title: ES: Priporočilo Komisije z dne 2. marca 2005 o usklajenem programu nadzora na področju prehrane živali za leto 2005 v skladu z Direktivo Sveta 95/53/ES (Besedilo velja za EGP).

text:
               9.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 62/22

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 2. marca 2005
   o usklajenem programu nadzora na področju prehrane živali za leto 2005 v skladu z Direktivo Sveta 95/53/ES
   (Besedilo velja za EGP)
   (2005/187/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 95/53/ES z dne 25. oktobra 1995 o določitvi načel izvajanja uradnega nadzora na področju prehrane živali (1) in zlasti njenega člena 22(3),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Leta 2004 so države članice opredelile nekatere zadeve, primerne za usklajen program nadzora, ki ga je treba izvesti v letu 2005.

               (2)

               Čeprav določa Direktiva 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi (2) največjo vsebnost aflatoksina B1 v krmi, ne obstajajo predpisi Skupnosti za druge mikotoksine, kakor so ohratoksin A, zearalenon, deoksinivalenol in fumonizini. Z zbiranjem podatkov o prisotnosti navedenih mikotoksinov na podlagi naključnega vzorčenja se lahko zagotovijo uporabni podatki za oceno stanja z namenom razvoja zakonodaje. Poleg tega so nekatera posamična krmila, kakor so žita in oljna semena, posebno izpostavljena kontaminaciji z mikotoksini med nabiranjem, skladiščenjem in prevozom. Ker se koncentracija mikotoksinov od leta do leta razlikuje, je primerno zbrati podatke zaporednih let za vse navedene mikotoksine.

               (3)

               Z antibiotiki, razen s kokcidiostatiki in histomonostatiki, se lahko trguje in se jih uporablja kot dodatke le do 31. decembra 2005. Prejšnji pregledi za ugotavljanje prisotnosti antibiotikov in kokcidiostatikov v nekaterih krmilih, pri katerih nekatere od navedenih snovi niso dovoljene, pokažejo, da se še vedno pojavljajo tovrstne kršitve. Pogostnost takih ugotovitev in občutljivosti zadeve opravičujeta nadaljevanje pregledov.

               (4)

               Pomembno je zagotoviti, da se omejitve uporabe posamičnih krmil živalskega izvora v krmi, kakor določa ustrezna zakonodaja Skupnosti, dejansko izvajajo.

               (5)

               Primerno je zagotoviti, da vrednosti bakra in cinka v sledovih, ki so vsebovane v krmni mešanici za prašiče, ne presegajo zgornje mejne vrednosti, določene z Uredbo (ES) št. 1334/2003 z dne 25. julija 2003 o spremembi pogojev za dovoljenje več dodatkov v krmi, ki spadajo v skupino elementov v sledovih (3).

               (6)

               Ukrepi, predvideni v tem priporočilu, so skladni z mnenjem Stalnega odbora za prehransko verigo in zdravstveno varstvo živali –

         PRIPOROČA:

               1.

               Priporoča se, da države članice v letu 2005 izvedejo usklajen program nadzora, katerega namen je preveriti:

                           (a)

                           koncentracijo mikotoksinov (aflatoksina B1, ohratoksina A, zearalenona, deoksinivalenola in fumonizinov) v krmi z navedbo analiznih metod; metoda vzorčenja mora vsebovati naključno in ciljno vzorčenje; pri ciljnem vzorčenju morajo biti vzorci posamična krmila, za katera se sumi, da vsebujejo višje stopnje koncentracije mikotoksinov, kakor so žitna zrna, oljna semena in plodovi, njihovi proizvodi in stranski proizvodi, in posamična krmila, ki se dlje časa skladiščijo ali prevažajo po morju na dolgih razdaljah; v primeru aflatoksina B1 je treba posebno pozornost nameniti krmnim mešanicam za molznice, ki niso krave molznice; o rezultatih pregledov je treba poročati na podlagi vzorca, navedenega v Prilogi I;

                           (b)

                           antibiotike, kokcidiostatike in histomonostatike, ne glede na to ali so dovoljene kot krmni dodatki za nekatere živalske vrste in kategorije, ki so pogosti v nemediciranih premiksih in krmni mešanici, v katerih te zdravilne učinkovine niso dovoljene; pregledi morajo biti usmerjeni na navedene zdravilne učinkovine v premiksih in krmnih mešanicah, kadar pristojni organ meni, da tam obstaja večja verjetnost za odkritje nepravilnosti; o rezultatih pregledov je treba poročati na podlagi vzorca, navedenega v Prilogi II;

                           (c)

                           izvajanje omejitev proizvodnje in uporabe posamičnih krmil živalskega izvora, kakor je opredeljeno v Prilogi III;

                           (d)

                           vrednosti bakra in cinka v krmni mešanici za prašiče, kakor so opredeljene v Prilogi IV.

               2.

               Priporoča se, da države članice vključijo rezultate usklajenega programa nadzora, predvidenega v odstavku 1, v posebno poglavje v letnem poročilu o inšpekcijskih dejavnostih, ki ga je treba do 1. aprila 2006 predložiti v skladu s členom 22(2) Direktive 95/53/ES in najnovejšo različico usklajenega vzorca za poročanje.

      V Bruslju, 2. marca 2005

            Za Komisijo

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  UL L 265, 8.11.1995, str. 17. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2001/46/ES (UL L 234, 1.9.2001, str. 55).

      (2)  UL L 140, 30.5.2002, str. 10. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2003/100/ES (UL L 285, 1.11.2003, str. 33).

      (3)  UL L 187, 26.7.2003, str. 11. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2112/2003 (UL L 317, 2.12.2003, str. 22).
   PRILOGA I
   Koncentracija mikotoksinov (aflatoksina B1, ohratoksina A, zearalenona, deoksinivalenola in fumonizinov) v krmi
   Posamezni rezultati vseh testiranih vzorcev; vzorec za poročanje, kakor je naveden v odstavku 1(a)

               Krma

               Vzorčenje (naključno ali ciljno)

               Vrsta in koncentracija mikotoksinov (μg/kg pri krmi z deležem vlage 12 %)

               Vrsta

               Država porekla

               Aflatoksin B1

               Ohratoksin A

               Zearalenon

               Deoksinivalenol

               Fumonizini (1)

         Pristojni organ mora navesti tudi:

               —

               ukrepe, ki so bili izvedeni ob prekoračitvi zgornje mejne vrednosti aflatoksina B1;

               —

               uporabljene analizne metode;

               —

               meje zaznavnosti.

