title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2018 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/116

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2018 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2018
      (2018/C 320/26)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) ter zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Švedsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Švedsko za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Švedske pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (3), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Švedske pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da na Švedskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Zlasti precenjene cene stanovanjskih nepremičnin skupaj z nadaljnjim povečanjem zadolženosti gospodinjstev predstavljajo tveganja neurejene odprave neravnotežij. Že tako visoka zadolženost gospodinjstev še naprej raste. Cene stanovanjskih nepremičnin hitro in praktično neprekinjeno rastejo že približno 20 let. V zadnjem četrtletju leta 2017 je bila zabeležena negativna rast, vendar kazalniki vrednotenja kažejo na to, da so cene stanovanjskih nepremičnin še naprej zelo visoke glede na gospodarske temelje. Banke so sicer ustrezno kapitalizirane, vendar bi neurejena odprava neravnotežij lahko vplivala tudi na finančni sektor, saj so banke vse bolj izpostavljene hipotekarnim kreditom gospodinjstev. V takem primeru bi lahko glede na sistemsko finančno povezanost prišlo do učinkov prelivanja na sosednje države. V zadnjih letih so bili sprejeti ukrepi za omejitev rasti hipotekarnih dolgov in povečanje gradnje stanovanjskih nepremičnin. Vendar doslej izvedeni ukrepi politik niso zadostovali za odpravo precenjenosti v sektorju stanovanjskih nepremičnin in še vedno so prisotne ključne vrzeli v politikah, zlasti v zvezi z davčnimi spodbudami za lastništvo stanovanj ter delovanjem ponudbe stanovanjskih nepremičnin in najemniškega trga.

                  (3)

                  Švedska je 27. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in konvergenčni program za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (4)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (5)

                  Za Švedsko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada namerava v skladu s konvergenčnim programom za leto 2018 doseči presežek v višini 1,0 % BDP v letu 2018 ter v celotnem programskem obdobju še naprej izpolnjevati srednjeročni proračunski cilj, in sicer strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP. V skladu s konvergenčnim programom za leto 2018 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP v letu 2018 padel na 37,3 % in se dodatno zmanjšal na 29,0 % v letu 2021. Gospodarska rast in zdrave javne finance sta opredeljena kot glavna dejavnika za upadajoči dolg sektorja država kot odstotek BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi strukturni saldo kazal presežek v višini 0,7 % BDP v letu 2018 in presežek v višini 1,0 % BDP v letu 2019, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Svet na podlagi ocene konvergenčnega programa za leto 2018 in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 meni, da bo Švedska v letih 2018 in 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (6)

                  Že v osnovi visoka zadolženost gospodinjstev še naprej narašča. Zadolženost gospodinjstev se je leta 2017 povečala za 7,0 % in dosegla približno 86 % BDP in 184 % razpoložljivega dohodka, kar je med najvišjimi ravnmi v Uniji. Potem ko se je leta 2016 nekoliko zmanjšalo, se je povprečno razmerje med dolgom in razpoložljivim dohodkom za jemalce novih hipotekarnih kreditov v letu 2017 ponovno povečalo in doseglo novo najvišjo raven pri 411 %. Rast zadolženosti gospodinjstev je pretežno posledica višjega hipotekarnega zadolževanja, ki je povezano z visokimi cenami stanovanj in strukturnimi izkrivljanji, ki dajejo prednost naložbam v nepremičnine, financiranim s hipotekarnimi krediti. Ravni dolga so neenakomerno porazdeljene, pri čemer se gospodinjstva z nižjimi dohodki in mladi soočajo z izrazito visoko zadolženostjo glede na dohodek. Švedska je v zadnjih letih izvedla več makrobonitetnih ukrepov. Sprejeti ukrepi vključujejo omejitev razmerja med vrednostjo kredita in vrednostjo zastavljenih nepremičnin, prilagoditev spodnjih mej uteži tveganja bank in uvedbo formalnega pravila za odplačevanje hipotekarnih kreditov junija 2016. Marca 2018 je začela veljati nova, okrepljena zahteva glede odplačevanja hipotekarnih kreditov z visokim razmerjem med dolgom in dohodkom. Švedska je sprejela tudi zakonodajo za okrepitev pravnih pooblastil makrobonitetnega organa (Finansinspektionen). Nova pooblastila veljajo od februarja 2018, tako da se lahko organ s širšim naborom možnih ukrepov hitreje odziva na tveganja, povezana z rastočim dolgom gospodinjstev. Videti je, da imajo doslej sprejeti ukrepi makrobonitetne politike omejen učinek na rast hipotekarnih kreditov. Postopno omejevanje davčnih olajšav za plačila obresti na hipotekarne kredite ali povečanje periodičnih davkov na nepremičnine bi prispevalo k zaviranju rasti zadolženosti gospodinjstev, vendar vlada glede tega vprašanja ni dosegla napredka.

                  (7)

                  Rast švedskega gospodarstva je bila leta 2017 trdna pri približno 2,4 %, poganjalo pa jo je močno domače povpraševanje. Naložbe so se v prvih treh četrtletjih povečale za 6,0 % (medletno) pod vplivom naložb v stanovanjske nepremičnine, tako da je bil njihov prispevek posebej velik. Kljub obsežnemu povečanju novih gradenj v zadnjih letih je ponudba stanovanj, zlasti cenovno dostopnih stanovanjskih nepremičnin v okolici večjih mest, še vedno premajhna. Pomanjkanje razpoložljivih in cenovno dostopnih stanovanjskih nepremičnin lahko poleg tega tudi omejuje mobilnost na trgu dela in učinkovito vključevanje migrantov na trg dela ter prispeva k medgeneracijski neenakosti.

                  (8)

                  Po dveh desetletjih hitro rastočih cen stanovanjskih nepremičnin je bil jeseni 2017 zabeležen postopen upad, vendar cene ostajajo nad gospodarskimi temelji. Ključni dejavniki vključujejo davčne spodbude za lastništvo stanovanjskih nepremičnin in najemanje hipotekarnih kreditov ter še naprej ugodne kreditne pogoje skupaj z razmeroma nizkimi obrestnimi merami za odplačilo hipotekarnih kreditov. Poleg tega je pomanjkanje ponudbe stanovanjskih nepremičnin povezano s strukturnimi pomanjkljivostmi, vključno z omejeno konkurenco v gradbenem sektorju zaradi ovir za vstop malih in tujih podjetij ter sposobnosti velikih gradbenih investitorjev, da nadzorujejo zemeljske vire. Prisotne so tudi ovire za učinkovito uporabo obstoječih stanovanjskih nepremičnin. Na trgu najemniških stanovanjskih nepremičnin najemnine, nižje od tržnih, ustvarjajo učinke rigidnosti trga ter učinke „vključenih/izključenih“. Na trgu lastniških stanovanj davki na kapitalski dobiček zmanjšujejo mobilnost lastnikov stanovanjskih nepremičnin. Švedski organi nadaljujejo postopno izvajanje načrta v 22 točkah za povečanje stanovanjskih gradenj in izboljšanje učinkovitosti trga stanovanjskih nepremičnin. Vendar ni bil izveden noben večji ukrep politike za uvedbo večje prožnosti pri določanju višine najemnin ali revizijo zasnove davka na kapitalski dobiček.

                  (9)

                  Napredno gospodarstvo potrebuje visoko usposobljene delavce; v sektorjih, kot so gradbeništvo, izobraževanje, zdravstvo, znanost, inženirstvo ter informacijske in komunikacijske tehnologije se pojavlja pomanjkanje ustrezne delovne sile. V zvezi s tem so še vedno prisotni izzivi, kot je vključevanje ljudi z migrantskim ozadjem, zlasti žensk, na trg dela. Stopnja zaposlenosti pri ženskah, rojenih zunaj EU, je bistveno nižja kot za celotno prebivalstvo. Vrzel v uspešnosti izobraževanja med učenci iz različnih socialno-ekonomskih okolij se povečuje. Vključevanje novo prispelih učencev migrantov v šolski sistem zahteva pozorno spremljanje, enako pa velja za vse večje pomanjkanje učiteljev.

