title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 28. decembra 2017 o politiki razdelitve dividend (ECB/2017/44)

text:
               11.1.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 8/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 28. decembra 2017
   o politiki razdelitve dividend
   (ECB/2017/44)
   (2018/C 8/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 127(6) in člena 132 Pogodbe,
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 34 Statuta,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) in zlasti člena 4(3) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (2),
   ob upoštevanju naslednjega:
   Kreditne institucije morajo nadaljevati s pripravami za pravočasno in polno uporabo Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (4) v težavnem makroekonomskem in finančnem okolju, ki izvaja pritisk na dobičkonosnost bank in posledično na njihovo sposobnost izgraditi kapitalsko osnovo. Poleg tega je potrebno, da kreditne institucije financirajo gospodarstvo, konservativna politika razdelitve dividend pa je del ustreznega obvladovanja tveganj in trdnega bančnega sistema. Uporabiti bi bilo treba enako metodo, kot je bila določena v Priporočilu ECB/2016/44 Evropske centralne banke (5) –
   SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   I.

               1.

               Kreditne institucije bi morale oblikovati politiko razdelitve dividend na podlagi konservativnih in preudarnih predpostavk, da bodo po vsaki razdelitvi izpolnjevale veljavne kapitalske zahteve ter spoštovale rezultate procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja.

                           (a)

                           Kreditne institucije morajo ves čas izpolnjevati veljavne minimalne kapitalske zahteve (zahteve v okviru prvega stebra). To vključuje količnik navadnega lastniškega temeljnega kapitala v višini 4,5 %, količnik temeljnega kapitala v višini 6 % in količnik skupnega kapitala v višini 8 %, kakor je določeno v členu 92 Uredbe (EU) št. 575/2013.

                           (b)

                           Poleg tega morajo kreditne institucije ves čas izpolnjevati kapitalske zahteve, ki se naložijo s sklepom na podlagi procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja ob uporabi člena 16(2)(a) Uredbe (EU) št. 1024/2013 in ki presegajo zahteve v okviru prvega stebra (zahteve v okviru drugega stebra).

                           (c)

                           Kreditne institucije morajo izpolnjevati tudi zahtevo po skupnem blažilniku, kakor je opredeljena v členu 128(6) Direktive 2013/36/EU.

                           (d)

                           Kreditne institucije morajo tudi doseči polno višino (fully loaded) (6) količnika navadnega lastniškega temeljnega kapitala, količnika temeljnega kapitala in količnika skupnega kapitala do zadevnega datuma začetka polne uporabe. To se nanaša na polno uporabo zgoraj navedenih količnikov po uporabi prehodnih določb in polno uporabo zahteve po skupnem blažilniku, kakor je opredeljena v členu 128(6) Direktive 2013/36/EU. Prehodne določbe so določene v naslovu XI Direktive 2013/36/EU in delu 10 Uredbe (EU) št. 575/2013.

                     Te zahteve je treba izpolnjevati na konsolidirani in posamični podlagi, razen če je bila uporaba bonitetnih zahtev na posamični podlagi opuščena, kakor je določeno v členih 7 in 10 Uredbe (EU) št. 575/2013.

               2.

               V zvezi z izplačilom dividend s strani kreditnih institucij (7) v letu 2018 za poslovno leto 2017 ECB priporoča naslednje:

                           (a)

                           kategorija 1: kreditne institucije, ki (i) izpolnjujejo veljavne kapitalske zahteve, navedene v odstavku 1(a), (b) in (c), ter (ii) so že dosegle polno višino količnikov, navedenih v odstavku 1(d), po stanju na 31. december 2017, bi morale razdeliti čisti dobiček v obliki dividend na konservativen način, da bi lahko še naprej izpolnjevale vse zahteve ter spoštovale vse rezultate procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja tudi v primeru poslabšanja ekonomskih in finančnih razmer;

                           (b)

                           kategorija 2: kreditne institucije, ki izpolnjujejo veljavne kapitalske zahteve, navedene v odstavku 1(a), (b) in (c), po stanju na 31. december 2017, ne dosegajo pa polne višine količnikov, navedenih v odstavku 1(d), po stanju na 31. december 2017, bi morale razdeliti čisti dobiček v obliki dividend na konservativen način, da bi lahko še naprej izpolnjevale vse zahteve ter spoštovale vse rezultate procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja tudi v primeru poslabšanja ekonomskih in finančnih razmer. Poleg tega lahko načeloma izplačajo dividende samo v obsegu, ki zagotavlja, kot minimum, linearno (8) gibanje v smeri zahtevane polne višine kapitalskih zahtev, navedenih v odstavku 1(d), ter rezultatov procesa nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja;

                           (c)

                           kategorija 3: kreditne institucije, ki kršijo zahteve iz odstavka 1(a), (b) ali (c), načeloma ne bi smele razdeliti dividend.

                     Kreditne institucije, ki ne morejo izpolniti tega priporočila, ker menijo, da so pravno zavezane izplačati dividende, bi morale nemudoma stopiti v stik s svojo skupno nadzorniško skupino.
               Od kreditnih institucij iz kategorij 1, 2 in 3, kakor so navedene v odstavku 2(a), (b) in (c), se pričakuje, da bodo izpolnile tudi smernice v okviru drugega stebra. Če vse drugo ostane nespremenjeno, se lahko pričakuje, da bo zahtevani kapital (9) ostal dokaj stabilen. Če kreditna institucija ne izpolnjuje smernic v okviru drugega stebra ali pričakuje, da jih ne bo izpolnjevala, bi morala nemudoma stopiti v stik s svojo skupno nadzorniško skupino. ECB bo pregledala razloge, zakaj se je kapital kreditne institucije zmanjšal ali se pričakuje, da se bo zmanjšal, ter preučila možnost sprejetja ustreznih in sorazmernih ukrepov za posamezno institucijo.

         II.
   To priporočilo je naslovljeno na pomembne nadzorovane subjekte in pomembne nadzorovane skupine, kakor so opredeljeni v točkah 16 in 22 člena 2 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
   III.
   To priporočilo je naslovljeno tudi na pristojne nacionalne organe in imenovane nacionalne organe glede manj pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih skupin, kakor so opredeljeni v točkah 7 in 23 člena 2 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17). Od pristojnih nacionalnih organov in imenovanih nacionalnih organov se pričakuje, da bodo to priporočilo primerno uporabili za take subjekte in skupine (10).

      V Frankfurtu na Majni, 28. decembra 2017

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 287, 29.10.2013, str. 63.

      (2)  UL L 141, 14.5.2014, str. 1.

      (3)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).

      (4)  Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338).

      (5)  Priporočilo ECB/2016/44 Evropske centralne banke z dne 13. decembra 2016 o politiki razdelitve dividend (UL C 481, 23.12.2016, str. 1).

      (6)  Vsi blažilniki v polni višini.

      (7)  Kreditne institucije so lahko v različnih pravnih oblikah, npr. družbe, ki kotirajo na borzi, in družbe, ki niso delniške družbe, kot so vzajemne družbe, zadruge ali hranilnice. Pojem „dividenda“ se v tem priporočilu uporablja za vse vrste izplačil denarja, ki jih odobri skupščina družbe.

      (8)  To v praksi pomeni, da bi morale kreditne institucije v obdobju štirih let, ki se je začelo 31. decembra 2014, načeloma vsako leto zadržati najmanj 25 % vrzeli do polne višine količnika navadnega lastniškega temeljnega kapitala, količnika temeljnega kapitala in količnika skupnega kapitala, navedenih v odstavku 1(d).

      (9)  Zahtevani kapital pomeni vsoto zahtev v okviru prvega in drugega stebra, varovalnega kapitalskega blažilnika ter smernic v okviru drugega stebra. Ne glede na postopno uvajanje varovalnega kapitalskega blažilnika bi morale kreditne institucije pričakovati, da bodo imele tudi v prihodnosti pozitivne smernice v okviru drugega stebra.

      (10)  Če se to priporočilo uporabi za manj pomembne nadzorovane subjekte in manj pomembne nadzorovane skupine, ki menijo, da ga ne morejo izpolniti, ker štejejo, da so pravno zavezani izplačati dividende, bi morali ti nadzorovani subjekti in nadzorovane skupine nemudoma stopiti v stik z zanje pristojnimi nacionalnimi organi.


title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2018 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/98

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2018 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za leto 2018
      (2018/C 320/22)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Romunije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Romunijo za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Romunije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (2), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Romunije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Romunija je 10. maja 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in 14. maja 2018 konvergenčni program za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (4)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (5)

                  Za Romunijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2018 načrtuje za leto 2018 nominalni primanjkljaj v višini 2,95 % BDP, ki naj bi se nato v letu 2021 postopoma znižal na 1,45 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj, in sicer strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP do leta 2021, ki je konec programskega obdobja, predvidoma ne bo dosežen. Preračunani strukturni saldo bo v letu 2021 predvidoma dosegel raven –2,1 %. V skladu s konvergenčnim programom naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP do leta 2021 ostal pod 40 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je ugoden. Poleg tega ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja, niso dovolj podrobno opredeljeni.