      (1)  Koncentracija fumonizinov zajema vse fumonizine B1, B2 in B3.
   PRILOGA II
   Prisotnost nekaterih zdravilnih učinkovin, ki niso dovoljene kot krmni dodatki
   Nekateri antibiotiki, kokcidiostatiki in druge zdravilne učinkovine so lahko zakonito prisotni kot dodatki v premiksih in krmnih mešanicah za nekatere vrste in kategorije živali, kadar izpolnjujejo zahteve člena 10 Uredbe (ES) št. 1831/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. septembra 2003 o dodatkih za uporabo v prehrani živali (1).
   Prisotnost nedovoljenih zdravilnih učinkovin v krmi pomeni kršitev.
   Zdravilne učinkovine, ki so predmet nadzora, je treba izbrati izmed naslednjih snovi:

               1.

               Zdravilnih učinkovin, ki so dovoljene kot krmni dodatki le za nekatere živalske vrste ali kategorije:

                           avilamicin

                           dekokinat

                           diklazuril

                           flavofosfolipol

                           halofuginon hidrobromid

                           lasalocid A natrija

                           alfa amonijev maduramicin

                           natrijev monenzin

                           narasin

                           narasin – nikarbazin

                           robenidin hidroklorid

                           natrijev salinomicin

                           natrijev semduramicin

               2.

               Zdravilnih učinkovin, ki niso več dovoljene kot krmni dodatki:

                           amprol

                           amprol/etopabat

                           arprinocid

                           avoparcin

                           karbadoks

                           dimetridazol

                           dinitolmid

                           ipronidazol

                           metiklorpindol

                           metiklorpindol/metilben zokvat

                           nikarbazin

                           nifursol

                           olakuindoks

                           ronidazol

                           spiramicin

                           tetraciklin

                           tilozin fosfat

                           virginiamicin

                           cink bacitracin

                           druge protimikrobne snovi

               3.

               Zdravilnih učinkovin, ki niso bile nikoli dovoljene kot krmni dodatki:

                           druge snovi.
                           Posamezni rezultati vseh neustreznih vzorcev; vzorec za poročanje, kakor je naveden v odstavku 1(b)

                                       Vrsta krme (živalske vrste in kategorije)

                                       Odkrita snov

                                       Odkrita vrednost

                                       Razlog kršitve (2)

                                       Izvedeni ukrep

                                 Pristojni organ mora navesti:

                                       —

                                       skupno število testiranih vzorcev;

                                       —

                                       imena preiskovanih snovi;

                                       —

                                       uporabljene analizne metode;

                                       —

                                       meje zaznavnosti.

      (1)  UL L 268, 18.10.2003, str. 29.

      (2)  Razlog za prisotnost nedovoljene snovi v krmi, kakor je bilo ugotovljeno po preiskavi, ki jo je opravil pristojni organ.
   PRILOGA III
   Omejitve proizvodnje in uporabe posamičnih krmil živalskega izvora
   Ne glede na člene 3 do 13 in 15 Direktive 95/53/ES bi morale države članice v letu 2005 izvesti usklajen program nadzora, da bi ugotovile, ali so bile omejitve proizvodnje in uporabe posamičnih krmil živalskega izvora upoštevane.
   Zlasti zato, da bi zagotovili učinkovito izvajanje prepovedi krmljenja nekaterih živali s predelanimi živalskimi beljakovinami, kakor določa Priloga IV k Uredbi (ES) št. 999/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o pravilih za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij (1), morajo države članice izvajati poseben program nadzora, ki temelji na ciljnih preverjanjih. V skladu s členom 4 Direktive 95/53/ES mora navedeni program nadzora temeljiti na strategiji, ki izhaja iz tveganj ter vključuje vse proizvodne faze in vse vrste prostorov, v katerih krmo proizvajajo, z njo rokujejo in upravljajo. Države članice morajo posebno pozornost usmeriti na opredelitev meril, ki so lahko povezana s tveganjem. Ponder, določen za vsako merilo, mora biti sorazmeren s tveganjem. Pogostnost inšpekcijskega nadzora in število vzorcev, analiziranih v prostorih, se mora ujemati z vsoto ponderjev, ki so določeni za navedene prostore.
   Pri oblikovanju programa nadzora je treba upoštevati naslednje okvirne prostore in merila:

               Prostori

               Merila

               Ponder

               Obrati za proizvodnjo krme

               Obrati za proizvodnjo krme z dvojno proizvodno linijo za krmno mešanico za prežvekovalce in krmno mešanico za neprežvekovalce z vsebnostjo prepovedanih živalskih beljakovin, ki so predmet odstopanja
               Obrati za proizvodnjo krme, za katere so že ugotovili kršitve ali zanje obstaja tak sum
               Obrati za proizvodnjo krme z velikim obsegom uvožene krme z visoko vsebnostjo beljakovin, kakor so ribja moka, sojina moka, koruzna moka z glutenom in beljakovinski koncentrati
               Obrati za proizvodnjo krme z velikim obsegom proizvedene krmne mešanice
               Tveganje navzkrižne kontaminacije, ki je posledica notranjih operativnih postopkov (določitev silosov, preverjanje dejanske ločenosti proizvodnih linij, nadzor sestavin, notranjega laboratorija, postopkov vzorčenja)

               Mejne kontrolne točke in druge vstopne točke v Skupnost

               Velik/majhen obseg uvoza krme
               Krma z visoko vsebnostjo beljakovin

               Kmetije

               Domače mešalne naprave za uporabo predelanih živalskih beljakovin, ki so predmet odstopanja
               Kmetije s prežvekovalci in drugimi vrstami (tveganje navzkrižnega krmljenja
               Kmetije, ki kupujejo krmo v razsutem stanju

               Trgovci

               Skladišča in vmesno skladiščenje krme z visoko vsebnostjo beljakovin
               Velik obseg trgovine s krmo v razsutem stanju
               Trgovci s krmno mešanico, proizvedeno v tujini

               Premične mešalne naprave

               Mešalne naprave za proizvodnjo krme za prežvekovalce in neprežvekovalce
               Mešalne naprave, za katere so že ugotovili kršitve ali zanje obstaja tak sum
               Mešalne naprave, ki vključujejo krmo z visoko vsebnostjo beljakovin
               Mešalne naprave z velikim obsegom proizvedene krme
               Mešalne naprave, ki jih uporablja večje število kmetij, vključno s kmetijami, ki imajo prežvekovalce