                  (10)

                  V okviru evropskega semestra v letu 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Švedske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2018, nacionalni program reform za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Švedska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Švedskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (11)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2018 in meni (5), da bo Švedska po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (12)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform za leto 2018 in konvergenčni program za leto 2018. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilu 1 –

            PRIPOROČA, da Švedska v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  Obravnava tveganja, povezana z visoko zadolženostjo gospodinjstev, tako da postopno zmanjša davčne olajšave za plačila obresti na hipotekarne kredite ali poveča periodične davke na nepremičnine. Spodbuja gradnjo stanovanjskih nepremičnin, kjer najbolj primanjkujejo, zlasti z odpravo ovir za gradnjo, in izboljša učinkovitost trga stanovanjskih nepremičnin, tudi z uvedbo večje prožnosti pri določanju višine najemnin in pregledom zasnove davka na kapitalski dobiček.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (5)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Latvije za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/60

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2018 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Latvije za leto 2018
      (2018/C 320/13)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Latvije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 22. marca 2018. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje).

                  (2)

                  Latvija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilih 1 in 2.

                  (3)

                  Poročilo o državi za Latvijo za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Latvije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (4), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Latvije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (4)

                  Latvija je 11. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in 16. aprila 2018 program stabilnosti za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Latvijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V programu stabilnosti za leto 2018 vlada načrtuje poslabšanje nominalnega salda s primanjkljaja v višini 0,5 % BDP v letu 2017 na primanjkljaj v višini 0,9 % BDP tako v letu 2018 kot v letu 2019, preden se bo ta izboljšal na 0,4 % BDP v letih 2020 in 2021. Ta razvoj bo po pričakovanju v skladu s srednjeročnim proračunskim ciljem, in sicer strukturnim primanjkljajem v višini 1 % BDP, ter dovoljenimi odkloni na podlagi pokojninske reforme in klavzule o strukturnih reformah v zdravstvenem sektorju. Preračunani (6) primanjkljaj strukturnega salda naj bi se po ocenah povečal z – 1,2 % BDP v letu 2017 na – 1,7 % BDP v letu 2018, nato pa naj bi se v letu 2019 zmanjšal na – 1,5 % BDP. V skladu s programom stabilnosti za leto 2018 se pričakuje, da se bo dolg sektorja država kot odstotek BDP postopoma zmanjšal s 40,1 % BDP v letu 2017 na 36 % BDP do leta 2021. Projekcije rasti BDP v programu stabilnosti za leto 2018 se v primerjavi z napovedjo Komisije zdijo izrazito ugodne za leto 2018 in verjetne za leto 2019. Tveganja za proračunski položaj se nagibajo navzdol in so povezana z optimistično napovedjo donosa ukrepov za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti.

                  (7)

                  Svet je 11. julija 2017 priporočil, naj Latvija v letu 2018 doseže svoj srednjeročni proračunski cilj ob upoštevanju dovoljenih odstopanj v zvezi z izvajanjem sistemske pokojninske reforme in strukturnih reform, za katere je bil odobren začasni odklon. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (7) v višini 6,0 % v letu 2018, kar ustreza dovoljenemu poslabšanju strukturnega salda za 0,3 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja v letu 2018 tveganje znatnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja. Vendar bodo zaradi rezultata, ki je bil za leto 2017 boljši od pričakovanega, tovrstna tveganja v letu 2018 morda nižja. Hkrati orodje za preverjanje verjetnosti, ki temelji na pomladanski napovedi Komisije za leto 2018, kaže visoko stopnjo negotovosti v zvezi z oceno proizvodne vrzeli za Latvijo, ki temelji na skupni metodologiji. Če bodo potrjeni, se bodo ti dejavniki upoštevali v naknadni oceni za leto 2018 spomladi 2019.

                  (8)

                  V letu 2019 bi morala Latvija doseči svoj srednjeročni proračunski cilj, pri čemer se upošteva začasno dovoljeno odstopanje v zvezi z izvajanjem strukturne reforme v zdravstvenem sektorju, odobreno za obdobje 2017–2019. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 4,3 % v letu 2019, kar ustreza zahtevanemu izboljšanju strukturnega salda za 0,4 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja tveganje znatnega odklona od navedene zahteve v letu 2019 ter v letih 2018 in 2019 skupaj. Svet na splošno meni, da bi bilo treba z letom 2018 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast.

                  (9)

                  V Latviji je dohodkovna neenakost visoka. Razmerje med dohodki najbogatejših 20 % gospodinjstev in najrevnejših 20 % je bilo s 6,3 v letu 2017 med najvišjimi v Uniji, ker je porazdelitev prek sistema davčnih olajšav nižja. Latvija je prenovila svoj davčni sistem in povečala progresivnost dohodnine; vendar je davčni primež za zaposlene z nizkimi dohodki še vedno razmeroma visok ter odvrača od formalne zaposlitve. Davčna reforma je omejena v smislu preusmeritve obdavčitve na vire, ki manj škodijo rasti, in doseganja zastavljenega cilja politike glede povečanja deleža davčnih prihodkov v BDP. Nizek delež davčnih prihodkov v BDP omejuje vire za trajnostno zagotavljanje javnih storitev in socialne vključenosti. Potencial prihodkov iz obdavčitve premoženja in kapitala ni dovolj izkoriščen v primerjavi z drugimi državami Unije. Kljub določenemu napredku v boju proti davčnim utajam ostaja izpolnjevanje davčnih obveznosti velik izziv.

                  (10)

                  Slabosti mreže socialne varnosti se odražajo v visokem deležu ljudi, ki jih ogroža revščina ali socialna izključenost, ter nakazujejo na izzive na področju minimalnega dohodka, pokojnin in vključevanja invalidov. Stopnja revščine med invalidi in starejšimi se v zadnjih letih povečujejo in so med najvišjimi v Uniji. Reforma ravni minimalnega dohodka, napovedana leta 2014, ni bila izvedena, kar negativno vpliva na najrevnejša gospodinjstva. Zadostnost prejemkov socialne pomoči se je le nekoliko povečala in še vedno ostaja nizka. Minimalne starostne pokojnine se niso povišale od leta 2006. Delež oseb, ki se soočajo s hudo stanovanjsko prikrajšanostjo, je med najvišjimi v Uniji, prav tako ni dovolj socialnih stanovanj.

                  (11)

                  Trg dela se krči zaradi negativnega demografskega razvoja in izseljevanja. Medtem ko rast zaposlovanja postaja omejena zaradi upadanja delovne sile, se priložnosti za zaposlitev razlikujejo med regijami in glede na znanja in spretnosti. Reforma učnega programa v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, namenjena prilagoditvi izobraževanja sodobnim zahtevam po znanjih in spretnostih, napreduje. Vendar bodo potrebna nadaljnja prizadevanja za popolno izvedbo reforme in povečanje udeležbe tako v začetnem kot nadaljevalnem poklicnem izobraževanju in usposabljanju. Država je začela izvajati nov pristop k učenju skozi delo, pri katerem sodelujejo socialni partnerji in podjetja. Vendar je v ta program vpisanih le malo študentov. Udeležba odraslih v izobraževanju se je le rahlo povečala, udeležba brezposelnih v aktivnih ukrepih zaposlovanja pa je nižja kot v večini drugih držav članic. To je razlog za zaskrbljenost ob upoštevanju visoke stopnje brezposelnosti med nizko usposobljenimi osebami. V širšem kontekstu je krepitev sposobnosti socialnih partnerjev pomembna za spodbujanje njihovega sodelovanja.

