title: Priporočilo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o vzpostavitvi Evropskega sistema prenašanja kreditnih točk v poklicnem izobraževanju in usposabljanju (ECVET) (Besedilo velja za EGP)

text:
               8.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/11

      PRIPOROČILO EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

   z dne 18. junija 2009
   o vzpostavitvi Evropskega sistema prenašanja kreditnih točk v poklicnem izobraževanju in usposabljanju (ECVET)
   (Besedilo velja za EGP)
   2009/C 155/02
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 149(4) in 150(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
   ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
   v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Razvijanje in priznavanje znanja, sposobnosti in usposobljenosti državljanov sta bistvenega pomena za njihov osebni in poklicni razvoj, pa tudi za konkurenčnost, zaposlenost in socialno kohezijo v Skupnosti. V tem pogledu bi morala omogočiti lažjo transnacionalno mobilnost delavcev in udeležencev v učnem procesu ter prispevati k izpolnjevanju zahtev ponudbe in povpraševanja na evropskem trgu dela. Zato bi bilo treba na ravni Skupnosti spodbujati in izboljšati sodelovanje pri čezmejnem vseživljenjskem učenju za vse ter prenašanju, priznavanju in zbiranju učnih rezultatov posameznikov, doseženih v okviru formalnega, neformalnega ali priložnostnega učenja.

               (2)

               Evropski svet je leta 2000 v Lizboni sklenil, da bi morala biti večja preglednost kvalifikacij en od ključnih delov prizadevanj, ki so nujna za prilagoditev sistemov izobraževanja in usposabljanja v Skupnosti potrebam družbe znanja. Poleg tega je Evropski svet v Barceloni leta 2002 poudaril pomen izboljševanja preglednosti in priznavanja metod na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja.

               (3)

               Sistemi poklicnega izobraževanja in usposabljanja, ki so poglavitno področje vseživljenjskega učenja, so neposredno povezani s splošnim in višjim izobraževanjem ter zaposlovalno in socialno politiko vsake države članice. Ti sistemi z medsektorskim vplivom ne spodbujajo le konkurenčnost evropskega gospodarstva in izpolnjevanje potreb trga dela, pač pa tudi socialno kohezijo, enakopravnost ter sodelovanje in vključenost državljanov.

               (4)

               V Resoluciji Sveta z dne 19. decembra 2002 o spodbujanju okrepljenega evropskega sodelovanja na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja (4) („Kopenhagenski proces“) in v skupnem vmesnem poročilu Sveta in Komisije iz leta 2004 o izvajanju delovnega programa Izobraževanje in usposabljanje 2010 (5) je bil poudarjen pomen sistema prenašanja kreditnih točk v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, v skupnem poročilu Sveta in Komisije iz leta 2008 o napredku (6) pa potreba po okrepljenih prizadevanjih za boljšo kakovost in večjo privlačnost poklicnega izobraževanja in usposabljanja.

               (5)

               Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic na srečanju v okviru Sveta dne 15. novembra 2004 o prihodnjih prednostnih nalogah za krepitev evropskega sodelovanja pri poklicnem izobraževanju in usposabljanju so v ospredje postavili razvijanje in izvajanje Evropskega sistema prenašanja kreditnih točk v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, da bi udeležencem v učnem procesu omogočili zbiranje dosežkov, doseženih na njihovih učnih poteh pri premiku iz enega sistema poklicnega usposabljanja v drugega.

               (6)

               Namen tega priporočila je vzpostaviti Evropski sistem prenašanja kreditnih točk v poklicnem izobraževanju in usposabljanju („ECVET“), da se omogoči lažje prenašanje, priznavanje in zbiranje ocenjenih učnih rezultatov posameznikov, ki želijo pridobiti kvalifikacijo. To bo izboljšalo splošno razumevanje učnih rezultatov državljanov in njihovo preglednost, trans-nacionalno mobilnost in prenosljivost med državami članicami in po potrebi tudi znotraj držav članic pri čezmejnem vse-življenjskem učenju ter mobilnost in prenosljivost kvalifikacij na nacionalni ravni med različnimi gospodarskimi panogami in na trgu dela; poleg tega bo to prispevalo k razvoju in razširitvi evropskega sodelovanja v izobraževanju in usposabljanju.

               (7)

               ECVET bi moral temeljiti na načelih in tehničnih specifikacijah iz Priloge II. Poleg tega bi moral podpirati skupna načela za zagotavljanje kakovosti iz sklepov Sveta z dne 28. maja 2004 o zagotavljanju kakovosti v poklicnem izobraževanju in usposabljanju in iz Priporočila Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o vzpostavitvi evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja (7).

               (8)

               ECVET se uporablja za vse učne rezultate, ki jih je načeloma možno doseči pri različnih izobraževalnih in učnih poteh na vseh ravneh evropskega ogrodja kvalifikacij za vse-življenjsko učenje („EOK“), in se nato prenašajo in priznavajo. Zato to priporočilo prispeva k širšim ciljem spodbujanja vse-življenjskega učenja in povečanja zaposljivosti, pripravljenosti na mobilnost in socialne vključenosti delavcev in udeležencev v učnem procesu. Zlasti omogoča razvijanje prožnih in individualiziranih poti ter tudi priznavanje teh učnih rezultatov, doseženih z neformalnim in priložnostnim učenjem.

               (9)

               Pregledna načela za zagotavljanje kakovosti, izmenjava informacij in razvijanje partnerstev med ustanovami, pristojnimi za kvalifikacije, izvajalci poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter drugimi zainteresiranimi stranmi bi morali pripomoči h krepitvi vzajemnega zaupanja in olajšati izvajanje tega priporočila.

               (10)

               To priporočilo bi moralo omogočiti lažjo skladnost, primerljivost in medsebojno dopolnjevanje sistemov kreditnih točk, ki se uporabljajo v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, in Evropskim sistemom prenašanja in zbiranja kreditnih točk („ECTS“), ki se uporablja v visokošolskem izobraževanju, in tako prispevati k večji prepustnosti med ravnmi izobraževanja in usposabljanja v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso.

               (11)

               Potrjevanje ocenjenih učnih rezultatov iz neformalnih in priložnostnih učnih okvirov bi bilo treba spodbujati v skladu s sklepi Sveta z dne 28. maja 2004 o skupnih evropskih načelih za ugotavljanje in potrjevanje neformalnega in priložnostnega učenja.

               (12)

               To priporočilo dopolnjuje Priporočilo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o uvedbi Evropskega ogrodja kvalifikacij za vse-življenjsko učenje (8), v katerem je državam članicam priporočeno, naj spodbujajo tesne povezave med EOK in obstoječimi ali prihodnjimi evropskimi sistemi za prenašanje in zbiranje kreditnih točk v visokošolskem izobraževanju ter poklicnem izobraževanju in usposabljanju. Medtem ko je glavni cilj EOK povečanje preglednosti, primerljivosti in prenosljivosti pridobljenih kvalifikacij, je cilj ECVET omogočiti lažji prenos, priznavanje in zbiranje učnih rezultatov, ki so jih posamezniki dosegli na svojih poteh za pridobitev kvalifikacije.

               (13)

               To priporočilo upošteva Odločbo št. 2241/2004/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2004 o enotnem okviru Skupnosti za preglednost kvalifikacij in usposobljenosti (Europass) (9) in Priporočilo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o trans-nacionalni mobilnosti v Skupnosti zaradi izobraževanja in usposabljanja: Evropska listina kakovosti za mobilnost (10).

               (14)

               To priporočilo bi moralo olajšati udeležbo pristojnih lokalnih in regionalnih organov pri povezovanju nacionalnih ali drugih okvirov in sistemov kvalifikacij z ECVET, kadar je to primerno.

               (15)

               To priporočilo ne bi smelo posegati v Direktivo 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij (11), ki dodeljuje pravice in obveznosti ustreznim nacionalnim organom in migrantom. Uporaba ECVET ne bi smela vplivati na dostop do trga dela, kjer so poklicne kvalifikacije priznane v skladu z Direktivo 2005/36/ES. Poleg tega ECVET državljanom ne dodeljuje nobene nove pravice, na podlagi katerih bi bili njihovi učni rezultati ali točke samodejno priznani.

               (16)

               Uvedba in izvajanje ECVET sta na podlagi členov 149 in 150 Pogodbe prostovoljna in lahko zato potekata le v skladu z veljavnimi nacionalnimi zakoni in predpisi.