                  (6)

                  Svet je 16. junija 2017 v skladu s členom 121(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) odločil, da je v Romuniji v letu 2016 obstajal znaten odklon od srednjeročnega proračunskega cilja. Glede na ugotovljen znatni odklon je Svet 16. junija 2017 Romuniji priporočil, naj sprejme potrebne ukrepe, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (4) v letu 2017 ne bi presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Svet je 5. decembra 2017 ugotovil, da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na priporočilo Sveta z dne 16. junija 2017, in je izdal popravljeno priporočilo. V novem priporočilu je Svet Romunijo pozval, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bi presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP. Svet je 22. junija 2018 (5) ugotovil, da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na priporočilo Sveta z dne 5. decembra 2017. Poleg tega podatki o realizaciji za leto 2017 kažejo na znaten odklon Romunije od priporočene prilagoditve v letu 2017.
                  Komisija je 23. maja 2018 v skladu s členom 121(4) PDEU in členom 10(2) Uredbe (ES) št. 1466/97 Romuniji izdala opozorilo, da je bil v letu 2017 ugotovljen znaten odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Svet je nato 22. junija 2018 sprejel priporočilo (6), v katerem je potrdil, da mora Romunija sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja tveganje odklona od tega priporočila v letu 2018.

                  (7)

                  Svet je 22. junija 2018 Romuniji za leto 2019 priporočil, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bo presegla 5,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja tveganje odklona od te zahteve v letu 2019. Poleg tega pomladanska napoved Komisije iz leta 2018 predvideva primanjkljaj sektorja država v višini 3,4 % BDP v letu 2018 in 3,8 % BDP v letu 2019, kar presega referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe. Na splošno Svet meni, da bodo glede na močno poslabšanje fiskalnih obetov za izpolnitev določb Pakta za stabilnost in rast od leta 2018 potrebni znatni dodatni ukrepi v skladu s priporočilom za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za doseganje srednjeročnega proračunskega cilja, naslovljenim na Romunijo 22. junija 2018.

                  (8)

                  Romunija pri proračunskem načrtovanju redno ignorira predpise fiskalnega okvira kljub potrebi po odgovornem oblikovanju fiskalnih politik. Romunski zakon o fiskalni odgovornosti prenaša fiskalni pakt v nacionalno zakonodajo. Njegova pravila so dobro oblikovana, vendar se jih v praksi vedno znova ne upošteva. V letu 2016 je strukturni primanjkljaj narasel nad srednjeročni cilj, kar je pomenilo kršitev pravila o primanjkljaju. Ciljni nominalni primanjkljaj proračunov za leti 2017 in 2018 je bil blizu 3 % BDP, kar pomeni poslabšanje strukturnega salda v nasprotju s pravilom. Dve proračunski spremembi, izvedeni v letu 2017, nista bili skladni s pravili, ki prepovedujejo povišanje zgornjih meja za nominalni in primarni primanjkljaj ter povišanje odhodkov za zaposlene in skupnih javnofinančnih odhodkov med tekočim fiskalnim letom. Poleg tega je bila, tako kot v zgodnejših letih, v letu 2017 posodobitev fiskalne strategije predložena parlamentu dolgo po zakonskem roku, zato država ni uspela zagotoviti dolgoročnejše perspektive za proračunsko načrtovanje.

                  (9)

                  Izpolnjevanje davčnih obveznosti ostaja slabo, zlasti pri davku na dodano vrednost. V preteklem letu je Romunija dosegla omejen napredek pri obravnavi ponovnega priporočila za posamezno državo, in sicer je izboljšala izpolnjevanje davčnih obveznosti in pobiranje davkov. V zvezi z davkom na dodano vrednost ostaja razlika med teoretično pričakovanim in dejansko pobranim davkom zelo velika. Organi so za izboljšanje izpolnjevanja obveznosti uvedli razdelitve plačil. Ta možnost je izbirna, razen za insolventna podjetja in davkoplačevalce z velikimi neporavnanimi obveznostmi za davek na dodano vrednost. Vendar mora ta ukrep šele pokazati znatne rezultate. Država še ni uvedla elektronskih blagajn, povezanih z informacijskim sistemom davčne uprave.

                  (10)

                  Stanje finančnega sektorja se je dodatno izboljšalo, vendar je določeno dogajanje še vedno treba spremljati. Bančni sektor ima dovolj kapitala, prav tako se je izboljšala kakovost sredstev. Vendar je potrebno pobližje spremljati več tekočih zakonodajnih pobud, ki bi lahko negativno vplivale na odprodajo slabih posojil ter na posojila in naložbe. Nedavno znižanje prispevkov za predhodno financiran drugi steber pokojninskih skladov je ublažilo kratkoročne fiskalne skrbi, vendar bi lahko imelo negativne posledice za razvoj kapitalskih trgov.

                  (11)

                  Stanje na trgu dela se zaostruje zaradi rasti zaposlovanja vzporedno z zmanjševanjem delovne sile zaradi staranja prebivalstva in izseljevanja. Romunija ima hkrati precejšnjo neizkoriščeno potencialno delovno silo, več skupin, kot so mladi, Romi, dolgotrajno brezposelni ter invalidi, pa ima težave pri dostopanju na trg dela. Romunija je v preteklem letu dosegla le majhen napredek pri obravnavi priporočil za posamezno državo na področju krepitve ciljno usmerjenih aktivacijskih politik in integriranih javnih storitev, ki se osredotočajo na osebe, ki so najbolj oddaljene od trga dela. Kljub povečanim finančnim spodbudam za sheme mobilnosti, ostaja udeležba v aktivnih politikah zaposlovanja zelo nizka, upravna obremenitev pa visoka. Programi javnih del v lokalnem interesu so le skromno pripomogli k zagotavljanju potrebnih znanj in spretnosti ter prehodu v standardno zaposlitev. Prav tako ni individualne obravnave dolgotrajno brezposelnih in prejemnikov socialne pomoči. Sodelovanje med javnimi zavodi za zaposlovanje ter socialnimi službami, izobraževalnimi ustanovami in zunanjimi izvajalci je bilo omejeno.

                  (12)

                  Tveganje revščine ali socialne izključenosti je bilo zelo visoko. Zlasti so bili prizadeti družine z otroki, invalidi, Romi ter podeželsko prebivalstvo. Še vedno obstaja velika dohodkovna neenakost, tudi zaradi nizkega učinka sistema davčnih olajšav na zmanjšanje dohodkovne neenakosti na trgu. Socialni referenčni indeks, ki se uporablja pri izračunu najpomembnejših socialnih ugodnosti, ni bil posodobljen od leta 2008. Zakon o minimalnem dohodku za vključenost, ki naj bi začel veljati v letu 2018, bi povečal kritje in primernost socialne pomoči. Vendar je bil začetek veljavnosti odložen za več kot eno leto. Nižja upokojitvena starost za ženske pomeni nižje pokojninske pravice, povečanje revščine v starosti in vse večjo vrzel v stopnji zaposlenosti po spolu.

                  (13)

                  Sodelovanje socialnih partnerjev pri oblikovanju in izvajanju gospodarskih in socialnih reform je bilo zelo omejeno. Stališča socialnih partnerjev se pogosto ne upoštevajo, tudi kadar se ujemajo. Romunski okvir za kolektivna pogajanja ne omogoča dobro delujočega sistema industrijskih odnosov. Socialni dialog zaznamuje nizka stopnja kolektivnih pogajanj, zlasti na sektorski ravni, ter nizko članstvo v sindikatih in organizacijah zaposlenih. Visoki pragovi za zastopanost in nejasna definicija sektorjev so med ključnimi ovirami za bolj učinkovit socialni dialog. Zakonodajne spremembe za izboljšanje okvira so doslej le malo napredovale.

                  (14)

                  V preteklih letih se je minimalna plača večkrat povečala na diskrecijski način. Od leta 2015 se je minimalna neto plača povečala za več kot 60 %. V letu 2017 je približno 30 % delavcev zaslužilo minimalno plačo, kar pomeni precej strnjeno porazdelitev plač. Socialni partnerji so podprli predlog za objektivni mehanizem za povišanja minimalne plače, vendar ga vlada ni uporabila.