               Prevozna sredstva

               Vozila, ki se uporabljajo za prevoz predelanih živalskih beljakovin in krme
               Vozila, za katera so že ugotovili kršitve ali zanje obstaja tak sum

         Namesto teh okvirnih prostorov in meril lahko države članice pošljejo Komisiji svojo oceno tveganja pred 31. marcem 2005.
   Vzorčenje mora biti usmerjeno na serije ali primere, v katerih je najbolj verjetna navzkrižna kontaminacija s prepovedanimi predelanimi beljakovinami (prva serija po prevozu krme, ki vsebuje živalske beljakovine, prepovedane za to serijo, tehnične težave ali spremembe proizvodnih linij, spremembe skladiščnih prostorov ali silosov za snovi v razsutem stanju).
   V letu 2005 se morajo države članice posvetiti analizi pulpe sladkorne pese in posamičnim uvoženim krmilom.
   Najmanjše število inšpekcijskih nadzorov na leto v državi članici mora biti 10 na 100 000 ton proizvedene krmne mešanice. Najmanjše število uradnih vzorcev na leto v državi članici mora biti 20 na 100 000 ton proizvedene krmne mešanice. Do odobritve drugih ustreznih metod je treba za analizo vzorcev uporabljati mikroskopske identifikacije in ocene, kakor je opredeljeno v Direktivi Komisije 2003/126/ES z dne 23. decembra 2003 o analitski metodi za določanje sestavin živalskega izvora pri uradnem nadzoru krme (2). Vsakršno prisotnost prepovedanih sestavin živalskega izvora v krmi je treba obravnavati kot kršitev prepovedi krmljenja.
   Rezultate programov nadzora je treba sporočiti Komisiji in pri tem uporabiti naslednje vzorce.
   Povzetek pregledov v zvezi z omejitvami krmljenja s krmo živalskega izvora (krmljenje s prepovedanimi predelanimi živalskimi beljakovinami)
   A.   Dokumentirani inšpekcijski nadzor

               Faza

               Število inšpekcijskih nadzorov, vključno s preverjanjem prisotnosti predelanih živalskih beljakovin

               Število kršitev na podlagi pregleda dokumentov itd., in ne na podlagi laboratorijskega testiranja

               Uvoz posamičnih krmil

               Skladiščenje posamičnih krmil

               Obrati za proizvodnjo krme

               Domače mešalne naprave / premične mešalne naprave

               Posredniki za krmo

               Prevozna sredstva

               Kmetije z neprežvekovalci

               Kmetije s prežvekovalci

               Drugo: …………………….

   B.   Vzorčenje in testiranje posamičnih krmil ter krmnih mešanic zaradi predelanih živalskih beljakovin

               Prostori

               Število uradnih vzorcev, testiranih na živalske beljakovine

               Število neustreznih vzorcev

               Prisotnost predelanih živalskih beljakovin iz kopenskih živali

               Prisotnost predelanih živalskih beljakovin iz rib

               Posamična krmila

               Krmna mešanica

               Posamična krmila

               Krmna mešanica

               Posamična krmila

               Krmna mešanica

               za prežvekovalce

               za neprežvekovalce

               za prežvekovalce

               za neprežvekovalce

               za prežvekovalce

               za neprežvekovalce

               Ob uvozu

               Obrati za proizvodnjo krme

               Posredniki / skladiščenje

               Prevozna sredstva

               Domače mešalne naprave / premične mešalne naprave

               Na kmetiji

               Drugo: ………….

   C.   Povzetek prepovedanih predelanih živalskih beljakovin v vzorcih krme, namenjene za prežvekovalce

               Mesec odvzema vzorca

               Vrsta, stopnja in izvor kontaminacije

               Uporabljene sankcije (ali drugi ukrepi)

               1

               2

               3

               4

               5

               …

      (1)  UL L 147, 31.5.2001, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 214/2005 (UL L 37, 10.2.2005, str. 9).

      (2)  UL L 339, 24.12.2003, str. 78.
   PRILOGA IV
   Posamezni rezultati vseh vzorcev (ustreznih in neustreznih) v zvezi z vsebnostjo bakra in cinka v krmni mešanici za prašiče

               Vrsta krmne mešanice (živalske kategorije)

               Elementi v sledovih (baker ali cink)

               Najdena količina (mg/kg popolne krmne mešanice)

               Razlog za prekoračitev največje vsebnosti (1)

               Izvedeni ukrep

      (1)  Kakor je bilo ugotovljeno po preiskavi, ki jo je opravil pristojni organ.


title: Priporočilo Sveta z dne 10. februarja 2009 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2007

text:
               11.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 40/37

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 10. februarja 2009
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2007
   (2009/114/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu AKP-EGS, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju (1), kakor je bil spremenjen s Sporazumom podpisanim v Luxembourgu 25. junija 2005 (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma (3) o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru finančnega protokola k Sporazumu o partnerstvu AKP-EGS (v nadaljevanju „Notranji sporazum“), s katerim je bil med drugim ustanovljen deveti Evropski razvojni sklad (deveti ERS), in zlasti člena 32(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 27. marca 2003, ki se uporablja za deveti Evropski razvojni sklad (4), in zlasti členov 96 do 103 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi devetega ERS na dan 31. decembra 2007 ter poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2007, skupaj z odgovori Komisije (5) –
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje devetega ERS v skladu s členom 32(3) Notranjega sporazuma.

               (2)

               Komisija je dejavnosti devetega ERS v proračunskem letu 2007 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti devetega ERS za proračunsko leto 2007.

      V Bruslju, 10. februarja 2009

            Za Svet

            Predsednik

         M. KALOUSEK

      (1)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (2)  UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

      (3)  UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

      (4)  UL L 83, 1.4.2003, str. 1.