               (17)

               Ker ciljev tega priporočila, namreč podpore in dopolnjevanja dejavnosti držav članic, olajšanja sodelovanja med njimi, povečanja preglednosti in spodbujanja mobilnosti in vse-življenjskega učenja, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in jih zaradi obsega ali učinkov lažje doseže Skupnost, Skupnost lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena to priporočilo ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenih ciljev v kolikor ne nadomešča ali opredeljuje nacionalnih sistemov kvalifikacij, kvalifikacij ali nacionalnih sistemov kreditnih točk, ne predpisuje posebnih učnih rezultatov ali usposobljenosti posameznika in njen cilj ali zahteva ni drobitev ali uskladitev sistemov kvalifikacij –

         DRŽAVAM ČLANICAM PRIPOROČATA, NAJ:

               1.

               spodbujajo Evropski sistem prenašanja kreditnih točk v poklicnem izobraževanju in usposabljanju („ECVET“) iz prilog I in II na vseh ravneh EOK v povezavi s kvalifikacijami poklicnega izobraževanja in usposabljanja z namenom omogočanja lažje transnacionalne mobilnosti ter priznavanja učnih rezultatov v poklicnem izobraževanju in usposabljanju ter čezmejnem vseživljenjskem učenju;

               2.

               ustvarijo potrebne pogoje in sprejmejo ukrepe, kakor je primerno, da se bo od leta 2012 – v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso ter na podlagi preskušanja in testiranja – ECVET lahko postopno uporabljal za kvalifikacije poklicnega izobraževanja in usposabljanja na vseh ravneh EOK ter za namen prenašanja, priznavanja in zbiranja učnih rezultatov posameznikov, doseženih v formalnih in, kadar je primerno, neformalnih in priložnostnih okvirih;

               3.

               podpirajo razvoj nacionalnih in evropskih partnerstev ter mrež, ki bodo vključevale ustanove in organe, pristojne za kvalifikacije in spričevala, izvajalce poklicnega izobraževanja in usposabljanja, socialne partnerje in druge zadevne zainteresirane strani, predane preskušanju, izvajanju in spodbujanju ECVET;

               4.

               zagotovijo, da imajo zainteresirane strani in posamezniki s področja poklicnega izobraževanja in usposabljanja dostop do informacij in smernic za uporabo ECVET, ter hkrati omogočijo izmenjavo informacij med državami članicami. Poleg tega naj zagotovijo, da pristojni organi primerno objavijo uporabo ECVET za kvalifikacije in da ustrezni dokumenti „Europass“, ki jih izdajo pristojni organi, vsebujejo jasno navedene ustrezne informacije;

               5.

               v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso pri uporabi ECVET uporabljajo splošna načela za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja, določena v sklepih Sveta z dne 28. maja 2004 o zagotavljanju kakovosti v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, zlasti v povezavi z ocenjevanjem, potrjevanjem in priznavanjem učnih rezultatov;

               6.

               zagotovijo, da delujejo mehanizmi usklajevanja in spremljanja na ustreznih ravneh v skladu z zakonodajo, ter da veljajo strukture in zahteve vsake države članice, da se zagotovi kakovost, preglednost in usklajenost pobud za izvajanje ECVET.

         PODPIRATA NAMERO KOMISIJE, DA:

               1.

               podpira države članice pri izvajanju nalog iz točk 1 do 6 in uporabi načel in tehničnih specifikacij ECVET iz Priloge II, zlasti z omogočanjem lažjega preskušanja, sodelovanja, vzajemnega učenja in spodbujanja uporabe ter z izmenjavo informacij in posvetovanjem ter hkrati z zagotavljanjem dostopa do učnega materiala za vse zainteresirane državljane;

               2.

               oblikuje priročnik in orodja ter prilagodi ustrezne dokumente Europass v sodelovanju z državami članicami, nacionalnimi in evropskimi strokovnjaki in uporabniki; v sodelovanju s strokovnjaki v sistemu poklicnega izobraževanja in usposabljanja in strokovnjaki na področju visokošolskega izobraževanja ter uporabniki na evropski in nacionalni ravni oblikuje izvedenska mnenja za krepitev skladnosti in komplementarnosti ECVET in ECTS, ki se uporablja v visokošolskem izobraževanju in zagotavlja redne informacije o razvoju ECVET;

               3.

               spodbuja evropsko mrežo ECVET in v njej sodeluje skupaj z državami članicami, saj so vanjo vključene ustrezne zainteresirane strani iz poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter nacionalne pristojne ustanove, za namene razširjanja in podpore ECVET v državah članicah ter vzpostavljanja trajne platforme za izmenjavo informacij in izkušenj med državami članicami; v okviru te mreže vzpostavi skupino uporabnikov ECVET, ki bo prispevala k posodobitvi priročnika za uporabo ter h kakovosti in splošni skladnosti sodelovanja pri izvajanju ECVET;

               4.

               nadzira in spremlja sprejeti ukrep, vključno z rezultati preskušanja in testiranja, ter da po pregledu in oceni tega ukrepa v sodelovanju z državami članicami Evropskemu parlamentu in Svetu do 18. junija 2014 predloži poročilo o pridobljenih izkušnjah in posledicah za prihodnost, vključno, če je potrebno, s pregledom in prilagoditvami tega priporočila, kar vključuje posodobitev prilog in priročnikov v sodelovanju z državami članicami.

      V Bruslju, 18. junija 2009

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Svet

            Predsednik

         Štefan FÜLE

      (1)  UL C 100, 30.4.2009, str. 140.

      (2)  UL C 325, 19.12.2008, str. 48.

      (3)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 18. decembra 2008 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 11. maja 2009.

      (4)  UL C 13, 18.1.2003, str. 2.

      (5)  UL C 104, 30.4.2004, str. 1.

      (6)  UL C 86, 5.4.2008, str. 1.

      (7)  Glej stran 1 tega Uradnega lista.

      (8)  UL C 111, 6.5.2008, str. 1.

      (9)  UL L 390, 31.12.2004, str. 6.

      (10)  UL L 394, 30.12.2006, str. 5.

      (11)  UL L 255, 30.9.2005, str. 22.

      PRILOGA I

         OPREDELITEV POJMOV

      Za namene tega priporočila se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

                  (a)

                  „kvalifikacija“ pomeni uradni rezultat postopka ocene in potrditve, ki se pridobi, kadar pristojna ustanova ugotovi, da je posameznik dosegel učne rezultate glede na dane standarde;

                  (b)

                  „učni rezultati“ pomeni trditve o tem, kaj udeleženec v učnem procesu zna, razume in je sposoben opraviti ob zaključku učnega procesa in ki so opredeljene v smislu znanja, sposobnosti in usposobljenosti;

                  (c)

                  „enota učnih rezultatov“ (enota) pomeni del kvalifikacije, ki je sestavljen iz skladnega niza znanja, sposobnosti in usposobljenosti in se lahko oceni in potrdi;

                  (d)

                  „kreditne točke učnih rezultatov“ (kreditne točke) pomeni niz ocenjenih učnih rezultatov posameznika, ki se lahko zbirajo za pridobitev kvalifikacije ali prenos v drugi učni program ali kvalifikacijo;

                  (e)

                  „pristojna ustanova“ pomeni ustanovo, ki je pristojna za oblikovanje in dodeljevanje kvalifikacij ali priznavanje enot ali za druge naloge, povezane z ECVET, kot je dodelitev točk ECVET kvalifikacijam in enotam, ocenjevanje, potrjevanje in priznavanje učnih rezultatov v skladu s pravili in praksami sodelujočih držav;

                  (f)

                  „ocena učnih rezultatov“ pomeni metode in postopke, ki se uporabljajo za določitev obsega posebnega znanja, sposobnosti in usposobljenosti, ki jih je udeleženec v učnem procesu dejansko pridobil;

                  (g)

                  „potrjevanje učnih rezultatov“ pomeni postopek potrjevanja, da nekateri ocenjeni učni rezultati, ki jih je dosegel udeleženec v učnem procesu, ustrezajo posebnim rezultatom, ki se lahko zahtevajo za enoto ali kvalifikacijo;

                  (h)

                  „priznavanje učnih rezultatov“ pomeni postopek, ko se z dodelitvijo enot ali kvalifikacij potrdijo uradno doseženi učni rezultati;

                  (i)

                  „točke ECVET“ pomeni številčni prikaz skupne vrednosti učnih rezultatov v kvalifikaciji in relativne vrednosti enot v povezavi s kvalifikacijo.

      PRILOGA II

         ECVET – NAČELA IN TEHNIČNE SPECIFIKACIJE

      ECVET je tehnični okvir za prenašanje, priznavanje in, kadar je primerno, zbiranje učnih rezultatov posameznikov, da bi dosegli kvalifikacijo. Orodja in metodologija ECVET-a zajemajo opis kvalifikacij glede na enote učnih rezultatov z ustreznimi točkami, postopek zbiranja in prenosa ter dopolnilni dokumenti, kot so učni sporazumi, prepis spričeval in uporabniški priročniki ECVET.
      Namen ECVET-a je lažje priznavanje učnih rezultatov v skladu z nacionalno zakonodajo v okviru mobilnosti pri pridobitvi kvalifikacije. Opozoriti je treba, da ECVET državljanom ne dodeljuje nobene nove pravice, s katero bi bili njihovi učni rezultati ali točke samodejno priznani. Njegova uporaba pri določeni kvalifikaciji je skladna z zakonodajo, pravili in predpisi, ki se uporabljajo v državah članicah, in temelji na naslednjih načelih in tehničnih specifikacijah:
      1.   Enote učnih rezultatov

      Enota je del kvalifikacije, sestavljena iz skladnega niza znanja, sposobnosti in usposobljenosti, ki se lahko oceni in potrdi z ustreznim številom kreditnih točk ECVET-a. Kvalifikacija načelom obsega več enot in je sestavljena iz celega niza enot. Zato lahko udeleženec v učnem procesu pridobi kvalifikacijo z zbiranjem potrebnih enot, ki jih je dosegel v različnih državah in različnih okvirih (formalnih ter, kadar je primerno, neformalnih in priložnostnih), hkrati pa se spoštuje nacionalna zakonodaja v zvezi z zbiranjem enot in priznavanjem učnih rezultatov.
      Enote, ki sestavljajo kvalifikacijo, bi morale biti:

                  —

                  opisane z berljivimi in razumljivimi izrazi s sklicevanjem na znanje, sposobnosti in usposobljenosti v teh izrazih;

                  —

                  oblikovane in organizirane v skladu s celotno kvalifikacijo;

                  —

                  oblikovane tako, da omogočajo samostojno oceno in potrditev učnih rezultatov v enoti.