                  (15)

                  Ponudba znanj in spretnosti ne dohaja potreb gospodarstva. Nizke ravni doseženih osnovnih in digitalnih znanj in spretnosti imajo negativen učinek na konkurenčnost, zaposlovanje in konvergenco. Udeležba v izobraževanju odraslih je zelo nizka. Država še nima mehanizma za uskladitev aktivnih politik zaposlovanja s povpraševanjem po znanjih in spretnostih, sposobnost za napovedovanje prihodnjih potreb po znanjih in spretnostih ter oceno pričakovanega učinka novih tehnologij pa je slaba. Poklicno izobraževanje in usposabljanje ostajata druga izbira in nista dovolj usklajena s potrebami trga dela ter strategijami za regionalno ali sektorsko specializacijo.

                  (16)

                  Slaba uspešnost izobraževalnega sistema prispeva k veliki neenakosti priložnosti in poslabšuje romunske dolgoročne obete za rast. Zagotavljanje in dostop do kakovostnega vključujočega rednega izobraževanja je izziv, zlasti za Rome in otroke na podeželskih območjih. Država mora šele razviti metodologijo spremljanja za odpravo segregacije v šolah. Stopnja zgodnjega opuščanja izobraževanja in usposabljanja upada, čeprav še vedno ostaja visoka. Mehanizem zgodnjega opozarjanja za prepoznavanje otrok, pri katerih je prisotno tveganje, da bodo opustili šolanje, je v pripravi, vendar država ni dovolj osredotočena na kakovostno izobraževanje. Kljub sprejetju nekaterih ukrepov se šole in visokošolski zavodi srečujejo z izzivi pri zagotavljanju kakovostne izobrazbe. Le redki pridobijo terciarno izobrazbo. Vlaganje v izobraževanje je razmeroma nizko, pri čemer zlasti šole v okoljih z omejenimi možnostmi ne prejmejo ustrezne podpore.

                  (17)

                  Zdravstveno stanje prebivalcev se je izboljšalo, vendar še vedno ostaja pod standardi Unije. Dostop do zdravstvene oskrbe ostaja izziv, kar negativno vpliva na razvoj otrok, zaposljivost delovne sile in zdravo staranje. Nizko financiranje in neučinkovita poraba sredstev omejujejo učinkovitost zdravstvenega sistema, hkrati pa močno primanjkuje zdravnikov in medicinskih sester. Dostop do zdravstvenega varstva je omejen zaradi razširjenosti neformalnih plačil in oddaljenosti od zdravstvene infrastrukture. Romunija je dosegla določen napredek pri obravnavi priporočila za posamezno državo pri omejevanju neformalnih plačil, poleg tega uvaja mehanizem spremljanja, toda njegov dejanski učinek bo treba še oceniti. Obravnava priporočila za posamezno državo glede preusmeritve na ambulantno zdravljenje je doslej pokazala le omejen napredek. Izvajanje nacionalne zdravstvene strategije, ki je trenutno v teku, ovirajo spremembe prednostnih nalog in slabo načrtovanje naložb.

                  (18)

                  Strateško načrtovanje, postopek javnega posvetovanja in ocena učinka zakonodaje ostajajo šibki z vidika zasnove, izvajanja in spremljanja politik. To zmanjšuje kakovost in predvidljivost ureditve. Poleg tega pogoste spremembe zakonodaje, kot so spremembe fiskalnega zakonika, negativno vplivajo na poslovno okolje. Sodelovanje deležnikov pri oblikovanju in izvajanju reform je šibko, pristni dialog pa se uporablja le redko, čeprav so na voljo ustrezne institucionalne strukture. Mehanizem za obravnavanje mnenj deležnikov v javnih posvetovanjih ne zagotavlja njihovega ustreznega nadaljnjega upoštevanja. Primer tega je nedavno neupoštevanje predloga, ki so ga podprli socialni partnerji, za objektivni mehanizem za povečanje minimalne plače, ki bi upošteval priporočilo za posamezno državo. Na področju reform javne uprave niso bili doseženi oprijemljivi rezultati. Sprejetje ustrezne zakonodaje o upravljanju človeških virov v javni upravi je bilo odloženo. Generalni sekretariat vlade ima omejeno vlogo pri nadzoru kakovosti oblikovanja politik.

                  (19)

                  Slaba kakovost infrastrukture, vključno v prometnem sektorju ter sektorjih odpadkov in odpadnih voda, omejuje možnosti Romunije za rast. Za javne naložbe je značilna nizka učinkovitost, zlasti pri pripravi projektov in njihovem prednostnem razvrščanju. Splošno stanje in zanesljivost cestne, železniške in plovne infrastrukture ostajata slaba, poleg tega reforma prometnega sektorja napreduje zelo počasi. Prav tako počasi napreduje reforma ravnanja z odpadki, pri čemer se sektorja trdnih odpadkov in odpadnih voda spopadata s podobnimi izzivi. Splošni prometni načrt in nacionalni načrt ravnanja z odpadki naj bi zagotovila stabilen načrt za naložbe in okrepila upravne zmogljivosti v zadevnih sektorjih, vendar je bilo usklajevanje priprave projektov s strateškim načrtovanjem doslej omejeno. Romunija je dosegla omejen napredek pri obravnavi priporočila za posamezno državo, naj pri javnih naložbah okrepi prednostno razvrščanje projektov in njihovo pripravo.

                  (20)

                  V Romuniji je učinkovito in pregledno javno naročanje bistveno za obravnavanje ključnih izzivov politike, vključno z učinkovito javno porabo, bojem proti korupciji ter spodbujanjem inovacij ter trajnostne in vključujoče rasti. Romunija je dosegla določen napredek pri obravnavi priporočila za posamezno državo glede izvedbe strategije javnega naročanja, vendar načrt še ni v celoti izpeljan. Istočasno izboljšanje učinkovitosti in strateške uporabe javnega naročanja, učinkovite revizije in nadzor goljufij ostajajo še naprej izziv. Trajnost sprejetih ukrepov in nepovratnost reform je potrebno nenehno spremljati. Izzivi glede učinkovitosti in preglednosti, povezani z javnim naročanjem, se pojavljajo zlasti pri večjih naložbah v zdravstveno infrastrukturo v regionalnih bolnišnicah v Iașiju, Cluju in Craiovi.

                  (21)

                  Državna podjetja imajo ključno vlogo v pomembnih infrastrukturnih sektorjih, kot sta energija in železniški promet. Vendar je njihova operativna in finančna uspešnost slabša kot pri zasebnih podjetjih. Korporativno upravljanje podjetij v državni lasti se je v zadnjem času precej poslabšalo in tako izničilo napredek na področju priporočil za posamezno državo iz let 2015 in 2016. Izvajanje nove zakonodaje ni le v zaostanku, bilo je tudi že več poskusov izvzetja številnih podjetij iz njenega področja uporabe. Poleg tega država zamuja tudi z objavo finančnih podatkov državnih podjetij. Posledično so se poslabšali ključni pogoji za spodbujanje učinkovite porabe javnih sredstev, prav tako država dopušča izkrivljene naložbene odločitve. Februarja 2018 je ustavno sodišče pozvalo parlament k reviziji zgornjih izvzetij.

                  (22)

                  Dogodki v preteklem letu so v veliki meri postavili pod vprašaj nepovratnost in trajnost precejšnjega napredka Romunije pri reformi njenega sodnega sistema in boju proti korupciji na visoki ravni. Sodstvo se sooča z vprašanji glede njegove neodvisnosti, poleg tega je prisoten pritisk na sodne institucije in pravni okvir za boj proti korupciji, napredek pri ostalih izzivih pa je še naprej oviran. Izvajanje nacionalne protikorupcijske strategije v obdobju 2016–2020, v okviru katerega se razvijajo dodatni ukrepi za preprečevanje korupcije in boj proti njej, napreduje na tehnični ravni, vendar je potrebna bolj oprijemljiva politična podpora, saj ostajajo korupcija in težave pri upravljanju v javnem sektorju prisotne na vseh ravneh ter so med največjimi izzivi za poslovno okolje.

                  (23)

                  Komisija v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje še naprej spremlja reformo pravosodja in boj proti korupciji v Romuniji. Ti področji zato nista zajeti v priporočilih za posamezno državo za Romunijo, vendar sta pomembni za razvoj pozitivnega socialno-ekonomskega okolja v državi.