                  (12)

                  Država izvaja reforme zdravstvenega sektorja. Povečano financiranje zdravstva naj bi odpravilo nekatere omejitve dostopa, povezane z letnimi omejitvami storitev in dolgimi čakalnimi vrstami. Vendar javno financiranje zdravstva ostaja krepko pod povprečjem Unije in država mora še izvesti ukrepe za izboljšanje učinkovitosti, vključno z učinkovitimi preventivnimi ukrepi, racionalizacijo bolnišničnega sektorja, krepitvijo dejavnosti primarnega zdravstvenega varstva in prizadevanjem za upravljanje kakovosti. Rezultati na področju zdravstva so razmeroma slabi, poleg tega številni ne morejo pravočasno dostopati do cenovno dostopne zdravstvene oskrbe. Visok delež samoplačniških storitev in razdelitev zdravstvenih storitev na dva dela (polna oskrba in minimalna oskrba) lahko poslabša dostop nekaterim skupinam in negativno vpliva na rezultate na področju zdravstva.

                  (13)

                  Pomanjkljivosti v kakovosti pravne ureditve ter nizka učinkovitost in uspešnost javne uprave negativno vplivajo na poslovno okolje. Vlada je leta 2017 sprejela ambiciozen načrt reform za racionalizacijo in izboljšanje profesionalnosti javnega sektorja, katerih cilj je večja učinkovitost z zmanjšanjem števila zaposlenih in centralizacijo podpornih funkcij, okrepitev plačil na podlagi uspešnosti in večja preglednost. Vendar je ta načrt omejen na centralno državo kljub dejstvu, da je precejšnje izboljšanje učinkovitosti mogoče doseči tudi na občinski ravni. Podjetja v državni lasti, ki predstavljajo precejšen delež gospodarstva, se koordinirajo na ravni vlade. Medtem ko za podjetja v lasti enot centralne ravni države velja okvir za centralizirano korporativno upravljanje, pa ostajajo pristanišča in podjetja v lasti občin zunaj tega mehanizma.

                  (14)

                  Korupcija še naprej ovira latvijsko poslovno okolje, preprečevanje navzkrižja interesov ostaja togo in formalistično. Odlaganje sprejetja zakonodaje o zaščiti prijaviteljev nepravilnosti škodljivo vpliva na odgovornost in učinkovitost javne uprave. Uredba o postopkih zaradi insolventnosti je bila v zadnjih letih precej okrepljena ter je omejila možnosti za zlorabo. Vendar je sodni svet spodbudil preiskavo obtožb o preteklih zlorabah v sistemu obravnave insolventnosti s pregledom nekaterih zadev. Priporočil je izboljšanje ocenjevanja kvalifikacij sodnikov in pregled obstoječih disciplinskih ukrepov.

                  (15)

                  Latvijske banke, ki poslujejo s strankami, ki niso rezidenti, so izpostavljene visokemu tveganju pranja denarja. To ustvarja izzive za integriteto finančnega sistema Latvije in lahko škodi njegovemu ugledu ter negativno vpliva na naložbe in gospodarsko rast. Država je nedavno okrepila okvir za boj proti pranju denarja; za dosego trajnostnega izboljšanja bi bila potrebna neprekinjena prizadevanja. Latvija je nedavno sprejela zakon, katerega namen je močno omejiti izpostavljenost latvijskega finančnega sektorja tveganjem pranja denarja. Ključni elementi so izboljšanje izmenjave informacij med finančnimi institucijami in organi pregona ter omejevanje transakcij z navideznimi podjetji. Država bo morala spremljati posledice in učinkovitost tega zakona.

                  (16)

                  V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Latvije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2018, nacionalni program reform za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Latvija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Latviji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (17)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2018, njegovo mnenje (8) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

            PRIPOROČA, da Latvija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  V letu 2019 doseže srednjeročni proračunski cilj ob upoštevanju odstopanj, povezanih z izvajanjem strukturnih reform, za katere je odobren začasni odklon. Zniža obdavčitev oseb z nizkimi dohodki s preusmeritvijo obdavčitve na druge vire, zlasti kapital in premoženje, ter z izboljšanjem izpolnjevanja davčnih obveznosti.

                  2.

                  Izboljša ustreznost socialne pomoči za osebe pod pragom minimalnega dohodka, minimalnih starostnih pokojnin ter dohodkovne podpore za invalide. Poveča ustreznost poklicnega izobraževanja in usposabljanja za trg dela ter spodbuja izpopolnjevanje nizko usposobljenih delavcev in iskalcev zaposlitve. Poveča dostopnost, kakovost in stroškovno učinkovitost zdravstvenega sistema.

                  3.

                  Okrepi učinkovitost javnega sektorja, zlasti lokalnih organov in podjetij v državni lasti. Okrepi odgovornost javne uprave z zaščito prijaviteljev nepravilnosti, preprečevanjem navzkrižij interesov in spremljanjem rezultatov potekajočega ocenjevanja preteklih postopkov zaradi insolventnosti.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 179, 25.5.2018, str. 1.

         (4)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (5)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (6)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

         (7)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (8)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Češke republike za leto 2018 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Češke republike za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/12

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim programom reform Češke republike za leto 2018 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Češke republike za leto 2018
      (2018/C 320/03)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Češke ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Češko za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Češke pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (3), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Češke pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Češka je 30. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in konvergenčni program za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (4)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (5)

                  Za Češko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V konvergenčnem programu za leto 2018 vlada načrtuje proračunski presežek v nominalnem smislu v obdobju 2018–2021. Srednjeročni proračunski cilj, in sicer strukturni primanjkljaj v višini 1,0 % BDP, bo še naprej izpolnjen z nekaj rezerve v celotnem programskem obdobju. Glede na konvergenčni program za leto 2018 se pričakuje, da bo delež dolga sektorja država v BDP postopno upadal in leta 2021 znašal 29,9 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Tveganja za izpolnjevanje proračunskih ciljev se na splošno zdijo uravnotežena, s pričakovanim ponovnim povečanjem javnih naložb in nadaljnjo rastjo plač v javnem sektorju. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi se strukturni saldo znižal na okoli 0,9 % BDP v letu 2018 in na 0,2 % BDP v letu 2019 ter tako ostal nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Svet na splošno pričakuje, da bo Češka v letih 2018 in 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (6)

                  Češka še naprej kaže srednja tveganja za dolgoročno fiskalno vzdržnost. Medtem ko stroški zaradi staranja prebivalstva pomenijo izziv za zdravstveno varstvo in dolgotrajno oskrbo, zaslužijo posebno pozornost spremembe pokojninskega sistema. Posodobljene napovedi odhodkov zaradi staranja prebivalstva kažejo na večje povečanje, kot je bilo navedeno v poročilu o staranju prebivalstva iz leta 2015. Odhodki za pokojnine naj bi se povečali z 8,2 % BDP v letu 2016 na 10,9 % BDP v letu 2070. To pričakovano večje povečanje odhodkov za pokojnine odraža predvsem omejitev zakonsko določene upokojitvene starosti na 65 let. Dejansko usklajevanje zakonsko določene upokojitvene starosti s pričakovano življenjsko dobo ni samodejno, ampak mora od leta 2019 to omejitev vsakih pet let pregledovati vlada. Ker je to diskrecijska pravica vlade, sedanje napovedi odhodkov za pokojnine ne upoštevajo teh pregledov upokojitvene starosti. Poleg tega je usklajevanje pokojnin z inflacijo sedaj ugodnejše, saj upošteva rast realnih plač v višini 50 %, namesto prej uporabljene rasti realnih plač v višini 33 %. V letu 2070 znaša vpliv teh sprememb na odhodke 2 odstotni točki BDP. Tudi dodatne spremembe, o katerih se trenutno razpravlja, kot so povečanje zneska osnovne pokojnine in višje pokojnine za starejše upokojence, negativno vplivajo na kazalnike vzdržnosti. Kar zadeva javne izdatke za zdravstveno varstvo, naj bi se ti dolgoročno povečali za 1,1 odstotne točke BDP, kar je nad ocenjenim povprečnim povečanjem za Unijo v višini 0,9 odstotne točke. V zvezi s tem obstajajo znaki neučinkovite rabe virov za ambulantno in bolnišnično oskrbo.