            Enota je lahko specifična za posamezno kvalifikacijo ali je lahko skupna številnim kvalifikacijam. Pričakovani učni rezultati, ki opredeljujejo enoto, se lahko dosežejo ne glede na kraj ali način. Zato se enota ne sme zamenjati z delom uradnega učnega programa ali usposabljanja.
      Pristojne ustanove in partnerji, vključeni v proces usposabljanja, v skladu z nacionalnimi ali regionalnimi pravili opredelijo pravila in postopke za opredelitev značilnosti enot učnih rezultatov in za združevanje in zbiranje enot za dano kvalifikacijo.
      Specifikacije za enoto bi morale vključevati:

                  —

                  generični naziv enote;

                  —

                  po potrebi generični naziv kvalifikacije (ali kvalifikacij), na katero se enota nanaša;

                  —

                  referenco kvalifikacije v skladu z ravnjo EOK in, kadar je primerno, ravnjo nacionalnega okvira kvalifikacij („NOK“) z ustreznimi kreditnimi točkami ECVET-a, povezanimi s kvalifikacijo;

                  —

                  učne rezultate v enoti;

                  —

                  postopke in merila za oceno teh učnih rezultatov;

                  —

                  ustrezne točke ECVET-a v zvezi z enoto;

                  —

                  po potrebi časovno veljavnost enote.

            2.   Prenašanje in zbiranje učnih rezultatov, partnerstva ECVET

      V ECVET se enote učnih rezultatov, dosežene v enem sistemu, ocenijo in po uspešni oceni prenesejo v drugi sistem. V tem drugem okviru jih pristojne ustanove potrdijo in priznajo kot del zahtev za pridobitev kvalifikacije, ki jo oseba želi pridobiti. Nato se lahko enote učnih rezultatov zberejo za pridobitev kvalifikacije v skladu z nacionalnimi ali regionalnimi pravili. Postopke in smernice za ocenjevanje, potrjevanje, zbiranje in priznavanje enot učnih rezultatov oblikujejo pristojne ustanove in partnerji, vključeni v proces usposabljanja.
      Z vzpostavitvijo partnerstev in mrež, ki vključujejo pristojne ustanove, je treba omogočiti lažje prenašanje kreditnih točk na podlagi ECVET-a za učne rezultate, dosežene v uradnih učnih okvirih, vsaka pristojna ustanova pa je v svojem sistemu pooblaščena za dodelitev kvalifikacij ali enot ali kreditnih točk za dosežene učne rezultate za namen prenašanja in potrjevanja.
      Cilj vzpostavitve partnerstev je:

                  —

                  zagotoviti splošen okvir za sodelovanje in medsebojno povezovanje med partnerji, določen v memorandumih o soglasju, s katerimi se vzpostavi okolje vzajemnega zaupanja;

                  —

                  pomagati partnerjem pri oblikovanju posebnih dogovorov za prenašanje kreditnih točk udeležencev v učnem procesu.

            Memorandumi o soglasju bi morali potrditi, da partnerji:

                  —

                  medsebojno priznajo statuse pristojnih ustanov;

                  —

                  medsebojno priznajo merila in postopke za zagotavljanje kakovosti, oceno, potrditev in priznanje kot zadovoljive za namene prenašanja kreditnih točk;

                  —

                  sprejmejo pogoje za delovanje partnerstva, kot so cilji, trajanje in dogovori za pregled memorandumov o soglasju;

                  —

                  sprejmejo primerljivost zadevnih kvalifikacij za namene prenašanja kreditnih točk, za določitev referenčnih ravni pa uporabijo EOK;

                  —

                  ugotovijo, kateri udeleženci in pristojne ustanove bi lahko bili udeleženi v zadevnih postopkih in njihovih funkcijah.

            Da bi se ECVET uporabljal za učne rezultate, dosežene v neuradnih in priložnostnih učnih okvirih ali zunaj okvira memorandumov o soglasju, bi morala pristojna ustanova, ki je pooblaščena za dodeljevanje kvalifikacij ali enot ali kreditnih točk, vzpostaviti postopke in mehanizme za ugotavljanje, potrjevanje in priznavanje teh učnih rezultatov z dodeljevanjem ustreznih enot in točk ECVET-a.
      3.   Učni sporazum in osebno spričevalo

      Da lahko določen mobilni udeleženec v učnem procesu uporablja prenos kreditnih točk med dvema partnerjema, se v okviru memoranduma o soglasju sklene učni sporazum med dvema pristojnima ustanovama, ki sodelujeta v postopku usposabljanja in potrjevanja, in udeležencem v učnem procesu. Učni sporazum bi moral:

                  —

                  ločevati med pristojno „domačo“ ustanovo in pristojno ustanovo „gostiteljico“ (1);

                  —

                  opredeliti posebne pogoje za obdobje mobilnosti, kot je identiteta udeleženca v učnem procesu, trajanje obdobja mobilnosti, pričakovani učni rezultati in ustrezne točke ECVET-a.

            Učni sporazum bi moral določiti, da bi morala „domača ustanova“ potrditi in priznati pričakovane učne rezultate, ki jih je dosegel udeleženec v učnem procesu in jih je pozitivno ocenila „ustanova gostiteljica“, kot del zahtev za pridobitev kvalifikacije v skladu s pravili in postopki, ki jih je oblikovala pristojna ustanova.
      Prenos med partnerji se lahko uporablja za učne rezultate, dosežene v formalnih ter, kadar je primerno, neformalnih in priložnostnih okvirih. Zato ima prenos kreditnih točk za dosežene učne rezultate tri stopnje:

                  —

                  ustanova „gostiteljica“ oceni dosežene učne rezultate in udeležencu v učnem procesu dodeli kreditne točke. Doseženi učni rezultati in ustrezne točke ECVET-a se zabeležijo v „osebno spričevalo“ (2) udeleženca v učnem procesu;

                  —

                  „domača“ ustanova potrdi kreditne točke kot primerno potrdilo o dosežku udeleženca v učnem procesu;

                  —

                  „domača“ ustanova nato prizna pridobljene učne rezultate. Na podlagi tega priznanja se dodelijo enote in ustrezne točke ECVET-a v skladu s pravili „domačega“ sistema.

            Potrditev in priznanje pristojne „domače“ ustanove sta odvisni od uspešne ocene učnih rezultatov s strani ustanove „gostiteljice“ v skladu z dogovorjenimi pravili in merili za zagotavljanje kakovosti.
      4.   Točke ECVET-a

      Točke ECVET-a so dopolnilna informacija o kvalifikacijah in enotah v numerični obliki. Brez povezave s pridobljenimi učnimi rezultati za posebno kvalifikacijo, na katere se nanašajo, so brez vrednosti, odražajo pa dosežek in zbrane enote. Za zagotovitev skupnega pristopa pri uporabi točk ECVET-a se uporablja dogovor, v skladu s katerim se 60 točk dodeli učnim rezultatom, za katere se pričakuje, da bodo doseženi v enem letu uradnega in rednega poklicnega izobraževanja in usposabljanja.
      V ECVET-u poteka dodelitev točk običajno v dveh stopnjah: najprej so točke ECVET-a dodeljene kvalifikaciji kot celoti in nato njenim enotam. Za določeno kvalifikacijo se šteje en uradni učni okvir kot referenčni, na podlagi dogovora pa se tej kvalifikaciji dodeli skupno število točk. Od tega skupnega števila se nato točke ECVET-a dodelijo vsaki enoti v skladu z njeno relativno vrednostjo v kvalifikaciji.
      Za kvalifikacije, ki nimajo referenčne uradne učne poti, se lahko točke ECVET-a dodelijo s primerjavo z drugo kvalifikacijo, za katero obstaja uradni referenčni okvir. Da bi bile kvalifikacije primerljive, bi se morale pristojne ustanove sklicevati na enakovredno raven EOK ali po možnosti na raven NOK ali upoštevati podobnost učnih rezultatov na sorodnem poklicnem področju.
      Relativno vrednost enote učnih rezultatov glede na kvalifikacijo bi bilo treba določiti v skladu z naslednjimi merili ali njihovo kombinacijo:

                  —

                  relativno pomembnostjo učnih rezultatov, ki so enota za udeležbo na trgu dela, za razvoj drugih ravni kvalifikacije ali za socialno vključenost;

                  —

                  zapletenostjo, področjem in obsegom učnih rezultatov v enoti;

                  —

                  prizadevanji, ki so potrebna, da udeleženec v učnem procesu pridobi znanje, sposobnosti in usposobljenosti, ki se zahtevajo za enoto.