                  (24)

                  V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Romunije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2018, nacionalni program reform za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Romunija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Romuniji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (25)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2018, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Romunija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  Zagotovi skladnost s Priporočilom Sveta z dne 22. junija 2018 za odpravo znatnega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Zagotovi dosledno izvajanje fiskalnega okvira. Okrepi izpolnjevanje davčnih obveznosti in pobiranje davkov.

                  2.

                  Dokonča reformo minimalnega dohodka za vključenost. Izboljša socialni dialog. Zagotovi določanje minimalne plače na podlagi objektivnih meril. Izboljša izpopolnjevanje znanj in spretnosti ter zagotavljanje kakovostnega rednega izobraževanja, zlasti za Rome in otroke na podeželskih območjih. Izboljša dostop do zdravstvene oskrbe, tudi s prehodom na ambulantno oskrbo.

                  3.

                  Poveča predvidljivost odločanja z uveljavljanjem sistematične in učinkovite uporabe ocene učinka zakonodaje ter posvetovanja z deležniki in njihovega sodelovanja pri oblikovanju in izvajanju reform. Izboljša pripravo in prednostno razvrščanje velikih infrastrukturnih projektov ter pospeši njihovo izvajanje, zlasti v prometnem sektorju ter sektorjih odpadkov in odpadnih voda. Izboljša preglednost in učinkovitost javnega naročanja. Okrepi korporativno upravljanje podjetij v državni lasti.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (3)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (4)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (5)  Sklep Sveta (EU) 2018/923 z dne 22. junija 2018 o ugotovitvi, da Romunija v odgovor na priporočilo Sveta z dne 5. decembra 2017 ni sprejela učinkovitih ukrepov (UL L 164, 29.6.2018, str. 42).

         (6)  Priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v Romuniji (UL C 223, 27.6.2018, str. 3).

         (7)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Irske za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/27

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Irske za leto 2018
      (2018/C 320/07)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) ter zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Irsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 22. marca 2018. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje).

                  (2)

                  Irska bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilih 1 in 2.

                  (3)

                  Poročilo o državi za Irsko za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Irske pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (4), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Irske pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da na Irskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Slabosti predstavljajo predvsem visoke ravni javnega in zasebnega dolga ter neto zunanjih obveznosti, vendar so se razmere znatno izboljšale. Močna rast produktivnosti v preteklih letih je privedla do izboljšane konkurenčnosti in pozitivnega salda tekočega računa, zaradi česar se hitro znižujejo visoke ravni neto zunanjih obveznosti. Močna gospodarska rast še naprej podpira razdolževanje v zasebnem sektorju, vendar je raven zasebnega dolga še vedno visoka, čeprav je treba pri oceni dolga podjetij upoštevati velik vpliv dejavnosti mednarodnih podjetij, zadolženost gospodinjstev pa je po drugi strani na splošno v skladu z gospodarskimi temelji. Javni dolg naj bi se še najprej zmanjševal, primanjkljaj pa se približuje ravnotežju. Cene stanovanjskih nepremičnin hitro rastejo, čeprav z verjetno podcenjenih ravni, s čimer se tudi krepijo bilance stanja gospodinjstev. Banke so dobro dokapitalizirane, njihova donosnost pa se postopoma izboljšuje. Obseg slabih posojil je sicer še vedno velik, vendar se še naprej zmanjšuje. Za odpravo teh slabosti so bili sprejeti ukrepi politike, vendar bo za nekatere potreben čas, da bodo imeli pričakovani učinek.

                  (4)

                  Irska je 18. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in 30. aprila 2018 program stabilnosti za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Irsko trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Vlada v programu stabilnosti za leto 2018 pričakuje, da se bo nominalni primanjkljaj rahlo zmanjšal na 0,2 % BDP v letu 2018 in se zatem postopno izboljševal ter se v letu 2021 prevesil v presežek v višini 0,4 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj, in sicer strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, naj bi bil dosežen od leta 2019 naprej. V skladu s programom stabilnosti naj bi se delež dolga sektorja država kot odstotek BDP v letu 2018 zmanjšal na 66 %, nato pa še naprej upadal in leta 2021 dosegel 58,7 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2019 naprej, niso bili dovolj podrobno opredeljeni.

                  (7)

                  Svet je 11. julija 2017 Irski priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 2,4 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Hkrati je Svet navedel, bi bilo treba upoštevati doseganje fiskalne naravnanosti, ki prispeva k okrepitvi trenutnega okrevanja in zagotavljanju vzdržnosti irskih javnih financ. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja tveganje določenega odklona od priporočene fiskalne prilagoditve v letu 2018 ter v letih 2017 in 2018 skupaj.

                  (8)

                  Irska bi morala v letu 2019 doseči svoj srednjeročni proračunski cilj. To je skladno z nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (6), ki ne presega 5,3 % (7), kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,1 % BDP. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi strukturni saldo v letu 2019 dosegel primanjkljaj v višini 0,4 % BDP, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Irska bo v letu 2018 predvidoma izpolnjevala prehodno pravilo glede dolga, v letu 2019 pa pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bi morala biti Irska pripravljena v letu 2018 sprejeti nadaljnje ukrepe za zagotovitev skladnosti ter da bo v letu 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Glede na razlike med merjenji BDP in domače proizvodnje na Irskem ter povezanim vplivom na delež javnega dolga v BDP, trenutno ciklično situacijo na Irskem in povečana zunanja tveganja bi bila uporaba morebitnih nepričakovanih prihodkov za nadaljnje zmanjševanje deleža dolga sektorja država preudaren ukrep.

                  (9)

                  Javne finance so se še izboljšale zaradi trdne rasti proizvodnje, vendar tveganja glede nestanovitnosti prihodkov ostajajo, poleg tega so še možnosti za doseganje večje odpornosti prihodkov na gospodarska nihanja in negativne pretrese. Omejitev obsega in števila davčnih odhodkov ter razširitev davčne osnove bi prispevala k večji stabilnosti prihodkov ob gospodarskih nihanjih. Vendar so bili nekateri nedavno sprejeti davčni ukrepi osredotočeni na reze in olajšave in zdi se, da so še povečali odvisnost od zelo procikličnih virov prihodkov. Poleg tega ima Irska še možnosti za izboljšanje načinov, na katere lahko njen davčni sistem podpira okoljske cilje.

                  (10)

                  Kot je navedeno v priporočilu za euroobmočje za leto 2018, je boj proti strategijam davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje ključen za preprečevanje izkrivljanja konkurence med podjetji, zagotavljanje poštene obravnave davkoplačevalcev in zaščito javnih financ. Učinki prelivanja strategij davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje med državami članicami zahtevajo usklajeno delovanje nacionalnih politik, ki dopolnjujejo zakonodajo Unije. Visoka raven plačil licenčnin in dividend kot odstotek BDP kaže, da irska davčna pravila uporabljajo podjetja, ki izvajajo agresivno davčno načrtovanje. Omejena uporaba davčnih odtegljajev na v tujino plačanih licenčnin in dividend (tj. plačila rezidentov Unije rezidentom tretjih držav), ki jih izvršijo družbe s sedežem na Irskem, lahko privedejo do tega, da se ta plačila izognejo vsakršni obdavčitvi, če tudi v prejemni jurisdikciji niso obdavčena. Poleg tega lahko podjetja nekatere določbe v dvostranskih davčnih sporazumih med Irsko in nekaterimi drugimi državami uporabljajo za zavrnitev novega pravila o davčnem rezidentstvu, ki ga je Irska uvedla leta 2015; to vprašanje bo še dodatno analizirano. Rezultat posvetovanja, ki ga je izvedla Irska po neodvisnem pregledu zakonika o davku od dohodkov pravnih oseb, bo pomemben za oblikovanje napovedanih davčnih reform. Komisija jemlje na znanje nedavne napovedane ali sprejete pozitivne ukrepe (npr. ukrepe, sprejete za nacionalno odpravljanje agresivnega davčnega načrtovanja, morebitne zaščitne ukrepe proti nesodelujočim jurisdikcijam s seznama). Komisija bo na podlagi nedavnih izmenjav stališč nadaljevala konstruktivni dialog za boj proti strategijam davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje.