                  (7)

                  Z novim zakonom o fiskalni odgovornosti, ki velja od začetka leta 2017, se je znatno okrepil češki fiskalni okvir, ustanovljen pa je bil tudi neodvisen fiskalni svet. Predlog zakona o neodvisnih revizijah je trenutno v medsektorskem postopku za predložitev pripomb, namenjen pa je še neizvedenemu prenosu Direktive Sveta 2011/85/EU (5).

                  (8)

                  Češka nacionalna banka lahko določi priporočilne meje za makrobonitetne hipotekarne kredite, vendar so njena pooblastila za sankcioniranje omejena, saj nima pristojnosti za njihovo izvrševanje. Češke banke sicer upoštevajo določene omejitve na skupni ravni, vendar ne upoštevajo v celoti smernic češke nacionalne banke iz leta 2016. Z zavezujočimi zakonodajnimi omejitvami bi se verjetno povečala raven skladnosti med češkimi bankami, kar bi zagotovilo finančno stabilnost in znižana tveganja za posojilojemalce. Parlament naj bi leta 2018 razpravljal o zakonodajnem predlogu o spremembi zakona o češki nacionalni banki.

                  (9)

                  Češka se še naprej sooča z izzivi, kako izboljšati preglednost in učinkovitost javnega naročanja ter preprečevati korupcijo. Kljub nekaterim ukrepom, ki so bili sprejeti za izboljšanje okvira za javna naročila, ostaja raven konkurence zaskrbljujoča, saj na skoraj polovico vseh javnih razpisov prispe ena sama ponudba. Istočasno bi lahko sprejetje obvezne uporabe elektronskih postopkov povečalo preglednost in učinkovitost. Češki organi so vlagali v nacionalno elektronsko orodje – platformo za e-javno naročanje v državni lasti –, ki naj bi postalo vse bolj uporabniku prijazno in zanesljivo, poleg zasebnih platform, ki že obstajajo na češkem trgu. Kar zadeva odpravo upravnih ovir in izkoriščanje potenciala skupnih in strateških javnih naročil zaradi stroškovno učinkovitejše porabe javnega denarja, obstaja še veliko možnosti za izboljšave. Centralni in lokalni organi so začeli izvajati ciljno usmerjene pobude za usposabljanje osebja, ki je vključeno v postopke javnega naročanja. Vseeno pa vzpostavljanje skupnih ukrepov na področju javnih naročil in pridobivanje strokovnega znanja na nekaterih področjih še vedno ostajata velik izziv. Poleg tega sta pereči vprašanji za javnost in podjetja korupcija in podkupovanje. Kljub temu da je bilo sprejetih več pomembnih reform protikorupcijske strategije, nekatera področja še niso bila zajeta.

                  (10)

                  Čeprav uspešnost e-uprave ostaja pod povprečjem v Uniji, so bili sprejeti ustrezni zakonodajni ukrepi, da se zagotovi povečanje dostopnosti in razpoložljivosti teh storitev. Leta 2018 naj bi bile uvedene določene obsežne pobude, vendar bo njihov uspeh odvisen od sposobnosti organov za ozaveščanje in zagotavljanje uporabniku prijaznih rešitev.

                  (11)

                  Naložbe ovirajo določena upravna in regulativna bremena. Ta bremena se nanašajo predvsem na gradbena dovoljenja in zapletenost obdavčitve. Ugotavlja pa se, da so organi sprejeli spremembo zakona o graditvi objektov, ki poenostavlja postopek za izdajo gradbenih dovoljenj, tako da se v odločitev o določitvi območja ali v skupno odločitev o določitvi območja in izdaji gradbenega dovoljenja vključi presoja vplivov na okolje. Vendar še vedno ni jasno, ali bi to lahko tudi poenostavilo postopke za velike infrastrukturne projekte, saj v ta sistem skupnega dovoljenja niso bila vključena različna druga dovoljenja. V parlamentu je v obravnavi zakon o spremembi obstoječe zakonodaje, ki ureja gradnjo prometne infrastrukture. Kljub temu, da je bil davčni sistem spremenjen, da bi se izboljšalo pobiranje davkov, so davčni predpisi in stopnje obdavčitve povzročali še večjo zaskrbljenost kot problematični področji za poslovanje. Nova vlada je navedla možne spremembe, da bi povečala preglednost davčnega sistema in ga poenostavila, vključno s tekočim delom za posodobitev zakonodaje o davku na dohodek. Stroški izpolnjevanja davčnih obveznosti so se nekoliko povečali in ostajajo nad povprečjem v Uniji. Izjava o nadzoru DDV sicer prinaša dodatne davčne prihodke, vendar je podaljšala čas, ki je potreben za izpolnjevanje davčnih zahtev. Kljub temu, da se je število ur, potrebnih za spoštovanje obveznosti iz davčnega zakonika, v primerjavi s prejšnjimi leti znatno zmanjšalo, je Češka še vedno med državami, kjer se za to porabi največ časa. Poleg tega bi lahko uvedba novih znižanih stopenj davka na dodano vrednost povečala zapletenost sistema davka na dodano vrednost, zlasti za mala in srednja podjetja.

                  (12)

                  Čeprav se češko gospodarstvo razvija v smeri dejavnosti, ki bolj temeljijo na znanju, nekaj ozkih grl še vedno ovira razvoj dobro delujočega sistema raziskav in inovacij. Naložbe gospodarskih družb v raziskave in razvoj se povečujejo predvsem zaradi neposrednih tujih naložb. Odhodki domačih podjetij za raziskave in razvoj so se v zadnjih dveh letih zmanjšali. Češka kljub znatnim javnim naložbam v raziskave in razvoj ni dovolj uspešna v smislu kakovosti svoje javne znanstvene baze. Sprejeti so bili ukrepi politike za vzpostavitev povezav med akademskim svetom in podjetji ter za izboljšanje uspešnosti javne znanstvene baze, vendar so bili rezultati do zdaj omejeni, reforme pa se še ne izvajajo v celoti. Poleg tega ostaja upravljanje sistema raziskav in inovacij razdrobljeno.

                  (13)

                  Kakovostno vključujoče izobraževanje in usposabljanje sta ključnega pomena glede na vse več ozkih grl na češkem trgu dela. Učni uspeh je še vedno močno odvisen od socialno-ekonomskega ozadja študentov. Ukrepi vključujočega izobraževanja se še vedno ne izvajajo v celoti, zlasti tisti za romske otroke. Pomanjkanje usposobljenih učiteljev skupaj z demografskimi napovedmi kaže na to, da bo zaposlovanje in zadržanje novih učiteljev morda postalo bolj zahtevno. Parlament ni sprejel načrtovanega novega kariernega sistema za učitelje, ki bi povezal stalen strokovni razvoj, poklicno pot in plače. Plače učiteljev so še vedno nizke v primerjavi s plačami drugih delavcev s terciarno izobrazbo, vendar so v naslednjih letih predvidena njihova nadaljnja povišanja. Učiteljski poklic zato ostaja precej neprivlačen za nadarjene mlade ljudi. In končno, uspeh reforme, s katero naj bi postalo izobraževanje bolj vključujoče (uvedene leta 2016 s podporo Evropskega socialnega sklada), bo odvisen od razpoložljivosti zadostnega in trajnega nacionalnega financiranja, nadaljnjega usposabljanja učiteljev in pomožnih učiteljev ter ozaveščanja javnosti o koristih vključujočega izobraževanja.