            Relativna vrednost vsake dane enote, ki je skupna različnim kvalifikacijam in je izražena v točkah ECVET-a, se lahko razlikuje od ene kvalifikacije do druge.
      Dodelitve točk ECVET-a so običajno del oblikovanja kvalifikacij in enot. Izvajajo jih pristojne ustanove, odgovorne za oblikovanje in vodenje kvalifikacij ali posebej pooblaščene za to nalogo. V državah z nacionalnim sistemom točkovanja ustrezne pristojne ustanove določijo razmerja za pretvorbo nacionalnih kreditnih točk v točke ECVET-a.
      Dodelitev ustreznih točk ECVET-a se opravi na podlagi uspešne pridobitve kvalifikacije ali enote, ne glede na dejanski čas, ki je potreben za njihovo pridobitev.
      Prenos enote vključuje tudi prenos ustreznih točk ECVET-a, tako da so vključene pri priznavanju prenesenih učnih rezultatov v skladu z nacionalnimi ali regionalnimi pravili. Pristojne ustanove po potrebi pretehtajo, ali je treba upoštevati točke ECVET-a, pravila in metodologije, ki se uporabljajo za to, pa morajo biti pregledni in morajo podpirati načela za zagotavljanje kakovosti.
      Vsaka kvalifikacija, pridobljena z neuradnim ali priložnostnim učenjem, za katero se lahko ugotovi referenčna uradna učna pot in ustrezne enote, je vredna isto število točk ECVET-a kot referenčna kvalifikacija, saj so doseženi enaki učni rezultati.

         (1)  „Domača“ ustanova je ustanova, ki bo potrdila in priznala učne rezultate, ki jih doseže udeleženec v učnem procesu. „Ustanova gostiteljica“ je ustanova, ki izvaja usposabljanje za pridobitev zadevnih učnih rezultatov in ocenjuje dosežene učne rezultate.

         (2)  „Osebno spričevalo“ je dokument, v katerem so podrobno navedeni ocenjeni učni rezultati in enote ter točke ECVET-a, ki so bile dodeljene udeležencu v učnem procesu.


Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Francije, 2005-2009


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Švedske za obdobje 2011–2014

text:
               23.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/9

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Švedske za obdobje 2011–2014
   2011/C 217/03
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 9(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita "integrirane smernice". Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih politikaj in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (4)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (5)

               Švedska je 29. aprila 2011 predložila leta 2011 posodobljeno različico konvergenčnega programa za obdobje 2011–2014 in nacionalni program reform za leto 2011. Oba programa sta bila ocenjena istočasno.

               (6)

               Pred gospodarsko krizo 2008–2009 je švedsko gospodarstvo več kot deset let beležilo močno gospodarsko rast, ki so jo spodbujali domače povpraševanje in neto izvoz. Ker gre za izvozno usmerjeno gospodarstvo z znatnim finančnim sektorjem, je zmanjšanje zunanjega povpraševanja in ohladitev finančnih trgov leta 2008 nanj močno vplivalo, kar je leta 2009 povzročilo zmanjšanje BDP za 5,1 % in povišanje stopnje brezposelnosti s približno 6 % na nad 9 %. Zaradi dobrega izhodiščnega položaja brez velikih potreb po prilagoditvah v sektorju gospodinjstev, bančnem in javnem sektorju ter ustreznega odziva monetarne in fiskalne politike je bila recesija razmeroma kratka, prizadela pa je predvsem izvozno usmerjen proizvodni sektor. Ko je svetovna trgovina oživela, je švedsko gospodarstvo doživelo zelo močno in obsežno okrevanje, pri čemer se je realni BDP leta 2010 ponovno povečal za 5,7 %. Fiskalni saldo se je kot posledica skupnega učinka avtomatskih stabilizatorjev in diskrecijskih ukrepov s presežka v višini 3,7 % BDP leta 2007 spremenil v primanjkljaj v višini 0,9 % leta 2009, leta 2010 pa je bil ponovno uravnotežen.

               (7)

               Na podlagi ocene posodobljenega konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 je Svet mnenja, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, realističen, razen za leto 2012, ko se zdi ugoden v primerjavi s spomladansko napovedjo služb Komisije. Proračunska strategija iz posodobljenega konvergenčnega programa je ustrezna, saj bi prispevala k izpolnjevanju srednjeročnega cilja Švedske v obliki presežka v višini 1 % BDP v času trajanja cikla. To bi zagotovilo nekaj rezerve, da se v morebitnem prihodnjem gospodarskem upadu ne bi presegla referenčna vrednost 3 % BDP. Program predvideva povečanje splošnega javnofinančnega presežka z 0,6 % BDP leta 2011 na 3,7 % BDP leta 2014, ki je zadnje leto programskega obdobja. To izboljšanje bi bilo posledica pričakovane močne gospodarske rasti, saj program v teh letih ne predvideva nobenih prizadevanj za konsolidacijo. Tveganja za proračunske cilje so na splošno uravnotežena. Ker je napoved prihodkov v programu je nekoliko previdna za leto 2011, bi lahko bili proračunski rezultati za to leto nekoliko boljši, medtem ko so določena negativna tveganja pri proračunskih napovedih od leta 2012 naprej povezana z ugodnimi makroekonomskimi predpostavkami. Ker bi se po navedbah vlade lahko nadaljnji ekspanzivni fiskalni ukrepi, predvideni v proračunu za leto 2011 (vključno s petim korakom ureditve davčnega dobropisa za zaposlene, nadaljnjim povišanjem praga za plačilo državnega davka na dohodek, nižjim DDV na restavracijske storitve in nižjo obdavčitvijo pokojnin) izvajali od leta 2012, če bo dovolj fiskalnega prostora, obstaja tveganje prociklične naravnanosti fiskalne politike. Glede na demografske napovedi je pomembno, da ohrani takšno fiskalno politiko, da je zagotovljeno nadaljnje izpolnjevanje srednjeročnega cilja. V skladu z zadnjo oceno Komisije so tveganja v zvezi z dolgoročno vzdržnostjo javnih financ nizka.

               (8)

               Trenutno stanje na stanovanjskem in hipotekarnem trgu je vir morebitne nestabilnosti. Po kratkem in majhnem popravku ob vrhuncu finančne krize se je pri cenah stanovanj na Švedskem - v nasprotju z drugimi državami - nadaljeval močan trend naraščanja, ki je bil opazen od druge polovice devetdesetih let prejšnjega stoletja, in so zdaj rekordno visoke. Veliko povišanje cen stanovanj je potekalo vzporedno z večanjem zadolženosti gospodinjstev, ki je predstavljala približno 170 % razpoložljivega dohodka do sredine leta 2010, kar je najvišja zadolženost doslej. Poleg tega je velik del hipotekarnega dolga povezan s spremenljivimi obrestnimi merami z nizko amortizacijo. Zaradi tega so švedska gospodinjstva posebno občutljiva na dvige obrestnih mer ali težave na področju zaposlovanja. Izrazit popravek na stanovanjskem trgu bi lahko imel negativne posledice za makroekonomsko stabilnost, saj bi morala gospodinjstva omejiti potrošnjo za uravnoteženje svojih proračunov, stroški financiranja za švedske banke pa bi se povečali.

               (9)

               Kar zadeva švedski trg dela, so mladi in državljani ne EU držav v relativno slabem položaju v primerjavi s povprečjem EU. Nadaljnje izboljšanje njihovega položaja na trgu dela je bistveno za dvig splošne stopnje zaposlenosti in dolgoročno povečanje ponudbe dela, da bi tako rešili demografski izziv staranja prebivalstva. Švedska vlada trenutno izvaja več reform, da bi pri obeh skupinah izboljšala stanje zaposlenosti, in je med drugim povečala sredstva za inštruiranje, mesta za pridobivanje delovnih izkušenj, poklicno izobraževanje odraslih, inštruiranje za vajeništvo, ciljno usmerjene subvencije plač in prilagojene jezikovne tečaje švedščine. Zadnji statistični podatki jasno kažejo, da se razmere na švedskem trgu dela na splošno izboljšujejo, razen za v tujini rojene ženske.

               (10)

               Komisija je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje EU z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le njunega pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Švedskem, ampak tudi njuno skladnost s pravili in smernicami EU. Komisija je mnenja, da programa ustrezno obravnavata glavne izzive Švedske. Čeprav je fiskalna strategija vlade ustrezna za nadaljnje izpolnjevanje srednjeročnega cilja, je treba po letu 2012 poskrbeti, da v času ugodne rasti ne pride do preveč ohlapne fiskalne politike. Oceniti bi bilo treba tveganja makroekonomskega neravnovesja, zlasti tista, ki izhajajo iz rasti cen stanovanj in zadolženosti gospodinjstev. Poleg tega je treba spremljati in izboljšati udeležbo ranljivih skupnih, zlasti mladih in v tujini rojenih žensk, na trgu dela.