                  (11)

                  Dolgoročna tveganja za vzdržnost javnih financ zaradi stroškov staranja prebivalstva so še vedno prisotna. Irska je uvedla nekaj pomembnih ukrepov za povečanje učinkovitosti, kot so sporazum za znižanje stroškov s farmacevtsko industrijo, sistem za finančno poslovodenje in financiranje po dejavnostih. Sprejeti so bili tudi nekateri ukrepi za izboljšanje dostopnosti primarnega zdravstvenega varstva. Vendar je irski zdravstveni sistem drag in se sooča s številnimi izzivi, ki se še povečujejo zaradi hitro starajočega se prebivalstva. Poleg tega storitve primarnega zdravstva in skupnostne oskrbe še ne zmorejo olajšati naraščajočega pritiska na zmogljivosti in stroške bolnišnične oskrbe. Načrtovani prehod na splošno zdravstveno varstvo morata podpirati večletno proračunsko načrtovanje in boljši nadzor nad odhodki. Poleg tega mora temeljiti na ugotovitvah celovitega pregleda porabe glede uspešnosti in učinkovitosti zdravstvenega sektorja. Razmisliti bi bilo treba tudi o okrepitvi dejavnosti primarnega zdravstvenega varstva, da bi se razbremenile preobremenjene bolnišnice na Irskem. Kljub številnim reformam za omejitev javnih odhodkov za pokojnine naj bi se skupni primanjkljaj pokojninskega sistema dolgoročno znatno povečal. Pravočasno izvajanje predstavljenega načrta pokojninske reforme je ključnega pomena za okrepitev fiskalne vzdržnosti irskega pokojninskega sistema.

                  (12)

                  Leta nizkih ravni naložb po gospodarski recesiji so terjala svoj davek pri razpoložljivosti ustrezne infrastrukture na področjih prometa, čiste energije, vodnih storitev, stanovanj in telekomunikacij. Vztrajno nizka ponudba nepremičnin skupaj z vedno večjim povpraševanjem še naprej spodbuja zviševanje cen nepremičnin. Čeprav se cene v letu 2016 niso zdele precenjene, je cenovna dostopnost vzrok za zaskrbljenost. Če se to ne bo obravnavalo, bi lahko ovire, ki omejujejo ponudbo stanovanj, prispevale k nastajanju neravnotežij. Skupaj s prostorskim načrtovanjem je izboljšana infrastruktura ključna za zagotavljanje ustreznega odziva glede ponudbe stanovanj, povečanja zasebnih naložb, rasti produktivnosti in uravnoteženega regionalnega gospodarskega razvoja. Poleg tega bodo za Irsko ključnega pomena vlaganja v čisto energijo, čist in javni promet in vodo ter okrepljena prizadevanja na področju energije iz obnovljivih virov in krožnega gospodarstva, če želi biti uspešna pri prehodu na nizkoogljično in okoljsko odporno gospodarstvo. Nacionalni razvojni načrt za obdobje 2018–2027 in nacionalni program reform, ki sta del „Strategije Irske do leta 2040“, bosta potem, ko bosta sprejeta in izvedena v tesnem sodelovanju z zainteresiranimi stranmi, zanesljiva koraka v pravo smer.

                  (13)

                  Obstoječa prizadevanja za blažitev podnebnih sprememb Irski ne bodo omogočila, da bi na nacionalni ravni dosegla svoje podnebne cilje v okviru strategije Evropa 2020. Pri razogljičenju v ključnih delih gospodarstva, zlasti v kmetijstvu, cestnem prometu in stanovanjskem sektorju, je bil dosežen le omejen napredek. Zaradi tega bo morala Irska uporabiti razpoložljivo prožnost, da bo izpolnila določbe iz odločbe o porazdelitvi prizadevanj, kot je na primer kupovanje dodeljenih sredstev od drugih držav članic. Nacionalne projekcije, objavljene leta 2017, poudarjajo obseg potrebnih dodatnih prizadevanj: po pričakovanjih se bodo emisije v okviru odločbe o porazdelitvi prizadevanj (ki določa zavezujoče letne cilje glede emisij toplogrednih plinov za države članice za obdobje 2013–2020) povečevale vse do leta 2025, nato pa naj bi se na podlagi obstoječih politik ustalile na ravni, ki je nekoliko pod ravnjo emisij iz leta 2005. Irska je pred kratkim sprejela nacionalni načrt za blažitev podnebnih sprememb, ki določa časovni načrt za prehod na nizkoogljično gospodarstvo in skladen okvir za reševanje trdovratnih izzivov v energetskem sektorju. Vendar takšen, kot je, ponuja le malo specifičnih blažilnih ukrepov. Okvir nacionalnega načrtovanja ima tudi podnebno komponento, ki priznava dejstvo, da bo ustrezno prostorsko načrtovanje ključno orodje za blažitev podnebnih sprememb, glede na to, da je prebivalstvo tako široko razpršeno, Irska pa ima le malo velikih mestnih območij, ki se soočajo z resnimi vprašanji prezasedenosti in javnega prometa. Poleg tega bosta imela nacionalni razvojni načrt za obdobje 2018–2027 in njegovo učinkovito izvajanje ključno vlogo pri razogljičenju gospodarstva. Načrt bo dejansko določil obseg uporabe dodatnih sredstev za razogljičenje energetskega sektorja, uvedbo obnovljivih virov energije ter izboljšanje javnega prometa in energetske učinkovitosti.

                  (14)

                  Zagotavljanje vključujoče rasti je na Irskem še vedno izziv. Stopnja brezposelnosti se je v letu 2017 zmanjšala na 6,7 %, vendar so nekatere skupine še vedno večinoma ločene od trga dela in so socialno izključene. Sistem socialne zaščite in davčni sistem sta zelo učinkovito zajezila revščino in neenakost, Irska pa je sprejela tudi ukrepe za spodbujanje zaposlovanja, kot je postopno ukinjanje prejemkov in dodatkov. Vztrajno visoka stopnja tveganja revščine ali socialne izključenosti na Irskem je povezana z velikim deležem oseb, ki živijo v gospodinjstvih z nizko intenzivnostjo dela (skoraj dvakrat višjo od povprečja Unije in najvišjo v Uniji – 18,2 % v primerjavi z 10,5 % v letu 2016). To še zlasti velja za enostarševska gospodinjstva. Skoraj tri četrtine nezaposlenih ljudi na Irskem je neaktivnih. Tako skupna kot otroška stopnja tveganja revščine ali socialne izključenosti sta se v letu 2016 nekoliko znižali, vendar sta še vedno višji od povprečja v Uniji. Zato mora Irska dokončati izvajanje akcijskega načrta za gospodinjstva brez delovno aktivnih članov, vključno z izboljšanjem integrirane podpore ljudem, ki so najbolj oddaljeni od trga dela. Zagotavljanje socialnih stanovanj zahteva nadaljnjo pozornost, da se dosežejo ambiciozni cilji in zadosti velikemu povpraševanju.

                  (15)

                  Dostop do cenovno dostopnega, celodnevnega in kakovostnega otroškega varstva je še vedno izziv. Po navedbah Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj so bili stroški otroškega varstva na Irskem v primerjavi s plačami leta 2015 najvišji v Uniji za samohranilce in drugi najvišji v Uniji za pare. Visoki stroški otroškega varstva lahko ovirajo dostop do plačane zaposlitve, zlasti v gospodinjstvih z nizkimi dohodki, vključno z enostarševskimi gospodinjstvi. To negativno vpliva na stopnjo zaposlenosti žensk, ki je leta 2016 znašala 65,4 %, kar je blizu povprečja Unije. Zakon o enotni shemi za cenovno dostopno otroško varstvo bo kmalu v zaključni fazi v parlamentu. Že zdaj pa je jasno, da bodo pri izvajanju zamude. Prav tako se spodbuja kakovost zagotovljenega otroškega varstva, zlasti s pobudami, ki zagotavljajo dobro usposobljenost osebja.

                  (16)

                  Razlike med stopnjami zaposlenosti nizko, srednje in visoko usposobljenih delavcev so bile leta 2016 med najvišjimi v Uniji, stopnja zaposlenosti nizko usposobljenih delavcev pa je za 10 odstotnih točk nižja kot pred gospodarsko krizo. Zaradi tega in v povezavi s spremembo gospodarske aktivnosti postaja neujemanje med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih na več področjih vedno bolj očitno. To poudarja potrebo po pospeševanju politik in ukrepov za izpopolnjevanje in prekvalifikacijo. Irska ima zlasti nizko stopnjo udeležbe nizko usposobljenih delavcev v vseživljenjskem učenju, zaradi česar so ti občutljivi na spremembe pri povpraševanju po delovni sili. Na splošno ima Irska eno najnižjih ravni digitalnih spretnosti in znanj v Uniji, kar je v velikem nasprotju z visokim deležem diplomantov znanosti, tehnologije, inženirstva in matematike, ki se izobrazijo v irskem visokošolskem sistemu. Irska ima tudi eno najnižjih stopenj zaposlenosti invalidov v Uniji.