                  (14)

                  Na Češkem je trg dela zelo učinkovit. Zaposlenost se je v zadnjih šestih letih vztrajno povečevala, brezposelnost pa se je znatno zmanjšala. Potencial žensk, nizko usposobljenih delavcev in invalidov pa kljub temu ostaja premalo izkoriščen. Glede na pomanjkanje delovne sile obstajajo velike možnosti za povečanje njihove udeležbe na trgu dela. Razlike med spoloma glede zaposlenosti in plač ostajajo velike kljub nedavnim ukrepom, s katerimi je postal starševski dopust prožnejši in se je povečalo število ustanov za varstvo otrok. Stopnja zaposlenosti žensk je še vedno precej nižja od stopnje zaposlenosti moških. Materinstvo še vedno močno vpliva na udeležbo na trgu dela, kar je povezano z nizko razpoložljivostjo cenovno ugodnega otroškega varstva, pravicami do dolgega starševskega dopusta, slabo uporabo prožnih ureditev dela in pomanjkanjem ustanov za dolgotrajno oskrbo. Leta 2016 je bilo samo 4,7 % otrok, mlajših od treh let, v formalnem otroškem varstvu. Čeprav predstavljajo majhen delež prebivalstva, je stopnja zaposlenosti nizko usposobljenih delavcev precej nižja od stopnje zaposlenosti srednje in visoko usposobljenih delavcev. Podobno je stopnja zaposlenosti invalidov kljub rekordno nizki stopnji splošne brezposelnosti in pomanjkanjem delovne sile pod povprečjem v Uniji. To bi lahko spodbudilo izkoriščanje neuporabljenega potenciala invalidov. Zaradi omejenih zmogljivosti javni zavodi za zaposlovanje trenutno ne dosegajo ciljev, kar zadeva zagotavljanje posameznikom prilagojene stalne podpore za iskalce zaposlitve. Povečanje zmogljivosti javnih zavodov za zaposlovanje za doseganje ranljivih skupin in njihovo aktivacijo bi skupaj z učinkovitimi in dobro ciljno usmerjenimi aktivnimi politikami zaposlovanja ter individualiziranimi storitvami prispevalo k povečanju udeležbe teh skupin. Pobude za izpopolnjevanje (vključno z digitalno pismenostjo) bi lahko izboljšale dostop do trga dela.

                  (15)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Češke in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2018, nacionalni program reform za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Češka prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Češkem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (16)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2018 in meni (6), da bo Češka po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast –

            PRIPOROČA, da Češka v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  Izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ, zlasti pokojninskega sistema. Obravnava slabosti praks na področju javnih naročil, zlasti z omogočanjem večje konkurence, ki temelji na kakovosti, in z izvajanjem protikorupcijskih ukrepov.

                  2.

                  Zmanjša upravno breme za naložbe, vključno s pospešitvijo postopkov izdaje dovoljenj za infrastrukturna dela. Odpravi ozka grla, ki ovirajo raziskave, razvoj in inovacije, vključno s povečanjem inovacijske zmogljivosti domačih podjetij. Okrepi zmogljivost izobraževalnega sistema za zagotavljanje kakovostnega vključujočega izobraževanja, vključno s spodbujanjem učiteljskega poklica. Spodbuja zaposlovanje žensk, nizko usposobljenih delavcev in invalidov, tudi z izboljšanjem učinkovitosti aktivnih politik trga dela.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (5)  Direktiva Sveta 2011/85/EU z dne 8. novembra 2011 o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic (UL L 306, 23.11.2011, str. 41).

         (6)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 13. julija 2018 v zvezi z nacionalnim programom reform Združenega kraljestva za leto 2018 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za leto 2018

text:
               10.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 320/119

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 13. julija 2018
      v zvezi z nacionalnim programom reform Združenega kraljestva za leto 2018 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za leto 2018
      (2018/C 320/27)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Združenega kraljestva ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Združeno kraljestvo za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Združenega kraljestva pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017 (3), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Združenega kraljestva pri doseganju njegovih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Združeno kraljestvo je 29. marca 2017 uradno obvestilo Evropski svet, da namerava zapustiti Evropsko unijo. Razen če ne bo z ratificiranim sporazumom o izstopu določen drug datum ali če Evropski svet v skladu s členom 50(3) Pogodbe o Evropski uniji in po dogovoru z Združenim kraljestvom soglasno ne sklene, da se Pogodbi prenehata uporabljati pozneje, se bo celotno primarno in sekundarno pravo Unije za Združeno kraljestvo prenehalo uporabljati 30. marca 2019 ob 00:00h po srednjeevropskem času. Združeno kraljestvo bo takrat postalo tretja država. Potekajo pogajanja za zagotovitev urejenega izstopa, ki bi vključeval prehodno obdobje do konca leta 2020, v katerem bi se zakonodaja Unije še naprej uporabljala za Združeno kraljestvo in v njem.

                  (4)

                  Združeno kraljestvo je 30. aprila 2018 predložilo nacionalni program reform za leto 2018 in konvergenčni program za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Na podlagi člena 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Združeno kraljestvo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Vlada v konvergenčnem programu za 2017/2018 pričakuje, da se bo nominalni primanjkljaj znižal z 2,2 % BDP v letu 2017/2018 na 1,8 % BDP v letu 2018/2019 ter na 1,7 % BDP v letu 2019/2020. Konvergenčni program ne vključuje srednjeročnega proračunskega cilja. V skladu s konvergenčnim programom naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP v obdobju med letoma 2017/2018 in 2019/2020 pretežno ustalil pri 85,5 % ter se nato v letu 2021/2022 znižal na 84,8 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Čeprav so ukrepi, potrebni za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja, na splošno dobro opredeljeni, naraščajoči pritiski na javnofinančne odhodke na številnih področjih predstavljajo tveganje pri doseganju načrtovanega zmanjšanja primanjkljaja.

                  (7)

                  Svet je 11. julija 2017 Združenemu kraljestvu priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (5) v letu 2018/2019 ne bo presegla 1,8 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Hkrati je Svet navedel, bi bilo treba upoštevati doseganje fiskalne naravnanosti, ki prispeva h krepitvi trenutnega okrevanja in zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Združenega kraljestva. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja v letu 2018/2019 tveganje določenega odklona od zahtev preventivnega dela Pakta za stabilnosti in rast.

                  (8)

                  V letu 2019/2020, ko naj bi bil delež javnega dolga v BDP v Združenem kraljestvu nad 60 % BDP, proizvodna vrzel pa naj bi znašala 0,4 % BDP, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 1,6 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 0,6 % BDP, kot izhaja iz skupno dogovorjene prilagoditvene matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Ob nespremenjenih politikah naj bi Združeno kraljestvo v letu 2019/2020 izpolnjevalo to zahtevo. Na prvi pogled se pričakuje, da bo Združeno kraljestvo v letih 2018/2019 in 2019/2020 izpolnjevalo prehodno pravilo glede dolga zaradi dovoljenega letnega odklona v višini 0,25 %. Na splošno Svet meni, da mora biti Združeno kraljestvo od leta 2018/2019 dalje pripravljeno sprejeti dodatne ukrepe za zagotovitev izpolnjevanja določb Pakta za stabilnost in rast.