               (11)

               Svet je na podlagi te ocene preučil leta 2011 posodobljeno različico konvergenčnega programa Švedske, njegovo mnenje (3) pa je zlasti zajeto v njegovem priporočilu v nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet proučil nacionalni program reform Švedske –

         PRIPOROČA, da Švedska v obdobju 2011–2012 sprejme naslednje ukrepe:

               1.

               Ohrani fiskalno politiko, ki zagotavlja nadaljnje izpolnjevanje srednjeročnega cilja.

               2.

               Sprejme preventivne ukrepe glede makroekonomskih tveganj, povezanih z rastjo cen stanovanj in zadolženostjo gospodinjstev. Lahko se uporabi širok nabor ukrepov, kot so spremembe sistema hipotek, vključno z zahteavami glede kapitalskih zahtev bank, predpisi glede najemnin, davki na nepremičnine in gradbenimi dovoljenji.

               3.

               Spremlja in izboljša udeležbo mladih in drugih ranljivih skupin na trgu dela.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Veljajo tudi za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).

      (3)  Predvideno v členu 5(3) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 25. avgusta 2011 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Banco de Portugal (ECB/2011/11)

text:
               2.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 258/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 25. avgusta 2011
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Banco de Portugal
   (ECB/2011/11)
   2011/C 258/01
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Banco de Portugal je potekel po reviziji za poslovno leto 2010. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2011.

               (3)

               Banco de Portugal je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta od 2011 do 2016 izbrala družbo PricewaterhouseCoopers & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda. –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se družba PricewaterhouseCoopers & Associados — Sociedade de Revisores Oficiais de Contas, Lda. imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Banco de Portugal za poslovna leta od 2011 do 2016.

      V Frankfurtu na Majni, 25. avgusta 2011

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET


title: Priporočilo Sveta z dne 10. julija 2012 o izvajanju širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro

text:
               24.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/95

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 10. julija 2012
   o izvajanju širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro
   2012/C 219/28
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 136 v povezavi s členom 121(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Euroskupina ima od svoje ustanovitve ključno vlogo in posebne odgovornosti pri gospodarskem upravljanju euroobmočja. Gospodarska kriza je jasno razkrila tesne povezave v euroobmočju in poudarila potrebo po skladni skupni naravnanosti politike, ki bi odražala močno prelivanje med državami, katerih valuta je euro, in po učinkoviti ureditvi za usklajevanje politik, ki bi omogočila hitro odzivanje na spremembe v gospodarskem okolju.

               (2)

               Svet je izdal posebna priporočila za vsako državo članico, katere valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: države članice euroobmočja). Ta priporočila obravnavajo gospodarske izzive na nacionalni ravni in so hkrati osrednji element za ugotavljanje stabilnosti in rasti v celotnem euroobmočju. Države članice euroobmočja so se v okviru Pakta „euro plus“ zavezale tudi k vrsti obsežnih dodatnih reform politik, katerih cilji so krepitev konkurenčnosti, spodbujanje zaposlovanja, prispevanje k vzdržnosti javnih financ in okrepitev finančne stabilnosti. Države članice euroobmočja in osem drugih držav članic (v nadaljnjem besedilu: države članice zunaj euroobmočja) so 2. marca 2012 podpisale Pogodbo o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni uniji, s katero so se dogovorile, da bodo zagotovile predhodno razpravo o vseh pomembnih načrtovanih reformah gospodarske politike in jih po potrebi medsebojno uskladile. Predhodno usklajevanje v kontekstu euroobmočja, tako s predložitvijo osnutkov proračunskih načrtov kot z razpravo o načrtih pomembnih reform gospodarske politike, bo prispevalo k upoštevanju učinkov prelivanja nacionalnih ukrepov na celotno euroobmočje.

               (3)

               Dobro zasnovani proračunski okviri za krepitev domačega davčnega upravljanja so ključen element dobrega upravljanja javnih financ in prispevajo k vzdržnosti javnih financ v celotnem euroobmočju. Voditelji držav euroobmočja so se julija in oktobra 2011 zavezali, da bodo nacionalne fiskalne okvire, predvidene v Direktivi Sveta 2011/85/EU z dne 8. novembra 2011 o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic (1), uvedli že do konca leta 2012, torej pred rokom, določenim v direktivi, in da bodo presegli zahteve, ki jih ta vsebuje. Poleg tega so se države članice euroobmočja, skupaj z osmimi državami članicami zunaj euroobmočja, 2. marca 2012 s podpisom Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni uniji zavezale k nadaljnji krepitvi svojega nacionalnega fiskalnega upravljanja, zlasti z uvedbo zavezujočih pravil za proračunski položaj za dosego srednjeročnega proračunskega cilja.

               (4)

               Prizadevanje za fiskalno konsolidacijo je osrednji element strategije za premagovanje krize v euroobmočju. Fiskalni okvir EU omogoča različno hitrost konsolidacije v državah članicah glede na njihov fiskalni manevrski prostor in makroekonomske razmere. Poudarek Pakta za stabilnost in rast in Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni uniji je na strukturnih saldih, kar omogoča upoštevanje vplivov gospodarskega cikla in enkratnih ukrepov na nominalne proračunske salde. Dejanski ukrepi, sprejeti kot odziv na priporočila Sveta za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, se ocenjujejo s strukturnega vidika. Za okrepitev zaupanja v trajnost konsolidacije v euroobmočju in za omejitev negativnih kratkoročnih vplivov na rast je ključna ustrezna sestava konsolidacije. Prednost je treba dati rasti prijaznim odhodkom, zlasti odhodkom za naložbe; v več državah članicah euroobmočja bi lahko opredelili donosne naložbene projekte, pri katerih bi zasebni donosi in socialne koristi presegali trenutne nizke obrestne mere. Nujno so potrebne reforme dolgoročnih upravičenj, predvsem na področju zdravja in pokojnin, da se podpre dolgoročna vzdržnost javnih financ. Ustrezna davčna politika, na primer davčna razbremenitev dela, razširitev davčnih osnov in učinkovitejši ukrepi za preprečevanje davčnih utaj, bi lahko prispevala h konsolidaciji ter hkrati povečala konkurenčnost in ustvarila boljše pogoje za rast.

               (5)

               Stabilnost in dobro delovanje finančnega sistema sta predpogoja za preprečevanje scenarija „izgubljenega desetletja“, torej počasne rasti v euroobmočju, in za povečanje zaupanja vlagateljev. Glede na to, da je potrebno nadaljnje razdolževanje bilanc stanja bank, je pomembno zagotoviti njegovo urejeno izvajanje in skladnost z ohranjanjem zadostnega dotoka posojil realnemu gospodarstvu. Da bi zajezili nastajajoči trend večanja razdrobljenosti finančnih trgov, je potreben dodaten napredek na področju združevanja v nadzorne strukture in prakse ter na področju čezmejnega kriznega upravljanja.

               (6)

               Urejena odprava makroekonomskih neravnovesij znotraj euroobmočja je bistvena za trajnostno rast in stabilnost v euroobmočju. Postopek zmanjševanja neravnovesij se je že začel, vendar ga je treba odločno izvajati. Ukrepi za odpravo neuravnoteženosti so nujnejši v tistih državah s primanjkljajem, kjer so potrebne reforme za izboljšanje konkurenčnosti in olajšanje prerazporeditve sredstev v menjalne sektorje. Hkrati lahko države s presežkom prispevajo k ponovnemu uravnoteženju z odpravo nepotrebnih regulativnih in drugih ovir za domače povpraševanje, nemenjalne dejavnosti in možnosti za naložbe.

               (7)

               Gospodarstva držav članic euroobmočja so soodvisna in koristi, ki jih stabilnost te monetarne unije lahko prinese svojim članicam in širši Uniji, so predpogoj za nadaljnji razvoj ekonomske unije. V prihodnje bodo države članice euroobmočja morale poglobiti svoje povezovanje, da bi dosegle popolno ekonomsko in monetarno unijo.

               (8)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 (2) ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 15. februarja 2012 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2012 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2012 –

         PRIPOROČA, da države članice euroobmočja v obdobju 2012–2013 posamezno in skupaj, brez poseganja v pristojnosti Sveta v zvezi z usklajevanjem ekonomskih politik držav članic, zlasti pa v okviru usklajevanja ekonomske politike znotraj Euroskupine, sprejmejo ukrepe za:

               1.

               Krepitev metod dela Euroskupine, da bi ta lahko prevzela odgovornost za skupno naravnanost politik v euroobmočju z učinkovitim odzivanjem na spremembe v gospodarskem okolju, ter vodila usklajevanje ekonomske politike znotraj okrepljenega nadzornega okvira, ki velja za države članice euroobmočja.

               2.

               Izboljšanje sodelovanja na področju politik v Euroskupini z izmenjavo informacij ter razpravo o proračunskih načrtih in načrtih pomembnih reform z morebitnimi učinki prelivanja na euroobmočju. Zagotovitev, da se izvedejo reforme, ki so potrebne za stabilno in trdno euroobmočje, vključno z izvajanjem priporočil, ki jih je Svet naslovil na posamezne države članice euroobmočja, in ne le obravnavajo težave na nacionalni ravni, ampak vplivajo tudi na celotno euroobmočje.