                  (17)

                  Rast produktivnosti na Irskem večinoma poganjajo multinacionalne družbe. Vrzel v produktivnosti med temi podjetji in irskimi domačimi podjetji, večinoma malimi in srednjimi podjetji, se povečuje. Velika mednarodna mobilnost nekaterih od teh multinacionalnih družb in trenutne negotovosti lahko dolgoročno ogrozijo trajnost in odpornost irskega gospodarstva. Nedavne raziskave so pokazale, da imajo družbe v irski lasti v smislu rasti produktivnosti, inovacij in izvozne učinkovitosti omejene učinke prelivanja in koristi od dejavnosti multinacionalnih družb na Irskem. Vendar imajo irska podjetja, ki se ukvarjajo z raziskavami in razvojem, koristi od učinkov prelivanja od multinacionalk. Spodbude javnega sektorja za izvajanje raziskav in razvoja ter povečanje razpoložljivosti usposobljenih delavcev za irska mala in srednja podjetja bi spodbudile razširjanje novih tehnologij v teh podjetjih. Poleg tega in kot je že večkrat ponovil irski nacionalni svet za konkurenco, zagotavljanje konkurenčnosti irskih podjetij zahteva omejitev rasti določenih vložkov, zlasti pravnih stroškov. Ovire na trgu za pravne storitve še naprej predstavljajo izziv, ki ovira konkurenco in zvišuje stroške za prejemnike storitev. Te vplivajo predvsem na mala podjetja, saj povečujejo pravdne stroške. Za izvajanje novega zakona o regulaciji pravnih storitev še ni izvedbenih predpisov. Pri javnih posvetovanjih, ki so predpogoj za izvajanje zakonodaje, prihaja do precejšnjih zamud.

                  (18)

                  Čeprav je irski finančni sektor na poti k trajnemu okrevanju, pretekle zadeve, povezane s krizo, še vedno povzročajo omejitve. Čeprav je Irska še naprej dosegala napredek pri zmanjševanju slabih posojil, je njihov delež v skupnih bruto posojilih (11,2 % septembra 2017) še vedno med najvišjimi v Uniji. Presežek dolga, koncentracija na trgu in povečana negotovost v nekaterih izvoznih sektorjih negativno vplivajo na povpraševanje malih in srednjih podjetij po kreditih, ki ostaja šibko. Ključnega pomena je, da se zmanjšajo dolgotrajna zaostala plačila, pri čemer so tista, ki so zapadla pred več kot dvema letoma, v letu 2017 predstavljala približno 60 % vseh hipotekarnih posojil z zaostalimi plačili. Zmanjšanje dolgotrajno zaostalih plačil bi prav tako lahko pripomoglo k reševanju problema presežka dolga, ki zmanjšuje spodbude za družbe, zlasti mala in srednja podjetja, da bi posojila uporabljale za bolj produktivne namene. Čeprav je v poročilu iz zadnje četrtine leta 2017 o zaostalih plačilih in zaplembah v zvezi s stanovanjskimi hipotekami navedeno, da se pri približno 87 % prestrukturiranih hipotek spoštujejo dogovori, je Centralna banka Irske poudarila, da so prestrukturirane hipoteke, ki vključujejo začasno zmanjšanje plačil, še posebej dovzetne za ponovno neplačevanje. Ekonomsko uspešnost zaplemb in odpisov kot skrajne možnosti bi bilo mogoče izboljšati in dopolniti z močnejšim okvirom varstva potrošnikov, ki bi zagotovil pozitiven razvoj pri prodaji posojil na sekundarnem trgu in trajnost rešitev za prestrukturiranje posojil.

                  (19)

                  V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Irske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2018, nacionalni program reform za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Irska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Irskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (20)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2018, njegovo mnenje (8) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1.

                  (21)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda Komisije in te ocene preučil nacionalni program reform za leto 2018 in program stabilnosti za leto 2018. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih od 1 do 3 –

            PRIPOROČA, da Irska v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  V letu 2019 doseže srednjeročni proračunski cilj. Uporabi nepričakovane prihodke za hitrejše zmanjševanje deleža dolga sektorja država. Omeji področje uporabe in število davčnih odhodkov ter razširi davčno osnovo. Obravnava pričakovano povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, s povečanjem stroškovne učinkovitosti zdravstvenega sistema in izvajanjem predvidenih pokojninskih reform.

                  2.

                  Zagotovi pravočasno in učinkovito izvajanje nacionalnega razvojnega načrta, tudi na področjih čiste energije, prometa, ponudbe stanovanj, vodnih storitev in cenovno dostopnega kakovostnega otroškega varstva. Nameni prednost izpopolnjevanju odraslih delovno sposobnih prebivalcev, s poudarkom na digitalnih znanjih in spretnostih.

                  3.

                  Spodbuja rast produktivnosti irskih podjetij ter zlasti malih in srednje velikih podjetij, zlasti s spodbujanjem raziskav in inovacij s ciljnimi politikami, bolj neposrednimi oblikami financiranja in vzpostavljanjem bolj strateškega sodelovanja s tujimi multinacionalnimi družbami, javnimi raziskovalnimi centri in univerzami. Spodbuja hitrejša in trajna zmanjšanja dolgotrajnih zaostalih plačil z uporabo sekundarnih trgov, pri čemer naj izhaja iz pobud za ranljiva gospodinjstva in po potrebi uporablja odpise zneskov izpostavljenosti, ki jih ni mogoče izterjati.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 179, 25.5.2018, str. 1.

         (4)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (5)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (6)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani. Referenčna vrednost za odhodke za Irsko odraža prilagoditev, s katero naj bi se odpravilo izkrivljanje desetletne referenčne stopnje potencialne rasti, ki ga je povzročila izredno velika realna rast BDP v letu 2015. Glede na pristop, ki so ga irski organi uporabili pri izračunih za svoj proračun za leto 2017, je Komisija upoštevala povprečje stopenj potencialne rasti v letih 2014 in 2016.

         (7)  Merilo rasti odhodkov v letu 2018 odraža prilagoditev, s katero naj bi se odpravilo izkrivljanje desetletne referenčne stopnje potencialne rasti, ki ga je povzročila izredno velika realna rast BDP v letu 2015.

         (8)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije z dne 18. julija 2018 o smernicah za harmonizirano izvajanje evropskega sistema za upravljanje železniškega prometa v Uniji (Besedilo velja za EGP.)

text:
               19.7.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 253/1

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 18. julija 2018
   o smernicah za harmonizirano izvajanje evropskega sistema za upravljanje železniškega prometa v Uniji
   (Besedilo velja za EGP)
   (2018/C 253/01)
   EVROPSKA KOMISIJA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Na podlagi Direktive (EU) 2016/797 Evropskega parlamenta in Sveta (1) Agencija Evropske unije za železnice (v nadaljnjem besedilu: Agencija) zagotavlja harmonizirano izvajanje in interoperabilnost evropskega sistema za upravljanje železniškega prometa (v nadaljnjem besedilu: ERTMS) v Uniji. V ta namen Agencija preverja skladnost tehničnih rešitev, predvidenih z zadevnimi tehničnimi specifikacijami za interoperabilnost (v nadaljnjem besedilu: TSI), in poda odobritev z odločitvijo.

               (2)

               Vendar postopek odobritve za Agencijo in prosilce ni opisan v celoti.

               (3)

               Da se okrepijo upravičena pričakovanja prosilca v postopku odobritve iz člena 19 Direktive (EU) 2016/797 in spodbudi harmonizirano izvajanje ERTMS v Uniji, bi morala prosilec in Agencija upoštevati smernice iz tega priporočila.

               (4)

               Da bi se predvidele tehnične težave in olajšal postopek odobritve dovoljenja za začetek obratovanja fiksnih naprav iz člena 18 Direktive (EU) 2016/797, bi morali biti nacionalni varnostni organi vključeni v postopek odobritve od začetka in imeti dostop do dokumentov, ki jih je predložil prosilec.

               (5)

               Zaradi razlik v pogodbah in povabilom k oddaji ponudb v podsistemu ERTMS za opremo ob progi bi morali Agencija in prosilci slediti postopku, ki zajema vse vrste pogodb in hkrati zagotavlja, da so predvidene tehnične rešitve v celoti skladne z zadevnimi TSI in s tem v celoti interoperabilne.

               (6)

               Da bi se na najzgodnejši možni stopnji odkrili in beležili morebitni zapleti, ki vplivajo na interoperabilnost, bi Agencija in prosilec morala uporabljati dnevnik zapletov, ki ga pripravi Agencija. Prosilec bi zato moral predložiti dokazila o odpravi zapletov, ki vplivajo na interoperabilnost.