      (5)  UL C 286, 10.11.2008, str. 273.


title: Recommendation for a Council opinion in accordance with the third paragraph of Article 9 of Council Regulation (EC) No 1466/97 of 7 July 1997 On the updated convergence programme of Sweden, 2006-2009

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0192

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 13.2.2007SEC(2007) 192 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Švedske, 2006–2009(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSplošno ozadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Švedske je bil predložen decembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 8. februarja 1999. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.Ozadje ocene dopolnitve programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev konvergenčnega programa Švedske, predloženo 7. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem konvergenčnem programu naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa), ter3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz novembra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostGospodarska uspešnost Švedske je bila v zadnjih desetih letih na splošno na visoki ravni. Realna rast BDP je bila višja kot v euroobmočju. Takšno rast so zaznamovali znaten razvoj produktivnosti in prispevki neto izvoza k rasti. Presežek tekočega računa je stalno naraščal. Stopnja brezposelnosti je nižja kot v euroobmočju in se je še znižala, čeprav za domače razmere še vedno velja za visoko. Stopnja vključenosti na trgu dela je razmeroma visoka. Inflacija je nizka, kar odraža verodostojno monetarno politiko, ki temelji na ciljnih stopnjah inflacije. Kot tudi drugje, so se realne in minimalne obrestne mere znižale. Stanje javnih financ, ki jih urejajo pravila nacionalnega okvira, je trdno in kaže na povprečni presežek proračuna, ki je na splošno v skladu s ciljem nacionalnega presežka 2 % skozi cikel. Splošni delež bruto javnega dolga se je postopno znižal in je trenutno precej pod mejno vrednostjo 60 %.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 24. januarja 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa, ki zajema obdobje 2005–2009. Svet je mnenja, da je proračunski položaj na splošno zdrav in proračunska strategija zagotavlja dober zgled proračunskih politik, ki se izvajajo v skladu s Paktom stabilnosti in rasti.Švedska uporablja prehodno obdobje (ki se izteče spomladi 2007) za izvršitev odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o sektorski razvrstitvi pokojninskih shem, financiranih s skladi. Skladnost z odločitvijo Eurostata bo zmanjšala presežek za okrog 1 % BDP letno in povečala javni dolg za 0,5 odstotne točke.Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz novembra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Švedske, ki ga je popravila nova vlada in ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 28. novembra 2006. Nacionalni program reform Švedske kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: potrebo po visoki stopnji vključenosti v trg dela in opravljenih urah kot tudi spodbujanje na znanju temelječega gospodarstva z okoljsko učinkovitimi proizvodnimi procesi.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku [2] iz decembra 2006) je pokazala, da Švedska zelo dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform. Stabilno usmerjen makroekonomski okvir je ustrezen in vodi k dobrim rezultatom. Vložilo se je ogromno truda, da bi okrepili spodbude za delo. Potrebni so dodatni ukrepi za izboljšanje konkurenčnosti storitev.Glede na opravljen napredek se Švedsko spodbuja, da se usmeri tudi na naslednja področja: ureditveni ukrepi za izboljšanje konkurenčnosti, sistem presoje vpliva, boljša ureditev, ponudba delovne sile in opravljene ure, stopnja zaposlenosti priseljencev in mladih ter ponovno vključevanje ljudi, ki so na bolniškem dopustu.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna meja in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Švedske, 2006–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Svet je [27. februarja 2007] proučil dopolnitev konvergenčnega programa Švedske, ki zajema obdobje 2006–2009.5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP spustila s 4 % v letu 2006 na povprečno 3 % v ostalem programskem obdobju, čeprav bo še naprej blizu svojega potenciala. Zdi se, da ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti, pri čemer bo rast v letu 2006 verjetno celo višja. Videti je, da so v programu tudi napovedi glede inflacije stvarne.6.  Za leto 2006 je bil javnofinančni presežek v jesenski napovedi služb Komisije leta 2006 ocenjen na 2,8 % BDP, pri čemer je bila napoved iz predhodne dopolnitve konvergenčnega programa 0,9 % BDP. Razlika odraža predvsem bazni učinek presežka, ki je veliko višji, kot se je pričakovalo v letu 2005. Na podlagi razpoložljivih podatkov o denarnih tokovih se zdi, da bo presežek v letu 2006 zaradi nižjih primarnih odhodkov in višjih davčnih prihodkov verjetno višji kot so predvidele službe Komisije.7.  Dopolnitev programa potrjuje, da povprečni presežek proračuna v višini 2 % BDP skozi cikel ostaja ključno proračunsko pravilo, ki ga podpirajo tudi večletne zgornje meje odhodkov. Vlada bo spomladi 2007 z zakonom o finančni politiki ponovno ocenila sedanji cilj javnofinančnega presežka ter pri tem upoštevala odločitev Eurostata o razvrstitvi pokojninskih sistemov, ki se financirajo iz drugega stebra[6]. Po izteku prehodnega obdobja za izvajanje te odločitve (spomladi 2007) bo presežek nižji za približno 1 % BDP letno in bruto javni dolg v razmerju do BDP bo popravljen navzgor za okoli 0,5 % BDP. Proračunska strategija, predstavljena v dopolnitvi, predvideva padec presežka v letu 2007 (s 3 % BDP v letu 2006 na 2,4 %), ki mu bo sledilo postopno povečanje (do 3,1 % v letu 2009); razvoj primarnega presežka bo podoben. Tako delež odhodkov kot prihodkov v razmerju do BDP se skozi vse programsko obdobje postopoma znižujeta. Strategija se do določene mere osredotoča na konec programskega obdobja, pri čemer se znatna znižanja davkov v letu 2007 samo delno financirajo. V primerjavi s prejšnjo posodobitvijo je načrtovani razvoj presežka (začetno zmanjšanje, ki mu sledi postopno povečanje) podoben, vendar z višjim neto položajem glede posojanja skozi vse programsko obdobje.8.  