               3.

               Okrepitev fiskalne discipline in fiskalnih institucij na nacionalni in lokalni ravni, da se poveča zaupanje trga v srednje- in dolgoročno vzdržnost javnih financ v euroobmočju. V skladu z dogovorom voditeljev držav ali vlad euroobmočja iz julija in oktobra 2011 ter z 2. marca 2012, pospešitev prenosa Direktive 2011/85/ES do konca leta 2012 in nadaljnja okrepitev fiskalnega upravljanja, zlasti z uvedbo pravil o uravnoteženem proračunu v strukturnem smislu in avtomatskih korekcijskih mehanizmov v zakonodaji vseh držav članic euroobmočja.

               4.

               Zagotovitev skladne skupne fiskalne naravnanosti v euroobmočju na podlagi sklepov Evropskega sveta z dne 1. in 2. marca 2012 z nadaljevanjem fiskalne konsolidacije, kot je opredeljena v priporočilih in sklepih Sveta, v skladu s pravili Pakta za stabilnost in rast, ki upoštevajo različne makrofinančne razmere v posameznih državah. Države članice, za katere veljajo visoke premije za tveganje, ki bi se lahko še povišale, bi morale omejiti odstopanja od ciljnega nominalnega salda tudi, če bi bili makroekonomski pogoji slabši od pričakovanih; druge države članice bi morale pustiti, da bi avtomatski stabilizatorji delovali po poti prilagajanja, ocenjeni v strukturnem smislu, in biti pripravljene na pregled hitrosti konsolidacije, če bi se makroekonomsko stanje še poslabšalo. Struktura javnofinančnih odhodkov in prihodkov mora odražati učinek postavk porabe in virov prihodkov na rast. Zlasti bi bilo treba vse razlike do zgornje proračunske meje, ki so na voljo, uporabiti za pospeševanje javnih vlaganj v euroobmočju, vključno z upoštevanjem razlik v stroških financiranja v posameznih državah.

               5.

               Sprejetje ukrepov za izboljšanje delovanja in stabilnosti finančnega sistema v euroobmočju. Pospešitev ukrepov za bolj integrirano finančno strukturo, vključno z bančnim nadzorom in čezmejnim reševanjem krize.

               6.

               Izvedbo strukturnih reform, ki spodbujajo tudi prožnost pri prilagajanju plač in bi, skupaj z diferencirano fiskalno naravnanostjo, spodbujale urejeno odpravljanje makroekonomskih neravnovesij znotraj euroobmočja, s tem pa tudi rast in ustvarjanje novih delovnih mest. To bi vključevalo ukrepanje na nacionalni ravni, ki bi odražalo različne razmere v posameznih državah in pri katerem bi upoštevali priporočila Sveta za posamezne države članice euroobmočja.

      V Bruslju, 10. julija 2012

            Za Svet

            Predsednik

         V. SHIARLY

      (1)  UL L 306, 23.11.2011, str. 41.

      (2)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.


title: RECOMMENDATION FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL to authorise the Commission to open negotiations on behalf of the European Union for the renewal of the protocol to the Fisheries Partnership Agreement with the Kingdom of Morocco

text:
     SL

SL        SL
 ---pagebreak---                   EVROPSKA KOMISIJA

                                                 Bruselj, 11.2.2011
                                                 SEC(2011) 170 konč.

                         PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU

     o pooblastilu Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za obnovitev
     protokola k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko

SL                                                                                SL
 ---pagebreak---                                    PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU

          o pooblastilu Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za obnovitev
          protokola k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko

     1.       OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

     Evropska unija in Kraljevina Maroko sta sklenili Sporazum o partnerstvu v ribiškem sektorju
     ter z njim povezani protokol, ki je bil sprejet 22. maja 20061 in je začel veljati
     28. februarja 2007. Protokol, ki podeljuje ribolovne možnosti za plovila EU in določa
     finančno nadomestilo, bo prenehal veljati 27. februarja 2011.

     Izvajanje veljavnega sporazuma sega v vode južno od 27° 40' N. V skladu s specifičnostjo te
     cone po mednarodnem pravu in pravnimi pogoji, pod katerimi je EU z Marokom sklenila
     dvostranski sporazum, ki vključuje to cono, je Komisija tekom leta 2010 Maroko večkrat
     prosila, naj predloži oceno koristi tega sporazuma za lokalno prebivalstvo. Maroko je na to
     prošnjo odgovoril 13. decembra. Medtem ko se ocena okoliščin na tej osnovi nadaljuje, se
     predlaga obnova veljavnega protokola za eno leto, da bi dopustili čas za sklenitev pogajanj o
     revidiranem protokolu z ustreznimi jamstvi in nadaljevanje ribolova v tem času. Svet se
     poziva, naj sprejme pogajalske smernice, ki so priložene temu priporočilu.

     2.       PRIPOROČILO

     Glede na zgoraj navedeno Komisija priporoča, da:

     – Svet pooblasti Komisijo, da začne in izvede pogajanja za obnovitev protokola v okviru
       Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko;

     – je obnovitev omejena na eno leto;

     – se Komisija imenuje za pogajalca Unije o tem vprašanju;

     – Komisija izvaja ta pogajanja ob posvetovanju s posebnim odborom v skladu z določbami
       iz Pogodbe o delovanju Evropske unije;

     – Svet odobri pogajalske smernice, ki so priložene temu priporočilu.

     1
            UL L 141, 29.5.2006, str. 1.

SL                                                                                SL
 ---pagebreak---      PRILOGA

     Pogajalske smernice

     – Cilj pogajanj je obnovitev protokola v okviru Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju
       med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko v skladu s sklepi Sveta z dne 15. julija 2004 o
       sporazumih o partnerstvu v ribiškem sektorju, ki temeljijo na sporočilu Komisije z dne
       23. decembra 2002.

     – Da bi zagotovili spodbujanje trajnostnega in odgovornega ribištva, bodo pogajalski cilji
       Komisije naslednji:

             – obnova veljavnega protokola za eno leto, kar je potrebno za sprejem novega
               pravnega okvira za odnose na področju ribištva med EU in Marokom, ob
               upoštevanju naslednjih pogojev:

             – prilagoditev ribolovnih možnosti v skladu z najboljšimi razpoložljivimi
               znanstvenimi mnenji;

             – redno poročanje o izvajanju sektorske politike na osnovi skupno dogovorjenih
               kazalnikov, vključno z regijskim vplivom protokola.

             –

SL                                                                                SL


title: Priporočilo Komisije z dne 17. marca 2010 o spremljanju perfluoro alkiliranih snovi v živilih (Besedilo velja za EGP)

text:
               18.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 68/22

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 17. marca 2010
   o spremljanju perfluoro alkiliranih snovi v živilih
   (Besedilo velja za EGP)
   (2010/161/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Perfluoro alkilirane snovi (PFAS) se pogosto uporabljajo v industrijskih in potrošniških izdelkih, na primer v premazih za blago in preproge, odpornih proti madežem, premazih za papirnate izdelke, odpornih proti olju, za katere je bil odobren stik z živili, penah za gašenje požarov, površinsko aktivnih snoveh za rudarjenje in črpanje nafte, loščilih za tla ter insekticidnih sredstvih. Pomembno podskupino sestavljajo (per)fluorirane površinsko aktivne organske snovi, med katere sodita perfluorooktan sulfonat (PFOS) in perfluorooktanojska kislina (PFOA).

               (2)

               Zaradi te pogoste uporabe sta bila PFOS, PFOA, njune soli in predhodne sestavine odkrite v okolju, ribah, pticah in sesalcih. Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) je zato pozvala svoj Znanstveni odbor za onesnaževalce v prehranjevalni verigi, naj pripravi mnenje o pomenu živil ter sorazmernem prispevku različnih živil in materialov, namenjenih za stik z živili, k izpostavljenosti ljudi PFOS in njegovim solem ter naj svetuje o nadaljnjih ukrepih v zvezi z oceno tveganja perfluoriranih organskih spojin.

               (3)

               Znanstveni odbor za onesnaževalce v prehranjevalni verigi je sprejel znanstveno mnenje o PFOS, PFOA in njunih soleh 21. februarja 2008 (1).

               (4)

               EFSA v tem znanstvenem mnenju meni, da so škodljivi vplivi PFOS in PFOA na prebivalstvo malo verjetni, vendar ugotavlja negotovosti v zvezi z vplivi na razvoj živih organizmov. EFSA je priporočila, da bi bili zaželeni nadaljnji podatki o ravni PFAS v živilih in ljudeh, zlasti za spremljanje trendov izpostavljenosti.

               (5)

               Stockholmska konvencija o obstojnih organskih onesnaževalih (POP) zahteva od pogodbenic, da spremljajo POP, njihove nadomestke in morebitne POP ter je v Prilogi B h Konvenciji vključila PFOS, njegove soli in perfluorooktan sulfonil fluorid (PFOSF) med snovi, za katere veljajo omejitve glede proizvodnje in uporabe –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice morajo v letih 2010 in 2011 spremljati prisotnost perfluoro alkiliranih snovi v živilih. Za natančno oceno izpostavljenosti je treba spremljati veliko število različnih živil, ki odražajo potrošniške navade, vključno z živili živalskega izvora, na primer ribe, meso, jajca, mleko in predelane proizvode, ter živila rastlinskega izvora.