               (7)

               Agencija bi prav tako morala uporabljati anonimiziran seznam zapletov, in sicer kot orodje za izmenjavo izkušenj in spodbujanje harmoniziranega izvajanja na področju ERTMS.

               (8)

               Smernice v zvezi s postopkom odobritve, oblikovane v tem priporočilu, se ne bi smele prekrivati z ocenjevanjem skladnosti, ki ga izvajajo organi za ocenjevanje skladnosti, opisani v Direktivi (EU) 2016/797 in zadevnih TSI. Agencija bi zato morala zagotoviti, da so informacije o verifikaciji opreme evropskega sistema vodenja vlakov (v nadaljnjem besedilu: ETCS) in opreme globalnega mobilnega radijskega komunikacijskega sistema za železnice (v nadaljnjem besedilu: GSM-R) ob progi iz člena 5 in točke 6.1.2.3 Priloge k Uredbi Komisije 2016/919 (2) dane na razpolago v skladu z navedenima določbama. Navedene informacije bi morala Agencija čim prej oceniti, da vnaprej predvidi zaplete, minimizira stroške in skrajša postopek odobritve ter zagotovi, da je predvidena tehnična rešitev interoperabilna.

               (9)

               Da se olajša postopek odobritve, bi moral prosilec stopiti v dialog z Agencijo pred uradno vložitvijo vloge. V tej „fazi začetnega sodelovanja“ bi prosilec in Agencija morala doseči sporazum o časovnem načrtu za postopek odobritve, vključno z ustreznimi roki, ki upoštevajo vrsto javnega naročanja in postopek izdaje dovoljenja. Nacionalni varnostni organi lahko sodelujejo in predložijo mnenje o možnih izidih začetnega sodelovanja.

               (10)

               Pristojbine, plačljive Agenciji po fazi začetnega sodelovanja, ki je del postopka, bi bilo treba določiti z izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/764 (3).

               (11)

               Poslovnik komisije za pritožbe bi bilo treba določiti z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/867 (4).

               (12)

               Smernice iz tega priporočila so bile predstavljene za izmenjavo mnenj z odborom iz člena 51 Direktive (EU) 2016/797 –

         PRIPOROČA:

      Oddelek A: Splošne določbe

               1.

               Prosilec naj stopi v stik z Agencijo takoj ko načrtuje javni razpis v zvezi z opremo ob progi v okviru ERTMS, za katero je potrebna odobritev Agencije.

               2.

               Prosilec naj predloži tehnične dokumente, ki so dovolj podrobni, da lahko Agencija preveri, ali so tehnične rešitve, predvidene za uporabo, v celoti interoperabilne.

               3.

               Agencija in zadevni nacionalni varnostni organ naj sodelujeta in izmenjujeta informacije, da se lahko predvidijo in obravnavajo tehnične težave ter s tem olajša naloga nacionalnega varnostnega organa v zvezi z dovoljenjem za začetek obratovanja podsistema. Nacionalni varnostni organ lahko kadar koli v postopku, tudi v fazi začetnega sodelovanja, predloži mnenja o tehničnih zadevah in načrtovanju prek točke „vse na enem mestu“ iz člena 12 Uredbe (EU) 2016/796 (v nadaljnjem besedilu: točka „vse na enem mestu“).

               4.

               Informacije, predložene med postopkom odobritve, naj bodo dane na voljo nacionalnemu varnostnemu organu.

               5.

               Prosilec in Agencija naj sledita postopku odobritve, sestavljenemu iz treh faz:

                           (a)

                           začetno sodelovanje;

                           (b)

                           predložitev in preverjanje popolnosti dosjeja;

                           (c)

                           ocena in odločitev.

               6.

               Prosilec naj prek točke „vse na enem mestu“ čim prej predloži naslednjo vlogo, potrebno za odobritev, vključno z opisom predvidene tehnične rešitve in dokazili o skladnosti predvidene tehnične rešitve z ustreznimi TSI za vodenje-upravljanje in signalizacijo, kot je navedeno v členu 19 Direktive (EU) 2016/797:

                           (a)

                           osnutek razpisnih zahtev ali opis načrtovane tehnične rešitve:

                                       —

                                       opis projekta, vključno s podrobnostmi o progi, skupini prog ali omrežju, zajetih v projekt ali skupek projektov: geografska lokacija, število kilometrov za eno- in dvotirno progo, stopnja ERTMS, osnova in različica, komponente interoperabilnosti in postaje;

                                       —

                                       dokazila, da javni razpis ali pogodba ali oba vključujeta ustrezni TSI za vodenje-upravljanje in signalizacijo, osnovo in različico;

                                       —

                                       projektni načrt z rezultati, mejniki in roki;

                                       —

                                       seznam funkcij ERTMS za izvedbo;

                                       —

                                       projektantska pravila in operativni preizkusni scenariji iz člena 5 Uredbe (EU) 2016/919 in točke 6.1.2.3 Priloge k navedeni uredbi;

                                       —

                                       strategija preizkušanja in načrti preizkusov;

                           (b)

                           dokazilo o pogojih, potrebnih za tehnično in operativno združljivost podsistema z vozili, ki naj bi obratovala v zadevnem omrežju;

                           (c)

                           dokazilo o skladnosti načrtovane tehnične rešitve z ustreznimi TSI za vodenje-upravljanje in signalizacijo ter vsi drugi ustrezni dokumenti, kot so mnenja nacionalnega varnostnega organa, izjave o verifikaciji ali certifikati o skladnosti;

                                       —

                                       če je na voljo, prejšnje dovoljenje nacionalnega varnostnega organa za opremo ob progi v okviru ERTMS, relevantno za načrtovane tehnične rešitve, ki jih je predložil prosilec;

                                       —

                                       če so na voljo, certifikati ES o skladnosti komponent interoperabilnosti in izjava ES o skladnosti komponent interoperabilnosti, vključno s predlogo Agencije za certificiranje in odstopanja, opredeljena v smernicah Agencije;

                                       —

                                       če so na voljo, potrdila o verifikaciji podsistema in, če je ustrezno, vmesne izjave o verifikaciji projektnih podatkov in izjavo ES of verifikaciji podsistema, vključno s predlogo za potrdila in odstopanja, opredeljena v zadevnih smernicah Agencije;

                                       —

                                       za vsak zaplet iz dnevnika zapletov dokazila o obravnavi tveganj, ki vplivajo na interoperabilnost.

                                       —

                                       nacionalna pravila glede ERTMS, ki veljajo za projekt;

                                       —

                                       v primeru, da za prosilca velja izjema od uporabe ene ali več TSI ali njihovih delov, dokument države članice, s katerim se je odobrilo odstopanje, v skladu s členom 7 Direktive (EU) 2016/797.

               7.

               Vsak zaplet iz dnevnika zapletov naj se razvrsti v eno izmed naslednjih kategorij:

                           (a)

                           poizvedba;

                           (b)

                           zadeva zaprta;

                           (c)

                           zadeva pogojno zaprta;

                           (d)

                           zadeva zaprta, vendar nesprejemljiva.

               8.

               Agencija naj prek točke „vse na enem mestu“ predlaga seznam zapletov iz dnevnika zapletov s statusom „poizvedba“.

               9.

               Prosilec naj v skladu z dogovorjenim časovnim načrtom iz točke 17(b) in pred odločanjem predloži dokazila o tem, da so bili obravnavani vsi ugotovljeni zapleti iz dnevnika zapletov.

               10.

               Agencija naj posodobi status zapletov v dnevniku zapletov skladno s predloženimi dokazili prosilca na „zadeva zaprta“, „zadeva pogojno zaprta“ ali „zadeva zaprta, vendar nesprejemljiva“.

               11.

               Prosilec in nacionalni varnostni organ bi morala imeti možnost, da predlagata vključitev dodatnih zapletov v dnevnik zapletov.

               12.

               Agencija naj prosilcu poda smernice v zvezi z dokazili, da so bili zapleti obravnavani, zato da se postopek pospeši in prepreči nepotrebno administrativno delo.

               13.

               Agencija naj objavi anonimiziran seznam zapletov, in sicer kot orodje za izmenjavo izkušenj in spodbujanje harmoniziranega izvajanja projektov ob progi v okviru ERTMS.

      Oddelek B: 1. faza - začetno sodelovanje

               14.

               Prosilec naj pred uradno vložitvijo vloge stopi v dialog z Agencijo, da se olajša postopek odobritve.

               15.

               Začetno sodelovanje naj se začne pred vsakim javnim razpisom v zvezi z opremo ob progi v okviru ERTMS in ko prosilec obvesti Agencijo o nameravani vložitvi zahteve za odobritev.

               16.