                  (9)

                  Letna neto ponudba stanovanjskih nepremičnin se še naprej povečuje ob podpori sklopa vladnih pobud za spodbujanje trga stanovanjskih nepremičnin in cikličnega okrevanja. Vendar je še vedno precej nižja od ocenjenega povpraševanja, zato zagotavljanje zadostnega obsega stanovanjskih nepremičnin za Združeno kraljestvo ostaja velik izziv. To je povezano z zelo strogo in zapleteno ureditvijo trga zemljišč. Pomanjkanje stanovanjskih nepremičnin in visoki stanovanjski stroški so še posebej pereča vprašanja, povezana z velikim in rastočim povpraševanjem, denimo v urbanih središčih in njihovi okolici. Vlada se problema zaveda in si je zastavila ambiciozne cilje za povečanje ponudbe v prihodnjih letih. Hkrati je ponovno potrdila svojo zavezo, da bo omejila razvoj v okolici urbanih središč. Lastništvo stanovanj se je med mlajšimi generacijami znatno zmanjšalo, kar prispeva k medgeneracijski neenakosti.

                  (10)

                  Produktivnost dela je nizka in stagnira. Veliki deli gospodarstva so primerjalno gledano razmeroma neuspešni glede na glavne dejavnike produktivnosti – znanja in spretnosti, naložbe in učinkovite poslovne procese. Cestna, železniška in letalska omrežja Združenega kraljestva so prav tako pod znatnim in naraščajočim pritiskom glede zmogljivosti.

                  (11)

                  Čeprav so nominalni podatki o trgu dela še vedno pozitivni pri večini meril, se še vedno pojavljajo pomisleki glede kakovosti nekaterih delovnih mest. To je povezano z vprašanji razvoja znanj in spretnosti, nekaterih netipičnih oblik dela, plač, produktivnosti, udeležbe na trgu dela in revščine delovno sposobnega prebivalstva. V zvezi z vsemi navedenimi vprašanji so bili napovedani pomembni ukrepi politike in nadaljnji razvoj. Bistvenega pomena je skladnost teh povezanih politik. Kar se tiče znanj in spretnosti, je bil do zdaj poudarek večinoma na vajeništvu in reformah strokovnega izobraževanja. Na obeh področjih bi osredotočenost na kakovost lahko zagotovila trajnostni multiplikacijski učinek za družbo in gospodarstvo. Združeno kraljestvo je med državami članicami, ki že izpolnjujejo več kot dve tretjini osnutkov meril evropskega okvira za kakovostna in učinkovita vajeništva, zato je mogoče določati in spremljati cilje glede kakovosti, npr. s spremljanjem diplomantov. Za zagotavljanje možnosti vseživljenjskega učenja, zlasti za zaposlene, ki so obtičali na začetni stopnji zaposlitve, so potrebni viri, sorazmerni s tistimi, ki so namenjeni za vajeništva, ter nove ravni kvalifikacij T (T-Levels) za mlade, ki so opustili šolanje.

                  (12)

                  Pozornost bo treba v prihodnje posvečati tudi vprašanjem socialne zaščite in vključevanja. Uvajajo se reforme otroškega varstva, vendar bo morda potrebnih več zmogljivosti, zlasti za otroke, mlajše od treh let. Učinek nekaterih reform in krčenj na področju socialne varnosti še ni v celoti prišel do izraza, zlasti pri družinah, katerih člani so zaposleni.

                  (13)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Združenega kraljestva in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2018, nacionalni program reform za leto 2018 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Združeno kraljestvo prejelo v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije za prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Združenem kraljestvu, ampak tudi obseg njihove skladnosti s pravili in smernicami Unije.

                  (14)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2018, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Združeno kraljestvo v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

                  1.

                  Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019/2020 ne bo presegla 1,6 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP.

                  2.

                  Poveča ponudbo stanovanjskih nepremičnin, zlasti na območjih, kjer je povpraševanje največje, vključno z dodatnimi reformami sistema načrtovanja.

                  3.

                  Obravnava potrebe po spretnostih in znanjih ter razvoju z določanjem ciljev glede kakovosti in učinkovitosti vajeništev ter z večjim vlaganjem v izpopolnjevanje za osebe, ki so že vključene v delovno silo.

         V Bruslju, 13. julija 2018

               Za Svet

               Predsednik

            H. LÖGER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 261, 9.8.2017, str. 1.

         (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (5)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (6)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 16. julija 2018 o spremembi Priporočila ESRB/2015/2 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti (ESRB/2018/5)

text:
               21.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/1

      PRIPOROČILO EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA
      z dne 16. julija 2018
      o spremembi Priporočila ESRB/2015/2 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti
      (ESRB/2018/5)
      (2018/C 338/01)
      SPLOŠNI ODBOR EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (1) ter zlasti člena 3 in členov 16 do 18 Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (2) ter zlasti člena 458(8) Uredbe,
      ob upoštevanju Sklepa ESRB/2011/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 20. januarja 2011 o sprejetju Poslovnika Evropskega odbora za sistemska tveganja (3) in zlasti členov 18 do 20 Sklepa,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Za zagotavljanje učinkovitih in doslednih nacionalnih ukrepov makrobonitetne politike je treba obvezno vzajemnost, ki se zahteva po pravu Unije, dopolniti s prostovoljno vzajemnostjo.

                  (2)

                  Cilj okvira za prostovoljno vzajemnost ukrepov makrobonitetne politike, določenega v Priporočilu ESRB/2015/2 Evropskega odbora za sistemska tveganja (4), je zagotoviti, da se za vse ukrepe makrobonitetne politike, ki temeljijo na izpostavljenosti in se aktivirajo v eni državi članici, zagotovi vzajemnost v drugih državah članicah.

                  (3)

                  Priporočilo ESRB/2017/4 Evropskega odbora za sistemska tveganja (5) ustreznemu organu, pristojnemu za aktiviranje, priporoča, da ob predložitvi zahteve za vzajemnost Evropskemu odboru za sistemska tveganja (ESRB) predlaga najvišji prag pomembnosti, pri katerem se lahko šteje, da izpostavljenost posameznega ponudnika finančnih storitev ugotovljenemu makrobonitetnemu tveganju v jurisdikciji, kjer organ, pristojen za aktiviranje, uporabi ukrep makrobonitetne politike, ni pomembna, če je pod tem pragom. Stalna ocenjevalna skupina ESRB, ustanovljena na podlagi Sklepa ESRB/2015/4 Evropskega odbora za sistemska tveganja (6), lahko priporoči drugačen prag, če presodi, da je to potrebno.

                  (4)

                  Od 30. aprila 2018 velja za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v Belgiji in za izračun regulativnih kapitalskih zahtev uporabljajo pristop na podlagi notranjih bonitetnih ocen, v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 pribitek k uteži tveganja za izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji, ki ga sestavljata: (a) pavšalni pribitek k uteži tveganja v višini 5 odstotnih točk in (b) sorazmerni pribitek k uteži tveganja, ki obsega delež (33 odstotkov) z izpostavljenostjo tehtanega povprečja uteži tveganja.

                  (5)

                  Na podlagi prošnje, ki jo je Belgija predložila ESRB v skladu s členom 458(8) Uredbe (EU) št. 575/2013, in da bi preprečili uresničevanje negativnih čezmejnih učinkov v obliki uhajanj in regulativne arbitraže, ki bi bili lahko posledica izvajanja ukrepa makrobonitetne politike, ki se uporablja v Belgiji v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013, je Splošni odbor ESRB odločil, da ta ukrep vključi na seznam ukrepov makrobonitetne politike, za katere se priporoča zagotovitev vzajemnosti v skladu s Priporočilom ESRB/2015/2.

                  (6)

                  Zato je treba Priporočilo ESRB/2015/2 ustrezno spremeniti –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

         SPREMEMBE

      Priporočilo ESRB/2015/2 se spremeni:

                  1.

                  v oddelku 1 se podpriporočilo C(1) nadomesti z naslednjim:

                              „1.

                              Ustreznim organom se priporoča, da zagotovijo vzajemnost ukrepov makrobonitetne politike, ki jih sprejmejo drugi ustrezni organi in jih ESRB priporoča za vzajemnost. Priporoča se zagotovitev vzajemnosti naslednjih ukrepov, kakor so podrobneje opisani v Prilogi:
                              Estonija:

                                          —

                                          stopnja blažilnika sistemskih tveganj v višini 1 odstotka, ki se uporablja v skladu s členom 133 Direktive 2013/36/EU za domače izpostavljenosti vseh kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v Estoniji;

                                    Finska:

                                          —

                                          spodnja meja v višini 15 odstotkov za povprečno utež tveganja za stanovanjske hipotekarne kredite, zavarovane s hipoteko na stanovanjskih enotah na Finskem, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje na Finskem in za izračun regulativnih kapitalskih zahtev uporabljajo pristop na podlagi notranjih bonitetnih ocen (IRB);

                                    Belgija:

                                          —

                                          pribitek k uteži tveganja za izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v Belgiji in za izračun regulativnih kapitalskih zahtev uporabljajo pristop IRB, ter ga sestavljata:

                                                      (a)

                                                      pavšalni pribitek k uteži tveganja v višini 5 odstotnih točk in

                                                      (b)

                                                      sorazmerni pribitek k uteži tveganja, ki obsega 33 odstotkov z izpostavljenostjo tehtanega povprečja uteži tveganja, ki se uporabljajo za portfelj izpostavljenosti na drobno, zavarovanih s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji.“;

                  2.

                  Priloga se nadomesti s Prilogo k temu priporočilu.

         V Frankfurtu na Majni, 16. julija 2018

            Francesco MAZZAFERRO

               Vodja sekretariata ESRB

               v imenu splošnega odbora ESRB

         (1)  UL L 331, 15.12.2010, str. 1.

         (2)  UL L 176, 27.6.2013, str. 1.

         (3)  UL C 58, 24.2.2011, str. 4.

         (4)  Priporočilo ESRB/2015/2 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 15. decembra 2015 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti (UL C 97, 12.3.2016, str. 9).

         (5)  Priporočilo ESRB/2017/4 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 20. oktobra 2017 o spremembi Priporočila ESRB/2015/2 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti (UL C 431, 15.12.2017, str. 1).

         (6)  Sklep ESRB/2015/4 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 16. decembra 2015 o okviru za koordinacijo uradnih obvestil ustreznih organov o nacionalnih ukrepih makrobonitetne politike in izdaje mnenj in priporočil s strani ESRB ter razveljavitvi Sklepa ESRB/2014/2 (UL C 97, 12.3.2016, str. 28).

         PRILOGA
         „

                  Priloga

                     Estonija

                        Stopnja blažilnika sistemskih tveganj v višini 1 odstotka, ki se uporablja v skladu s členom 133 Direktive 2013/36/EU za domače izpostavljenosti vseh kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v Estoniji

                  I.   Opis ukrepa

                              1.

                              Estonski ukrep obsega stopnjo blažilnika sistemskih tveganj v višini 1 odstotka, ki se uporablja v skladu s členom 133 Direktive 2013/36/EU za domače izpostavljenosti vseh kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v Estoniji.

                        II.   Vzajemnost

                              2.

                              V primerih, ko so države članice izvedle člen 134 Direktive 2013/36/EU v nacionalni zakonodaji, se ustreznim organom priporoča, da zagotovijo vzajemnost estonskega ukrepa v zvezi z izpostavljenostmi, ki se nahajajo v Estoniji in so izpostavljenosti institucij, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, v skladu s členom 134(1) Direktive 2013/36/EU. Za namene tega odstavka se uporablja rok, določen v podpriporočilu C(3).

                              3.

                              V primerih, ko države članice niso izvedle člena 134 Direktive 2013/36/EU v nacionalni zakonodaji, se ustreznim organom priporoča, da zagotovijo vzajemnost estonskega ukrepa v zvezi z izpostavljenostmi, ki se nahajajo v Estoniji in so izpostavljenosti institucij, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, v skladu s podpriporočilom C(2). Ustreznim organom se priporoča, da enakovreden ukrep sprejmejo v šestih mesecih.

                     Finska

                        Posamezni kreditni instituciji lastna najnižja raven povprečne uteži tveganja v višini 15 odstotkov za kredite, zavarovane s hipoteko na stanovanjskih enotah na Finskem, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 za kreditne institucije, ki uporabljajo pristop na podlagi notranjih bonitetnih ocen (IRB) (v nadaljnjem besedilu: kreditne institucije s pristopom IRB).

                  I.   Opis ukrepa

                              1.

                              Finski ukrep, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013, obsega posamezni kreditni instituciji lastno spodnjo mejo v višini 15 odstotkov za povprečno utež tveganja na ravni portfelja za stanovanjske hipotekarne kredite, zavarovane s stanovanjskimi enotami na Finskem, ki se uporablja za kreditne institucije s pristopom IRB.

                        II.   Vzajemnost

                              2.

                              V skladu s členom 458(5) Uredbe (EU) št. 575/2013 se ustreznim organom zadevnih držav članic priporoča, da zagotovijo vzajemnost finskega ukrepa in ga uporabijo pri kreditnih institucijah s pristopom IRB za njihove portfelje hipotekarnih kreditov na drobno, zavarovanih s stanovanjskimi enotami na Finskem, ki jih izdajo podružnice, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici in se nahajajo na Finskem. Za namene tega odstavka se uporablja rok, določen v podpriporočilu C(3).

                              3.

                              Ustreznim organom se tudi priporoča, da zagotovijo vzajemnost finskega ukrepa in ga uporabijo pri kreditnih institucijah s pristopom IRB za njihove portfelje hipotekarnih kreditov na drobno, zavarovanih s stanovanjskimi enotami na Finskem, ki jih neposredno čezmejno izdajo kreditne institucije s sedežem v njihovi jurisdikciji. Za namene tega odstavka se uporablja rok, določen v podpriporočilu C(3).

                              4.

                              V skladu s podpriporočilom C(2) se ustreznim organom priporoča, da po posvetovanju z ESRB uporabijo ukrep makrobonitetne politike, ki je na voljo v njihovi jurisdikciji in katerega učinek je najbolj enakovreden zgoraj navedenemu ukrepu, priporočenemu za zagotovitev vzajemnosti, vključno s sprejetjem nadzorniških ukrepov in uporabo nadzorniških pooblastil, določenih v oddelku IV poglavja 2 naslova VII Direktive 2013/36/EU. Ustreznim organom se priporoča, da enakovreden ukrep sprejmejo v štirih mesecih.

                        III.   Prag pomembnosti

                              5.

                              Ukrep dopolnjuje prag pomembnosti, ki znaša 1 milijardo EUR izpostavljenosti do finskega trga stanovanjskih hipotekarnih kreditov in države članice, ki zagotavljajo vzajemnost, usmerja pri morebitni uporabi načela de minimis.

                              6.

                              V skladu z oddelkom 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2 lahko ustrezni organi zadevnih držav članic izvzamejo posamezne kreditne institucije s pristopom IRB, katerih portfelj hipotekarnih kreditov na drobno, zavarovanih s stanovanjskimi enotami na Finskem, ni pomemben in je pod pragom pomembnosti v višini 1 milijarde EUR. V tem primeru morajo ustrezni organi spremljati pomembnost izpostavljenosti in se jim priporoča, da zagotovijo vzajemnost, ko kreditna institucija s pristopom IRB preseže prag v višini 1 milijarde EUR.

                              7.

                              Kadar v zadevnih drugih državah članicah ni pridobila dovoljenja nobena kreditna institucija s pristopom IRB, katere podružnice bi se nahajale na Finskem ali ki bi na Finskem neposredno opravljala finančne storitve ter ki bi imela izpostavljenosti do finskega trga hipotekarnih kreditov v višini vsaj 1 milijarde EUR, se lahko ustrezni organi zadevnih držav članic odločijo, da ne zagotovijo vzajemnosti, kakor je določeno v oddelku 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2. V tem primeru morajo ustrezni organi spremljati pomembnost izpostavljenosti in se jim priporoča, da zagotovijo vzajemnost, ko kreditna institucija s pristopom IRB preseže prag v višini 1 milijarde EUR.

                     Belgija

                        Pribitek k uteži tveganja za izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji, ki velja za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v Belgiji in uporabljajo pristop IRB, ter se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013. Pribitek ima dva sestavna dela:

                              (a)

                                    pavšalni pribitek k uteži tveganja v višini 5 odstotnih točk in

                              (b)

                                    sorazmerni pribitek k uteži tveganja, ki obsega 33 odstotkov z izpostavljenostjo tehtanega povprečja uteži tveganja, ki se uporabljajo za portfelj izpostavljenosti na drobno, zavarovanih s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji.

                        I.   Opis ukrepa

                              1.

                              Belgijski ukrep, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 in velja za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v Belgiji in uporabljajo pristop IRB, obsega pribitek k uteži tveganja za izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji, pri čemer ima pribitek dva sestavna dela:

                                          (a)

                                          Prvi sestavni del obsega povečanje uteži tveganja za izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji, ki se pridobi po izračunu drugega dela pribitka k uteži tveganja v skladu s točko (b), za 5 odstotnih točk.

                                          (b)

                                          Drugi sestavni del obsega povečanje uteži tveganja za 33 odstotkov z izpostavljenostjo tehtanega povprečja uteži tveganja, ki se uporabljajo za portfelj izpostavljenosti na drobno, zavarovanih s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji. Z izpostavljenostjo tehtano povprečje je povprečje uteži tveganja posameznih posojil, izračunano v skladu s členom 154 Uredbe (EU) št. 575/2013, tehtano z ustrezno vrednostjo izpostavljenosti.

                        II.   Vzajemnost

                              2.

                              V skladu s členom 458(5) Uredbe (EU) št. 575/2013 se ustreznim organom zadevnih držav članic priporoča, da zagotovijo vzajemnost belgijskega ukrepa tako, da ga v roku, določenem v podpriporočilu C(3), uporabijo za podružnice, ki se nahajajo v Belgiji ter so podružnice kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici in uporabljajo pristop IRB.

                              3.

                              Ustreznim organom se priporoča, da zagotovijo vzajemnost belgijskega ukrepa tako, da ga uporabijo za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici in uporabljajo pristop IRB ter imajo neposredne izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji. V skladu s podpriporočilom C(2) se ustreznim organom priporoča, da uporabijo ukrep, ki je enak ukrepu, ki ga je v Belgiji izvedel organ, pristojen za aktiviranje, v roku, določenem v podpriporočilu C(3).

                              4.

                              Če v jurisdikciji ustreznih organov ni na voljo enak ukrep makrobonitetne politike, se jim priporoča, da po posvetovanju z ESRB uporabijo ukrep makrobonitetne politike, ki je na voljo v njihovi jurisdikciji in katerega učinek je najbolj enakovreden učinku zgoraj navedenega ukrepa, ki se priporoča za zagotovitev vzajemnosti, vključno s sprejetjem nadzorniških ukrepov in uporabo nadzorniških pooblastil, določenih v oddelku IV poglavja 2 naslova VII Direktive 2013/36/EU. Ustreznim organom se priporoča, da enakovreden ukrep sprejmejo najpozneje v štirih mesecih po objavi tega priporočila v Uradnem listu Evropske unije.

                        III.   Prag pomembnosti

                              5.

                              Ukrep dopolnjuje posamezni instituciji lasten prag pomembnosti, ki znaša 2 milijardi EUR in ustrezne organe, ki zagotavljajo vzajemnost ukrepa, usmerja pri morebitni uporabi načela de minimis.

                              6.

                              V skladu z oddelkom 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2 lahko ustrezni organi zadevnih držav članic izvzamejo posamezne kreditne institucije s pristopom IRB, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici ter katerih izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami v Belgiji, niso pomembne in so pod pragom pomembnosti v višini 2 milijard EUR. Ustrezni organi morajo pri uporabi praga pomembnosti spremljati pomembnost izpostavljenosti in se jim priporoča, da uporabijo belgijski ukrep za predhodno izvzete posamezne kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, kadar se preseže prag pomembnosti v višini 2 milijard EUR.

                              7.

                              Kadar v zadevnih drugih državah članicah ni pridobila dovoljenja nobena kreditna institucija s pristopom IRB, katere podružnice bi se nahajale v Belgiji ali ki bi imela neposredne izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami v Belgiji, ter ki bi imela izpostavljenosti do belgijskega trga stanovanjskih nepremičnin v višini vsaj 2 milijard EUR, se lahko ustrezni organi zadevnih držav članic odločijo, da ne zagotovijo vzajemnosti belgijskega ukrepa, kakor določeno v oddelku 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2. V tem primeru morajo ustrezni organi spremljati pomembnost izpostavljenosti in se jim priporoča, da zagotovijo vzajemnost belgijskega ukrepa, ko kreditna institucija, ki uporablja pristop IRB, preseže prag v višini 2 milijard EUR.

                              8.

                              V skladu z oddelkom 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2 je prag pomembnosti v višini 2 milijard EUR najvišja priporočena raven praga. Ustrezni organi, ki zagotavljajo vzajemnost, lahko zato namesto uporabe priporočenega praga določijo nižji prag za svoje jurisdikcije, kjer je to primerno, ali zagotovijo vzajemnost ukrepa brez praga pomembnosti.

            “


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 19. oktobra 2018 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke De Nederlandsche Bank (ECB/2018/25)

text:
               30.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 394/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 19. oktobra 2018
      Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke De Nederlandsche Bank
      (ECB/2018/25)
      (2018/C 394/01)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

                  (2)

                  Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke De Nederlandsche Bank, družbe Deloitte Accountants B.V., bo potekel po reviziji za poslovno leto 2018. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2019.

                  (3)

                  De Nederlandsche Bank je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2019 do 2022, z možnostjo letnega podaljševanja mandata do poslovnega leta 2025, izbrala družbo KPMG Accountants N.V. –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      Priporoči se, da se družba KPMG Accountants N.V. imenuje za zunanjega revizorja centralne banke De Nederlandsche Bank za poslovna leta 2019 do 2022 z možnostjo letnega podaljševanja mandata do poslovnega leta 2025.

         V Frankfurtu na Majni, 19. oktobra 2018

               Predsednik ECB

            Mario DRAGHI


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 25. julija 2019 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta (ECB/2019/24)

text:
               21.8.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 283/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 25. julija 2019
      Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta
      (ECB/2019/24)
      (2019/C 283/01)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

                  (2)

                  Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta, družbe PricewaterhouseCoopers, je potekel po reviziji za poslovno leto 2018. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2019.

                  (3)

                  Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2019 do 2025 izbrala družbo KPMG –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      Priporoči se, da se družba KPMG imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta za poslovna leta 2019 do 2025.

         V Frankfurtu na Majni, 25. julija 2019

               Predsednik ECB

            Mario DRAGHI