Načrtuje se, da bo strukturni presežek (tj. ciklično prilagojeni presežek brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, ostal večji od 2 % BDP skozi vse programsko obdobje. Kot v predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa je srednjeročni cilj za proračunski položaj, določen v programu, enak zgoraj omenjenemu cilju povprečnega proračunskega presežka v višini 2 % BDP skozi gospodarski cikel (tj. v strukturnem smislu), ki se ga s programom načrtuje ohraniti v celotnem programskem obdobju. Ker srednjeročni cilj znatno presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Poleg tega srednjeročni cilj znatno presega tistega, ki je predviden za delež dolga in povprečno dolgoročno rast potencialnega proizvoda.9.  Tveganja za proračunske napovedi v programu so po letu 2007 na splošno videti uravnotežena. Zdi se, da makroekonomski obeti in napovedi glede davčnih prihodkov odražajo verjetne predpostavke, kljub določeni negotovosti v zvezi s prihodnjo uspešnostjo davkov od kapitalskih dobičkov. Ciljne odhodke podpirajo dobri rezultati, doseženi na podlagi zgoraj omenjene zgornje meje odhodkov.10.  Glede na to oceno tveganja se zdi, da proračunska naravnanost v programu zadostuje, da se srednjeročni cilj programa ohrani skozi vse programsko obdobje, kakor je predvideno v programu. Poleg tega zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja, 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Vendar obstaja tveganje, da se bo naravnanost davčne politike, ki jo določa program, v letu 2007, ko se pričakuje nadaljevanje dobrih gospodarskih razmer, izkazala za prociklično. To ne bi bilo v skladu s Paktom stabilnosti in rasti.11.  Ocenjuje se, da se je bruto javni dolg v letu 2006 zmanjšal na 46,5 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju še nadaljnje znižal za okoli 13,5 odstotne točke.12.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva na Švedskem je nižji od povprečja EU, saj naj bi se odhodki za pokojnine glede na delež BDP dolgoročno razmeroma ustalili, na kar vpliva reforma pokojninskega sistema, zaradi katere se bodo odhodki občutno zmanjšali. Začetno proračunsko stanje z visokim primarnim presežkom prispeva k zmanjšanju bruto javnega dolga in akumulaciji sredstev. Ohranjanje zdravih javnih financ z načrtovanimi nadaljnjimi presežki bi prispevalo tudi k omejevanju tveganj za vzdržnost javnih financ. Na splošno se zdi, da je Švedska izpostavljena nizkemu tveganju kar zadeva vzdržnost javnih financ.13.  Konvergenčni program vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz novembra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja nekatere sistematske informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, proračunske napovedi upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v konvergenčnem programu, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Oba programa predvidevata zlasti izvajanje ukrepov za povečanje ponudbe delovne sile.14.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.15.  Kar zadeva zahtevo po podatkih, določeno v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program nekatere pomanjkljivosti glede obveznih in neobveznih podatkov[7].Splošni zaključek je, da je srednjeročni proračunski položaj na splošno zdrav in proračunska strategija zagotavlja dober zgled proračunskih politik v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Vendar je pomembno zagotoviti, da se poslabšanje strukturnega proračunskega položaja v letu 2007, ki je povezano s strukturnimi reformami, katerih namen je spodbuditi višjo stopnjo vključenosti v trg dela, ne bo preneslo na naslednja leta.  Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | KP dec. 2006 | 2,7 | 4,0 | 3,3 | 3,1 | 2,7 |COM nov. 2006 | 2,7 | 4,0 | 3,3 | 3,1 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 2,4 | 3,1 | 2,8 | 2,3 | ni podatkov |Inflacija po HICP2 (%) | KP dec. 2006 | 1,3 | 1,9 | 2,2 | 1,5 | 1,9 |COM nov. 2006 | 0,8 | 1,5 | 1,6 | 1,8 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 1,5 | 1,5 | 2,0 | 2,0 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP dec. 20063 | -0,7 | 0,0 | 0,3 | 0,3 | 0,3 |COM nov. 20067 | -0,5 | 0,2 | 0,5 | 0,6 | ni podatkov |KP dec. 20053 | -0,4 | -0,1 | 0,1 | -0,1 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP dec. 2006 | 3,0 | 3,0 | 2,4 | 2,7 | 3,1 |COM nov. 2006 | 3,0 | 2,8 | 2,4 | 2,5 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 1,6 | 0,9 | 1,2 | 1,7 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | KP dec. 2006 | 4,6 | 4,5 | 4,1 | 4,2 | 4,6 |COM nov. 2006 | 4,6 | 4,5 | 4,1 | 4,3 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 3,2 | 2,5 | 3,0 | 3,6 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP dec. 20063 | 3,4 | 3,0 | 2,2 | 2,5 | 3,0 |COM nov. 2006 | 3,3 | 2,7 | 2,1 | 2,1 | ni podatkov |KP dec. 20053 | 1,8 | 0,9 | 1,1 | 1,7 | ni podatkov |Strukturni saldo4 (v % BDP) | KP dec. 20065 | 3,0 | 3,0 | 2,2 | 2,5 | 3,0 |COM nov. 20066 | 2,9 | 2,7 | 2,1 | 2,1 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 1,8 | 0,9 | 1,1 | 1,7 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP dec. 2006 | 50,3 | 46,5 | 41,5 | 37,4 | 33,0 |COM nov. 2006 | 50,4 | 46,7 | 42,6 | 38,7 | ni podatkov |KP dec. 2005 | 50,9 | 49,4 | 47,8 | 46,0 | ni podatkov |Opombe: 1Proračunske napovedi ne upoštevajo vpliva odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi pokojninskih shem, financiranih s skladi, ki jo je treba izvesti do objave obvestila iz spomladi 2007. Z upoštevanjem tega učinka bi javnofinančni saldo v skladu z dopolnitvijo programa znašal 2,0 % BDP v letu 2005, 2,0 % v letu 2006, 1,3 % v letu 2007, 1,6 % v letu 2008 in 2,0 % v letu 2009, medtem ko bi bruto javni dolg znašal 50,9 % BDP v letu 2005, 47,0 % v letu 2006, 42,0 % v letu 2007, 37,9 % v letu 2008 in 33,5 % v letu 2009. 2Podatki KP v zvezi z inflacijo se ocenijo na podlagi primerjave december–december, medtem ko podatki Komisije predstavljajo letno povprečje. To pojasni razliko med podatki Komisije in podatki HICP za leti 2005 in 2006. Poleg tega program predvideva, da bo HICP v letih 2008 in 2009 sledil UND1X (nacionalni indeks cen življenjskih potrebščin brez sprememb posrednih davkov, subvencij in odhodkov za obresti pri potrošniških posojilih). Vendar se pričakuje, da bo v letu 2007 HICP za 0,5 odstotne točke višji od inflacije po UND1X, pri čemer se poudarja padec inflacije po HICP v letu 2008, kot je napovedano v programu. 3 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 4 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,4 % BDP v letu 2005; zmanjševanje primanjkljaja). 6Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (0,4 % BDP v letu 2005; zmanjševanje primanjkljaja). 7 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 2,6 %, 3,2 %, 3,1 % in 3,0 % v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Glej sporočili za javnost Eurostata št. 30/2004 z dne 2. marca 2004 in št. 117/2004 z dne 23. septembra 2004.[7] Med manjkajoče zahtevane podatke spadajo med drugim nekateri deflatorji, davčna obremenitev in rast ustreznih tujih trgov.