               Začetno sodelovanje naj zajema omejeno število razprav, kjer prosilec predstavi načrtovani projekt in podrobnosti predvidenih tehničnih rešitev, vključno, če je ustrezno, z dokumenti iz točke 6.

               17.

               Začetno sodelovanje naj se zaključi s podpisom sporazuma med Agencijo in prosilcem, ki vključuje:

                           (a)

                           področje uporabe;

                           (b)

                           časovni načrt, vključno z:

                                       (i)

                                       datumi za predložitev vsakega dokumenta iz točke 6;

                                       (ii)

                                       datumi za posodobitve dnevnika zapletov;

                                       (iii)

                                       rokom za sprejetje odločitve;

                           (c)

                           dnevnik zapletov.

               18.

               Nacionalni varnostni organ naj bo udeležen v začetnem sodelovanju in poda mnenje o predlogu sporazuma iz točke 17.

               19.

               Prosilec naj za registracijo dokumentov iz točke 6 uporablja točko „vse na enem mestu“.

      Oddelek C: 2. faza - predložitev in preverjanje popolnosti

               20.

               Predložitev in preverjanje popolnosti naj sledi začetnemu sodelovanju, ko prosilec prek točke „vse na enem mestu“ zaprosi za odločitev o odobritvi.

               21.

               Prosilec naj predloži vse dokumente iz točke 6. Če je bil kateri koli izmed navedenih dokumentov predložen prek točke „vse na enem mestu“, lahko prosilec te dokumente identificira in potrdi, da za projekt ostajajo veljavni brez sprememb ali dodatkov. V primeru sprememb ali dodatkov k navedenim dokumentom mora prosilec predložiti posodobljene dokumente.

               22.

               Agencija naj oceni popolnost predloženega dosjeja in preveri, ali je bil predloženi dosje naložen na točko „vse na enem mestu“, ali vsebuje vse dokumente iz točke 6 in da nima noben zaplet iz dnevnika zapletov statusa „poizvedba“.

               23.

               Agencija naj oceni ustreznost in doslednost predloženega dosjeja z vidika dokumentov iz točke 6 ter sklenjenih sporazumov iz začetnega sodelovanja in iz točke 17.

               24.

               V primeru, da so prejete informacije nepopolne, naj Agencija prek točke „vse na enem mestu“ v enem mesecu od uradnega prejetja vloge o tem obvesti prosilca ter predloži ustrezna dokazila in opredeli ustrezne dodatne dokumente, ki jih je treba predložiti v roku, dogovorjenem v časovnem načrtu iz začetnega sodelovanja.

               25.

               Ko oceni, da je dosje popoln, ustrezen in skladen, naj Agencija o tem ustrezno obvesti prosilca prek točke „vse na enem mestu“.

      Oddelek D: 3. faza - ocena in odločitev

               26.

               Faza ocene in odločitve naj sledi zaključku faze predložitve in preverjanja popolnosti.

               27.

               Agencija naj sprejme pozitivno ali negativno odločitev v dveh mesecih od začetka faze ocene in odločitve v zvezi s tistim delom tehničnih rešitev, za katerega Agencija še ni sprejela pozitivne odločitve glede odobritve.

               28.

               Agencija naj preuči vsako mnenje nacionalnega varnostnega organa o zahtevi za odobritev.

               29.

               Agencija naj izda pozitivno odločitev, če je 2. faza uspešno zaključena in imajo vsi zapleti v dnevniku zapletov status „zadeva zaprta“.

               30.

               Agencija naj izda negativno odločitev, če ima eden ali več zapletov v dnevniku zapletov status „zadeva zaprta, vendar nesprejemljiva“ ali če je ocena 2. faze zaključena, vendar se dosje ne obravnava kot popoln, ustrezen in/ali skladen.

               31.

               Agencija naj izda pogojno pozitivno odločitev v naslednjih primerih:

                           (a)

                           eden ali več zapletov v dnevniku zapletov ima status „zadeva pogojno zaprta“ ter

                           (b)

                           nobena zadeva nima statusa „zadeva zaprta, vendar nesprejemljiva“.

               32.

               Agencija naj zagotovi razlago pogojev, ki jih mora prosilec izpolniti v poznejši fazi in jih preuči nacionalni varnostni organ, ter povzetek končnih zapletov, kot so zapisani v dnevniku zapletov.

               33.

               V primeru, ko prosilec ne more izpolniti pogoja iz pogojne pozitivne odločitve Agencije, naj nacionalni varnostni organ prosilcu priporoči:

                           (a)

                           naj Agenciji ponovno predloži zahtevo za odobritev. V tem primeru prosilec Agenciji navede dokumente iz prejšnje zahteve za odobritev, ki so še veljavni, da jih Agencija ne oceni ponovno;

                           (b)

                           naj uporabi člen 30(2) Uredbe (EU) 2016/796. V tem primeru Agencija ponudi posodobitev dnevnika zapletov na točki „vse na enem mestu“.

               34.

               Ko Agencija izda negativno mnenje, naj ima prosilec pravico popraviti projektno zasnovo, predložiti novo vlogo, navesti dele projekta, ki so ostali nespremenjeni, in dokumente ter dokazila, ki se še uporabljajo.

               35.

               Ko prosilec v skladu s členom 19(5) Direktive (EU) 2016/797 predloži obrazloženo zahtevo, da Agencija ponovno preuči svojo odločitev, naj se ta zahteva vloži prek točke „vse na enem mestu“, priložena pa naj ji bo podrobna utemeljitev zadev, za katere prosilec meni, da jih Agencija ni ustrezno ocenila. Agencija bi morala potrditi ali ponovno preučiti svojo odločitev, pri čemer se osredotoči na zadeve, izpostavljene v navedeni utemeljitvi. Ugotovitve iz ponovnega pregleda bi se morale prosilcu posredovati prek točke „vse na enem mestu“, in sicer v dveh mesecih od datuma zahteve prosilca.

               36.

               Agencija naj prosilcu zagotovi ustrezno utemeljitev, v kateri potrjuje svojo prvotno negativno odločitev.

               37.

               Ko Agencija potrdi svojo prvotno negativno odločitev, naj ima prosilec pravico vložiti pritožbo pri komisiji za pritožbe, ustanovljeni v skladu s členom 55 Uredbe (EU) 2016/796.

      V Bruslju, 18. julija 2018

            Za Komisijo

         Violeta BULC

            Članica Komisije

      (1)  Direktiva (EU) 2016/797/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o interoperabilnosti železniškega sistema v Evropski uniji (UL L 138, 26.5.2016, str. 44).

      (2)  Uredba Komisije (EU) 2016/919 z dne 27. maja 2016 o tehnični specifikaciji za interoperabilnost v zvezi s podsistemi vodenje-upravljanje in signalizacija železniškega sistema v Evropski uniji (UL L 158, 15.6.2016, str. 1).

      (3)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/764 z dne 2. maja 2018 o pristojbinah in dajatvah, ki se plačujejo Evropski agenciji za železnice, in pogojih plačila (UL L 129, 25.5.2018, str. 68).

      (4)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/867 z dne 13. junija 2018 o poslovniku komisij za pritožbe pri Agenciji Evropske unije za železnice (UL L 149, 14.6.2018, str. 3).


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 26. januarja 2018 Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Oesterreichische Nationalbank (ECB/2018/1)

text:
               1.2.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 26. januarja 2018
   Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Oesterreichische Nationalbank
   (ECB/2018/1)
   (2018/C 37/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Člen 37(1) avstrijskega Zveznega zakona o centralni banki Oesterreichische Nationalbank določa, da skupščina centralne banke Oesterreichische Nationalbank izbere enega zunanjega revizorja in enega nadomestnega zunanjega revizorja za večletno obdobje, največ za pet let. Nadomestni zunanji revizor bo pooblaščen za revidiranje le v primeru, če zunanji revizor ne bi bil zmožen opraviti revizije.

               (3)

               Mandat sedanjega zunanjega revizorja in sedanjega nadomestnega zunanjega revizorja centralne banke Oesterreichische Nationalbank je potekel po reviziji za poslovno leto 2017. Zaradi tega je treba imenovati zunanja revizorja od poslovnega leta 2018.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2018 do 2022 izbrala družbo Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H., za nadomestnega zunanjega revizorja za navedena poslovna leta pa družbo Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Priporoči se, da se družba Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Oesterreichische Nationalbank za poslovna leta 2018 do 2022.

               2.

               Priporoči se, da se družba Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH imenuje za nadomestnega zunanjega revizorja centralne banke Oesterreichische Nationalbank za poslovna leta 2018 do 2022.

      V Frankfurtu na Majni, 26. januarja 2018

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI