanje ustreznega nadzora in preiskav, ter je okrepila zmogljivosti svojega organa za finančni nadzor. Vendar je zmogljivost organa še vedno majhna v primerjavi z velikostjo švedskega finančnega sektorja. Izzivi ostajajo in pristop, ki temelji na tveganju, je treba še naprej v celoti izvajati.

                  (21)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, tudi pri ukrepih za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnih strategijah v zvezi z njo.

                  (22)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Švedska prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (23)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Švedske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Švedsko v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike na Švedskem, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (24)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil konvergenčni program za leto 2020, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

                  (25)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2020 in konvergenčni program za leto 2020. Priporočila za posamezne države iz leta 2020 upoštevajo potrebo po spoprijemanju s pandemijo COVID-19 in spodbujanju okrevanja gospodarstva kot prvi korak, ki je potreben, da se omogoči prilagoditev neravnotežij. Ker se je težišče priporočil za posamezne države iz leta 2020 premaknilo na cilj odprave socialno-ekonomskih učinkov pandemije COVID-19 in olajšanja gospodarskega okrevanja, nobeno od njih ne obravnava neposredno makroekonomskih neravnotežij, ki jih je Komisija ugotovila na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 –

            PRIPOROČA, da Švedska v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Zagotovi odpornost zdravstvenega sistema, tudi z ustrezno dobavo kritičnih medicinskih izdelkov, infrastrukturo in delovno silo;

                  2.

                  spodbuja inovacije ter podpira izobraževanje in razvoj spretnosti in znanj. Da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva. Usmeri naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, visokotehnološke in inovativne sektorje, omrežja 5G in trajnostni promet;

                  3.

                  poveča učinkovitost nadzora na področju preprečevanja pranja denarja in učinkovito izvršuje okvir za preprečevanje pranja denarja.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 159.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.