title: Priporočilo št. U1 z dne 12. junija 2009 o zakonodaji, ki se uporablja za brezposelne osebe, ki opravljajo poklicno ali gospodarsko dejavnost s krajšim delovnim časom v državi članici, ki ni država stalnega prebivališča (Besedilo velja za EGP in za sporazum ES/Švica)

text:
               24.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 106/49

         PRIPOROČILO št. U1
   z dne 12. junija 2009
   o zakonodaji, ki se uporablja za brezposelne osebe, ki opravljajo poklicno ali gospodarsko dejavnost s krajšim delovnim časom v državi članici, ki ni država stalnega prebivališča
   (Besedilo velja za EGP in za sporazum ES/Švica)
   2010/C 106/15
   UPRAVNA KOMISIJA ZA KOORDINACIJO SISTEMOV SOCIALNE VARNOSTI –
   ob upoštevanju člena 72(a) Uredbe (ES) št. 883/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (1), v skladu s katerim je Upravna komisija pristojna za obravnavo vseh vprašanj v zvezi z uporabo ali razlago, ki izhajajo iz določb Uredbe (ES) št. 883/2004 in Uredbe (ES) št. 987/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES) št. 883/2004 o koordinaciji sistemov socialne varnosti (2),
   ob upoštevanju člena 11(3)(a) in člena 16(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 in člena 18 Uredbe (ES) št. 987/2009,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Če so osebe, ki stalno prebivajo na ozemlju države članice, v skladu z zakonodajo, ki se zanje uporablja, upravičene do prejemanja dajatev za brezposelnost, je treba dovoliti, da opravljajo poklicno ali gospodarsko dejavnost s krajšim delovnim časom na ozemlju druge države članice in da imajo hkrati še naprej pravico do dajatev za brezposelnost, ki jih zagotovi država, v kateri stalno prebivajo.

               (2)

               V takšnih okoliščinah je treba določiti zakonodajo, ki se uporablja za takšne osebe v skladu s členom 11 Uredbe (ES) št. 883/2004, da se prepreči morebitna kolizija zakonov.

               (3)

               V skladu s členom 11(2) navedene uredbe se šteje, da osebe, ki prejemajo denarne dajatve zaradi svoje dejavnosti zaposlene ali samozaposlene osebe ali kot njeno posledico, opravljajo navedeno dejavnost.

               (4)

               V skladu s členom 11(3)(a) navedene uredbe za osebe, ki opravljajo dejavnost zaposlene ali samozaposlene osebe v državi članici, velja zakonodaja navedene države članice.

               (5)

               Zaradi oseb iz uvodne izjave 1 zgoraj je zaželeno, da za takšne osebe še naprej velja zakonodaja države njihovega stalnega prebivališča v zvezi s plačilom prispevkov na podlagi njihove poklicne ali gospodarske dejavnosti in z dodelitvijo dajatev.

               (6)

               Člen 16(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 dovoljuje državam članicam, da določijo izjeme od členov 11 do 15 navedene uredbe.
               V skladu s pogoji iz člena 71(2) Uredbe (ES) št. 883/2004 –

         PRIPOROČA PRISTOJNIM SLUŽBAM IN NOSILCEM:

               1.

               Pristojni organi zadevnih držav članic sklenejo ali zahtevajo, da organi, ki jih imenujejo ti pristojni organi, sklenejo sporazume v skladu s členom 16(1) Uredbe (ES) št. 883/2004 pod naslednjimi pogoji:
               Sporazumi morajo določati, da za osebe, ki prejemajo dajatev za brezposelnost v svoji državi stalnega prebivališča in hkrati opravljajo poklicno ali gospodarsko dejavnost s krajšim delovnim časom v drugi državi članici, v zvezi s plačilom prispevkov in dodelitvijo dajatev velja izključno zakonodaja prve države.
               Nosilec, ki zagotovi dajatev za brezposelnost v državi stalnega prebivališča zadevne osebe, obvesti nosilca, ki ga imenuje pristojni organ navedene države, o kakršni koli poklicni ali gospodarski dejavnosti s krajšim delovnim časom, ki jo zadevna oseba opravlja v drugi državi članici.
               Ta nosilec takoj obvesti nosilca, ki ga imenuje pristojni organ države članice, na ozemlju katere zadevna oseba opravlja dejavnost s krajšim delovnim časom, da za osebo še vedno velja zakonodaja države članice stalnega prebivališča.

               2.

               V skladu s temi sporazumi se uporabljajo upravni postopki iz členov 19 do 21 Uredbe (ES) št. 987/2009.

               3.

               Sporazum, ki so ga sklenile države članice na podlagi Priporočila št. 18 z dne 28. februarja 1986 in je priložen temu priporočilu, še naprej velja v skladu z uredbama (ES) št. 883/2004 in (ES) št. 987/2009 ob upoštevanju točke 2 tega priporočila.

               4.

               To priporočilo se objavi v Uradnem listu Evropske unije. Uporablja se od dneva začetka veljavnosti Uredbe (ES) št. 987/2009.

            Predsednica Upravne komisije

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  UL L 166, 30.4.2004, str. 1.

      (2)  UL L 284, 30.10.2009, str. 1.

      PRILOGA
      Sporazum z dne 28. oktobra 1986 med Belgijo in Luksemburgom o določitvi zakonodaje, ki se uporablja za brezposelne osebe s stalnim prebivališčem v eni od držav, v kateri prejemajo dajatve za brezposelnost, medtem ko v drugi državi delajo s krajšim delovnim časom.


Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnjenem konvergenčnem programu Cipra, 2004–2008


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Španije za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Španije za leto 2016

text:
               18.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/7

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2016
   v zvezi z nacionalnim programom reform Španije za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Španije za leto 2016
   (2016/C 299/02)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Španijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016 (3). Španija bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da to priporočilo v celoti in pravočasno izvede.

               (2)

               Poročilo o državi za Španijo za leto 2016 je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Španije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 14. julija 2015, in doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Komisija je 8. marca 2016 predstavila rezultate poglobljenega pregleda. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Španiji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Zlasti visoka zunanji in notranji dolg, tako javni kot zasebni, zaradi visoke brezposelnosti še vedno predstavljata šibko točko. Pomembni so ukrepi za zmanjšanje tveganja škodljivih učinkov na špansko gospodarstvo in zaradi njegove velikosti tudi širitve negativnih učinkov na ekonomsko in monetarno unijo. Kljub izboljšanju salda tekočega računa naj po napovedih neto zunanje obveznosti ne bi dosegle preudarnih ravni v kratkoročnem obdobju. Razdolževanje zasebnega sektorja je v teku, pri čemer ga delno podpirajo ugodni pogoji za rast, vendar so potrebe po razdolževanju velike, prav tako ostaja javni dolg visok. Španija je sprejela ukrepe v finančnem sektorju, pa tudi v okvirih, ki urejajo insolventnost podjetij in fizičnih oseb, vendar so potrebni dodatni ukrepi na področju inovacij in spretnosti ter v zvezi s skladnostjo s Paktom za stabilnost in rast.

               (3)

               Španija je 29. aprila 2016 predložila nacionalni program reform za leto 2016, 30. aprila 2016 pa program stabilnosti za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Za Španijo trenutno velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast. Španija v svojem programu stabilnosti za leto 2016 načrtuje v letu 2016 doseči ciljni nominalni primanjkljaj 3,6 % BDP, v letu 2017 pa 2,9 % BDP. Po načrtu naj bi čezmerni primanjkljaj torej odpravila eno leto pozneje, kot trenutno priporoča Svet, saj v letih 2014 in 2015 ni dosegla ciljev glede fiskalnega napora in nominalnega primanjkljaja. Da bi dosegla te cilje, mora uvesti stalno varčevanje v višini 0,4 % BDP na osrednji in regionalni ravni države, kar je napovedala kot odgovor na samostojno priporočilo Komisije z dne 9. marca 2016. Po načrtu naj bi primanjkljaj zatem upadal, dokler leta 2019 ne bi dosegel 1,6 % BDP. Vendar Španija srednjeročnega cilja uravnoteženega proračunskega položaja v strukturnem smislu po načrtih ne bo dosegla v časovnem obdobju programa stabilnosti. Zlasti naj bi se po napovedih preračunani strukturni saldo v letih 2016 in 2017 izboljšal le delno, in sicer na približno -2,5 % BDP, ter naj bi nato počasi upadel na -2,75 % BDP leta 2019. Delež javnega dolga v BDP se je v letu 2015 le malce znižal na 99,2 % BDP. Po pričakovanju naj bi v letih 2016 in 2017 rahlo upadel, v naslednjih dveh letih pa naj bi se upadanje pospešilo, tako da bi leta 2019 delež javnega dolga v BDP znašal 96 %, ko naj bi primarni saldo zabeležil presežek. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je za leti 2016 in 2017 verjeten, za poznejše obdobje pa nekoliko optimističen; potrdila ga je tudi španska neodvisna fiskalna institucija AIReF. Komisija v pomladanski napovedi za leto 2016 napoveduje primanjkljaj v višini 3,9 % BDP v letu 2016 in 3,1 % BDP v letu 2017, kar je nad nominalnimi cilji iz programa stabilnosti. Španija tako ne bo odpravila čezmernega primanjkljaja do leta 2016, kot ji je priporočil Svet. Tveganja, ki ogrožajo cilje glede primanjkljaja iz programa, večinoma izhajajo iz negotovosti, ki obkrožajo izvajanje varčevalnih ukrepov iz marca/aprila 2016. Ker naj bi se po napovedih strukturni primanjkljaj v obeh letih nekoliko povečal, fiskalni napor ni v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Svet na podlagi ocene programa stabilnosti in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 meni, da obstaja tveganje, da Španija ne bo izpolnila določb Pakta za stabilnost in rast. Zato so za zagotovitev skladnosti v letih 2016 in 2017 potrebni dodatni ukrepi.

               (6)

               V skladu s členom 10(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (5) bo Komisija redno spremljala izvajanje ukrepov, ki jih sprejme Španija kot odgovor na zadnje priporočilo Sveta na podlagi člena 126(7) PDEU. Komisija bo zato Svetu priporočila ustrezne ukrepe, ki jih je treba sprejeti v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem.

               (7)

               Od leta 2012 je Španija krepila svoj fiskalni okvir, da bi med drugim preprečila odklone in zagotovila skladnost vseh ravni sektorja države z zastavljenimi cilji glede primanjkljaja, dolga in odhodkov. Poleg tega je Španija sredi leta 2015 odobrila pravilo za (prostovoljno, od leta 2016 pa obvezno za večino regij) uporabo na regionalni ravni, da bi omejila rast odhodkov za zdravstveno varstvo in farmacevtske izdelke, novembra 2015 pa je bil podpisan sporazum med vlado in farmacevtsko industrijo, ki bi pomagal racionalizirati porabo za farmacevtske izdelke. Kljub temu je v letu 2015 večina regij, pa tudi sektor socialnega varstva, precej zaostajalo za zastavljenimi domačimi fiskalnimi cilji. Podsektorji sektorja država tako na centralni, regionalni kot lokalni ravni niso upoštevali pravila glede odhodkov iz zakona o stabilnosti, tako da se je rast odhodkov za farmacevtske izdelke v bolnišnicah še dodatno povečala, tudi če se ne upošteva učinek novih zdravljenj hepatitisa C.

               (8)

               Na področju javnih naročil ima Španija kakovostno zakonodajo, prav tako ima na voljo učinkovite postopke za pregled. Država si prizadeva za racionalizacijo javnih naročil, zlasti prek skupnih mehanizmov za javno naročanje. Vendar so med upravami še vedno razlike pri izvajanju javnih naročil, nezadostni nadzorni mehanizmi pa ovirajo pravilno izvajanje pravil javnega naročanja. Število domnevnih kršitev zakonodaje EU na področju javnih naročil, prijavljenih Komisiji v zadnjih letih, je razmeroma visoko. Poleg tega je špansko računsko sodišče poudarilo nekatere slabosti, kot so pogosta uporaba postopka s pogajanji brez objave, ponavljajoče se spremembe naročil, drobitev naročil v več manjših naročil ter nezadostna natančnost in jasnost razpisne dokumentacije ter upravnih odločitev.

               (9)

               Španija je dosegla precejšen napredek pri prestrukturiranju finančnega sektorja. Sprejela je zakon o reševanju bank, da bi okrepila njihovo upravljanje in zmanjšala nadzorne deleže bančnih skladov. Izvajanje načrtov za prestrukturiranje bank, ki so prejele državno pomoč, dobro napreduje. Banka Španije je dopolnila obstoječi računovodski režim za kreditne institucije in je sprejela nov okvir za SAREB, špansko podjetje za upravljanje s premoženjem. Nov okvir bo omogočil SAREB, da ustrezno obravnava ovire, in pomagal prilagoditi njegove politike razdolževanja verodostojnim tržnim predpostavkam.