               2.

               Države članice morajo uporabiti postopke vzorčenja iz Priloge I k Uredbi Komisije (ES) št. 1883/2006 z dne 19. decembra 2006 o metodah vzorčenja in analitskih metodah za uradni nadzor vrednosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB v nekaterih živilih (2) za zagotovitev reprezentativnih vzorcev za vzorčeni lot.

               3.

               Priporočljivo je, da države članice analizirajo perfluoro alkilirane snovi, da bi ugotovile prisotnost spojin PFOS in PFOA ter, če je mogoče, njunih predhodnih sestavin, na primer perfluorooktan sulfonamida (PFOSA), N-etil perfluorooktan sulfonamidetanola (NEtFOSE) in 8:2 fluorotelomer alkohola. Države članice morajo, če je mogoče, vključiti spojine, podobne PFOS in PFOA, vendar z različno dolgimi verigami (C4–C15), in tudi polifluoro alkil fosfatne površinsko aktivne snovi (PAPS), na primer 8:2 diPAPS in 8:2 monoPAPS, da se oceni relevantnost njihove prisotnosti v živilih.

               4.

               Države članice morajo analizirati perfluoro alkilirane snovi v skladu s Prilogo III k Uredbi (EC) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (3), tako da uporabijo analitske metode, ki dokazano zagotavljajo zanesljive rezultate. V najboljšem primeru morajo biti stopnje izkoristka v razponu od 70 % do 120 %, pri čemer je meja določljivosti 1 μg/kg.

               5.

               Priporočljivo je, da države članice agenciji EFSA redno predložijo podatke o spremljanju, izražene glede na skupno težo, opremljene z informacijami in v elektronski obliki, kot določa EFSA za shranjevanje v eno zbirko podatkov. Za spremljanje trendov izpostavljenosti morajo zagotoviti tudi podatke, na voljo iz prejšnjih let, ki jih pridobijo z uporabo analitske metode, ki dokazano zagotavljajo zanesljive rezultate.

      V Bruslju, 17. marca 2010

            Za Komisijo

         John DALLI

            Član Komisije

      (1)  Mnenje Znanstvenega odbora za onesnaževalce v prehranjevalni verigi o perfluorooktan sulfonatu (PFOS), perfluorooktanojski kislini (PFOA) in njunih soleh, Bilten EFSA (2008), 653, str. 1–131.

      (2)  UL L 364, 20.12.2006, str. 32.

      (3)  UL L 165, 30.4.2004, str. 1.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Maltaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Malta 2011-2014

text:
            EVROPSKA KOMISIJA

                                             Bruselj, 7.6.2011
                                             SEC(2011) 812 konč.

                               Priporočilo

                        PRIPOROČILO SVETA

      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Malte za leto 2011

                            ter mnenje Sveta

     o dopolnitvi konvergenčnega programa Malte za obdobje 2011–2014

                          {SEC(2011) 726 konč.}

SL                                                                     SL
 ---pagebreak---                                                    Priporočilo

                                          PRIPOROČILO SVETA

                  v zvezi z nacionalnim reformnim programom Malte za leto 2011

                                               ter mnenje Sveta

               o dopolnitvi konvergenčnega programa Malte za obdobje 2011–2014

     SVET EVROPSKE UNIJE –

     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4)
     Pogodbe,

     ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
     proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik1, zlasti člena 5(3)
     Uredbe,

     ob upoštevanju priporočila Evropske komisije2,

     ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

     ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

     po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,

     ob upoštevanju naslednjega:

     (1)    Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije za začetek nove
            strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem
            usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih
            je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in
            konkurenčnost.
     (2)    Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav
            članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
            zaposlovanja držav članic3, ki sta združena v „integriranih smernicah“. Države članice
            so bile pozvane, naj upoštevajo integrirane smernice v svojih nacionalnih ekonomskih
            in zaposlovalnih politikah.

     1
            UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
     2
            UL C …, str. .
     3
            Veljajo tudi za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011.

SL                                                      2                                             SL
 ---pagebreak---      (3)   Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek
           novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra
           predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

     (4)   Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in
           strukturne reforme (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na
           podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po
           prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnih javnih financ in fiskalne vzdržnosti,
           zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter po novih prizadevanj za
           povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v
           konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe stabilnosti ali konvergenčne
           programe in nacionalne reformne programe.

     (5)   Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v
           paktu „euro plus“, naj pravočasno predstavijo svoje zaveze, da jih bo mogoče vključiti
           v njihove programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne reformne
           programe.

     (6)   Malta je 28. aprila 2011 predložila nacionalni reformni program za leto 2011 in leta
           2011 dopolnjeni programa stabilnosti za obdobje 2011–2014. Programa sta bila
           ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

     (7)   Ko je nastopila gospodarska kriza, so se izvoz in naložbe močno zmanjšali, realni
           BDP pa se je leta 2009 zmanjšal za 3,4 %. Stopnja zaposlenosti se je le rahlo znižala, k
           čemur je pripomogla pomoč države. Ko so leta 2010 izvoz in poslovne naložbe začeli
           spet močno rasti, se je gospodarska dejavnost Malte leta 2010 spet razmahnila, stopnja
           brezposelnosti pa se je začela zniževati. Glede na velik javni dolg (61,5 % BDP leta
           2008) vlada ni dala veliko fiskalnih spodbud in je javnofinančni primanjkljaj leta 2009
           (3,7 % BDP) ostal pod povprečjem celotnega euroobmočja. Leta 2010 sta deleža
           javnofinančnega primanjkljaja in javnega dolga ostala bolj ali manj stabilna.

     (8)   Na podlagi ocene dopolnjenega programa stabilnosti v skladu z Uredbo Sveta (ES)
           št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo
           proračunske napovedi rahlo optimističen, zlasti za poznejša leta programskega
           obdobja. Predvideva se, da se bo leta 2011 s programom stabilnosti javnofinančni
           primanjkljaj s 3,6 % BDP leta 2010 znižal pod referenčno vrednost iz Pogodbe. Zato
           je treba postopno približevanje srednjeročnemu cilju uravnoteženega proračuna v
           strukturnem smislu podpreti z zavezo k zagotovitvi trajnostne konsolidacije, ki v
           glavnem temelji na odhodkih. Vendar v programu ni predvideno, da bo srednjeročni
           cilj dosežen v programskem obdobju. Delež dolga se bo zaradi pozitivnega in
           naraščajočega primarnega salda predvidoma z najvišje točke leta 2010, ko je znašal
           68 %, leta 2014 znižal na 63,7 %. Povprečna letna strukturna prilagoditvena
           prizadevanja v obdobju 2012–2014 se po izračunih Komisije na splošno skladajo s
           paktom za stabilnost in rast. Vendar bi bili proračunski rezultati lahko slabši od ciljnih
           zaradi prekoračitev pri odhodkih in pomanjkanja informacij o ukrepih, na katerih bodo
           temeljila konsolidacijska prizadevanja po letu 2011.

     (9)   Da bi dosegla srednjeročni cilj, je za Malto ključni izziv nadaljevanje fiskalne
           konsolidacije. Čeprav so bili v proračunu za leto 2011 predvideni ukrepi za
           zmanjšanje čezmernega primanjkljaja leta 2011, bi bili v primeru odstopanj potrebni
           dodatni ukrepi. Verodostojnost srednjeročne konsolidacijske strategije, ki je še ne

SL                                                 3                                                    SL
 ---pagebreak---             podpirajo konkretni ukrepi, bi se povečala z močnejšim večletnim proračunskim
            okvirom. Ključna slabost je nezavezujoča narava večletnih ciljev, ki je razlog za
            razmeroma kratke okvire fiskalnega načrtovanja. Program stabilnosti navaja, da se
            proučuje uvedba pravila o odhodkih.

     (10)   Dolgoročne proračunske posledice staranja prebivalstva, vključno s pokojninami, so
            na Malti znatno večje od povprečja v EU. Poleg tega pa je zaradi še vedno relativno
            nizke upokojitvene starosti, pogoste uporabe shem predčasne upokojitve in zelo nizke
            delovne aktivnosti starejših žensk udeležba starejših delavcev na trgu dela zelo nizka.
            S pokojninsko reformo iz leta 2006 se je upokojitvena starost zvišala, čeprav zelo
            postopoma, dosegla pa se je tudi primernost prihodnjih pokojnin, zlasti z ugodnejšo
            ureditvijo indeksacije in uvedbo zajamčene minimalne državne pokojnine. Nacionalni
            reformni program poroča o potekajočem posvetovanju o predlogih za nadaljnjo
            pokojninsko reformo, ki jih je predložila delovna skupina za pokojnine, vključno z
            vzpostavitvijo jasne povezave med upokojitveno starostjo in pričakovano življenjsko
            dobo ter vključitvijo obveznega drugega pokojninskega stebra in prostovoljnega
            tretjega stebra. Vendar nacionalni reformni program ne predlaga celovite strategije
            aktivnega staranja, ki bi spremljala sedanje in predvidene zakonodajne spremembe.
            Razmeroma velika razširjenost neprijavljenega dela pomeni tveganje za vzdržnost
            javnih financ na dolgi rok. Vlada v nacionalnem reformnem programu predlaga nekaj
            ukrepov za reševanje tega problema, a med njimi ni predlogov za revizijo sistema
            davčnih olajšav, da bi se delo bolj splačalo. Spodbujanje udeležbe žensk na trgu dela
            je še en velik izziv za Malto, glede na to, da je tam stopnja zaposlenosti žensk najnižja
            v EU. Vlada je v nacionalnem reformnem programu navedla precej pobud za
            zaposlovanje žensk. Njihovo izvajanje in učinke bo treba oceniti leta 2012.

     (11)   V zadnjih letih je Malta doživela intenzivno prestrukturiranje industrije, saj so
            tradicionalno, delovno intenzivno proizvodnjo nadomestile nove dejavnosti z visoko
            dodano vrednostjo. To je povzročilo neusklajenost povpraševanja in ponudbe znanj in
            veščin na trgu dela, pri čemer se je pokazalo, da je za nadaljnjo razvejanost
            gospodarske baze treba zagotoviti znanja in veščine, ki se zahtevajo v novih sektorjih,
            in sicer zlasti z višjo izobrazbo.

     (12)   Malta ima najvišjo stopnjo zgodnjega opuščanja šolanja v EU, ki je leta 2009 znašala
            36,8 % v primerjavi s povprečjem EU v višini 14,4 %. V državi je tudi nizka stopnja
            ljudi v starosti od 30 do 34 let, ki imajo visokošolsko ali enakovredno izobrazbo
            (21,1 % v primerjavi s povprečjem EU v višini 32,3 % leta 2009). Cilj Malte je do leta
            2020 stopnjo zgodnjega opuščanja šolanja zmanjšati na 29 % in delež mladih v starosti
            od 30 do 34 let z visokošolsko ali enakovredno izobrazbo povečati na 33 %. Leta 2011
            je uvedla ukrepe za usmerjanje mladih z visokim tveganjem za zgodnje opuščanje
            šolanja na zanimive poklicne poti prek poklicnega usposabljanja in zagotavljanje
            druge možnosti za izobraževanje in usposabljanje.

     (13)   Malta je ena redkih držav članic EU s splošnim mehanizmom indeksacije plač.
            Povišanje plač je vezano na mehanizem obvezne prilagoditve življenjskim stroškom, s
            katerim je povišanje plač usklajeno s preteklim gibanjem inflacije, čeprav je
            sorazmerno višje na nižjem koncu lestvice plač. Prilagoditev, ki se prišteje minimalni
            plači, bi lahko še bolj ovirala konkurenčnost delovno intenzivnih sektorjev. Problem je
            še posebno resen z vidika nedavnega zvišanja cen energije, kar bi lahko povzročilo
            inflacijsko-plačne spirale.

SL                                                  4                                                   SL
 ---pagebreak---      (14)   Malta je skoraj v celoti odvisna od uvoza nafte za energijo, zaradi česar lahko njeno
            gospodarstvo spremembe cen nafte zelo prizadenejo. To bi lahko skupaj z
            neprimernostjo energetskega sistema Malte privedlo do težav za podjetništvo ter
            konkurenčnost malih in srednje velikih podjetij. Izkoriščanje potenciala za
            proizvodnjo energije iz obnovljivih virov bi lahko imelo dvojno korist, in sicer
            izboljšanje konkurenčnosti ter uresničevanje energetskih in podnebnih ciljev. V
            nacionalnem reformnem programu je informacij o energetskih ukrepih malo, zato je
            težko oceniti njihovo izvedljivost in stroškovno učinkovitost.

     (15)   Malta je v okviru pakta „euro plus“ sprejela več zavez4, ki zadevajo dve področji
            pakta: konkurenčnost in vzdržnost javnih financ. Na fiskalnem področju zaveze
            zajemajo povečanje odgovornosti in preglednosti proračunskega okvira ter tudi
            razmislek o uvedbi mehanizmov za povečanje discipline pri izvrševanju proračuna. Za
            povečanje produktivnosti so predvideni ukrepi za izboljšanje poslovnega okolja in
            finančnih pogojev za podjetja ter tudi za spodbujanje konkurence na področju storitev,
            zlasti telekomunikacij. Čeprav so v nacionalnem reformnem programu zaveze v okviru
            pakta „euro plus“ obravnavane, niso predlagane rešitve za zagotavljanje delovnih mest
            in finančne stabilnosti. Čeprav se organi osredotočajo na večanje produktivnosti, ne
            priznajo, da sedanji mehanizem plačne indeksacije vpliva na konkurenčnost Malte.
            Zaveze v okviru pakta „euro plus“ so bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.

     (16)   Komisija je ocenila malteški program stabilnosti in nacionalni reformni program ter
            zaveze v okviru pakta „euro plus“5. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
            gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v
            prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena
            za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Malti, ampak tudi njihovo
            spoštovanje pravil in smernic EU. S tega vidika Komisija meni, da so kljub ustreznosti
            usmerjenega približevanja srednjeročnemu cilju pri konsolidacijski strategiji zaradi
            pomanjkanja konkretnih podpornih ukrepov in možne prekoračitve odhodkov, kot se
            je že zgodilo, tveganja precejšnja. Poleg tega lahko nezavezujoča narava
            srednjeročnega proračunskega okvira ne podpira fiskalne discipline. Relativno visoki
            dolgoročni stroški staranja prebivalstva, zlasti pokojninski odhodki, ogrožajo
            dolgoročno vzdržnost javnih financ Malte. Nacionalni reformni program navaja glavne
            strukturne izzive, s katerimi se sooča gospodarstvo Malte, obenem pa se zdi
            utemeljeno nameniti dodatno pozornost določenim vprašanjem, predvsem boljši izrabi
            potenciala delovne sile v gospodarstvu, reformiranju mehanizma določanja plač, da se
            zagotovi večjo usklajenost plač z razvojem produktivnosti, ter energetski razvejanosti.

     (17)   Glede na to oceno, tudi ob upoštevanju Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7)
            Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 16. februarja 2010, je Svet proučil
            dopolnitev programa stabilnosti Malte za leto 2011, njegovo mnenje6 pa je zlasti
            odraženo v njegovih priporočilih v točkah (1) in (2) v nadaljevanju. Ob upoštevanju
            sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet proučil nacionalni reformni
            program Malte –

     4
            Več podrobnosti o zavezah v okviru pakta „euro plus“ je na voljo v SEC(2011) 726.
     5
            SEC(2011) 726.
     6
            Predvideno v členu 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.

SL                                                       5                                            SL
 ---pagebreak---      PRIPOROČA, naj Malta v obdobju 2011–2012 ukrepa tako:

     (1)     Zagotovi naj zmanjšanje čezmernega primanjkljaja leta 2011 in naj bo pripravljena
             sprejeti dodatne ukrepe za preprečevanje morebitnih odstopanj ter naj sprejme
             konkretne podporne ukrepe, da se doseže ciljni primanjkljaj za leto 2012. Za
             povečanje verodostojnosti srednjeročne konsolidacijske strategije naj opredeli
             potrebne obsežne ukrepe, fiskalne cilje vključi v zavezujoč večletni fiskalni okvir, ki
             temelji na pravilih, in izboljša spremljanje izvrševanja proračuna.

     (2)     Sprejme naj ukrepe za zagotavljanje vzdržnosti pokojninskega sistema s
             pospeševanjem postopnega zviševanja upokojitvene starosti in povezavo le-te s
             pričakovano življenjsko dobo. Z višjo zakonsko določeno upokojitveno starostjo naj
             uvede tudi celovito strategijo aktivnega staranja, odvrača od uporabe shem
             predčasnega upokojevanja in spodbuja zasebno pokojninsko varčevanje.

     (3)     Približa naj rezultate izobraževanja potrebam trga dela, zlasti z ukrepi za izboljšanje
             dostopa do višjega izobraževanja in s povečanjem učinkovitosti sistema poklicnega
             usposabljanja. Sprejme naj ukrepe za zmanjšanje stopnje zgodnjega opuščanja
             šolanja z opredelitvijo, analizo in merjenjem razlogov zanj, izvedenimi do leta 2012,
             ter z vzpostavitvijo mehanizma rednega spremljanja in poročanja o uspešnosti
             ukrepov.

     (4)     Ob posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalno prakso naj prenovi
             mehanizem indeksacije plač za zagotovitev, da bo rast plač bolje odražala razvoj
             produktivnosti dela in konkurenčnosti.

     (5)     Okrepi naj prizadevanja za zmanjšanje odvisnosti Malte od uvoza nafte z
             zagotavljanjem naložb v obnovljive vire energije in tako, da v celoti porabi
             razpoložljiva sredstva EU za izboljšanje infrastrukture in spodbujanje energetske
             učinkovitosti.

     V Bruslju,

                                                Za Svet
                                                Predsednik

SL                                                 6                                                   SL