               (10)

               Reforme trga dela v zadnjih letih so omogočile, da se zaposlovanje bolje odziva na rast, ponovno pa se ustvarjajo nova delovna mesta, k čemur pripomoreta tudi večja fleksibilnost in zmerna rast plač. Kolektivne pogodbe podpirajo ta trend, tudi zaradi panožnega dogovora, podpisanega junija 2015. Nedavno povečanje splošne zaposlenosti večinoma sloni na začasnih pogodbah, čeprav se počasi povečuje število novo podpisanih pogodb za nedoločen čas. Vendar so spodbude za novo zaposlovanje za nedoločen čas omejene, delež zaposlenih za določen čas pa ostaja med najvišjimi v Uniji, pri čemer imajo zaposleni za določen čas zelo malo možnosti, da bi se jim pogodbe spremenile v pogodbe za nedoločen čas. Kratko trajanje pogodb za določen čas omejuje spodbude za vlaganje v človeški kapital, kar ovira rast produktivnosti. Kljub naglemu upadanju brezposelnost ostaja zelo visoka, zlasti med mladimi, prav tako pa je zelo visoko njeno povprečno trajanje. Vztrajno visoka stopnja dolgotrajne brezposelnosti pomeni, da tveganja brezposelnosti postanejo trajna, kar negativno vpliva na delovne in družbene pogoje. Skoraj 60 % dolgotrajno brezposelnih je nizko izobraženih, zaradi česar bi morale ustrezne aktivne in pasivne politike trga dela in politike usposabljanja obravnavati prevladujoča neskladja znanj in spretnosti in preprečiti upadanje znanj in spretnosti v tej skupini. Interakcija z delodajalci med pripravo programov usposabljanja je še vedno šibka.

               (11)

               Učinkovitost aktivnih ukrepov trga dela in aktivacijskih ukrepov je močno odvisna od sposobnosti zavodov za zaposlovanje, da upravičencem ponudijo posamezniku prilagojeno pomoč. Izvajanje nedavnih reform aktivnih politik trga dela napreduje počasi, sposobnost državnih zavodov za zaposlovanje, da nudijo učinkovito, posamezniku prilagojeno svetovanje in pomoč pri iskanju zaposlitve, pa je še vedno omejena. Sodelovanje med regionalnimi državnimi zavodi za zaposlovanje in zasebnimi agencijami za posredovanje zaposlitev ostaja omejeno. Poleg tega se sodelovanje med zavodi za zaposlovanje in socialnimi službami razlikuje med posameznimi regijami, kar ovira zagotavljanje usklajene pomoči za tiste, ki so bolj oddaljeni od trga dela, zlasti za upravičence z minimalnim dohodkom. Med regijami obstajajo precejšnje razlike glede shem dohodkovne podpore, na primer glede ureditve izplačevanja, zahtev za upravičenost, kritja in primernosti, medtem ko težave pri prenosu socialnih transferjev ovirajo zaposlitveno mobilnost med regijami. Poleg tega so informacije o prehodu iz shem minimalnega dohodka na zaposlitev dokaj omejene. Španija trenutno pripravlja pregled nacionalnih in regionalnih shem dohodkovne podpore po državi, v katerem je zajela tako nacionalne kot regionalne ravni. Medtem ko je država sicer uvedla nekatere ukrepe, ostaja učinkovitost družinskih prejemkov in stanovanjskih dodatkov pri zmanjševanju revščine omejena, pomanjkanje ustreznih in cenovno dostopnih otroškega varstva in dolgotrajne oskrbe pa zlasti ženske odvrača od iskanja zaposlitve.

               (12)

               Vse hitrejše spremembe v sektorski sestavi zaposlenosti, katerim je Španija priča od leta 2008, spremljajo tudi vse večja neskladja glede znanj in spretnosti. Na splošno slaba znanja in spretnosti ovirajo prehod na dejavnosti z višjo dodano vrednostjo ter zavirajo rast produktivnosti. Kljub temu, da veliko ljudi pridobi terciarno izobrazbo, ponudba znanj in spretnosti ni dovolj usklajena s potrebami trga dela, poleg tega so stopnje zaposljivosti diplomantov, ki so nedavno pridobili terciarno izobrazbo, med najnižjimi v Evropi, pri čemer velik delež delovnih mest, ki jih ti diplomanti zasedajo, ne zahteva univerzitetne izobrazbe. Poleg tega ostaja sodelovanje med univerzami in podjetji šibko, kljub rahlemu izboljšanju v preteklih petih letih, h kateremu so delno pripomogle pobude za povečanje zastopanosti podjetij v upravnih odborih univerz. Slaba mobilnost akademikov, togost sistema upravljanja univerz in administrativne ovire, s katerimi se srečujejo uradi za prenos rezultatov raziskav (Oficinas de transferencia de resultados de investigación), skupaj tvorijo ovire za tesnejše sodelovanje.

               (13)

               Politika na področju raziskav in inovacij se v Španiji sooča s številnimi izzivi. Interakcija med javnimi in zasebnimi raziskavami je slaba. Intenzivnost raziskav in razvoja v Španiji (poraba za raziskave in razvoj glede na BDP) in inovativnost še vedno upadata, k čemur prispevajo tudi razmeroma nizko število inovativnih podjetij in omejene spodbude za sodelovanje med javnimi raziskavami in podjetji. Španija je pri večini kazalnikov poslovne inovativnosti pod povprečjem. Zlasti je pomembna vrzel pri porabi za intenzivnost raziskav in razvoja v primerjavi z Unijo kot celoto, saj se nanaša na naložbe zasebnega sektorja v raziskave in razvoj (0,6 % v Španiji v primerjavi z 1,3 % v Uniji kot celoti). V Španiji se tvegani kapital še vedno redko uporablja, zlasti v zagonski fazi. Slabo usklajevanje politik za raziskave in inovacije v Španiji ter regionalna razdrobljenost organov in programov za spodbujanje inovacijskih dejavnosti in sodelovanja med podjetji in znanostjo ustvarjata precejšnje izzive za podjetja, zlasti manjša. Slabo sodelovanje podjetij pri inovacijskih dejavnostih lahko kaže na pomanjkanje zmogljivosti črpanja ter inovacijam prijaznih okvirnih pogojev in spodbud. Kot je poudaril ERAC (Odbor za evropski raziskovalni prostor) v medsebojnem pregledu španskega sistema za raziskave in inovacije iz leta 2014, najuspešnejše sisteme javnih raziskovalnih ustanov podpirajo višje stopnje vrednotenja in odgovornosti, kot jih je mogoče najti v Španiji. V tem kontekstu javno institucionalno financiranje univerz in javnih raziskovalnih ustanov navadno ne temelji na uspešnosti na področju raziskav in inovacij, kar zmanjšuje spodbude za izboljšanje kakovosti in pomembnosti znanstvenih rezultatov.

               (14)

               Dejstvo, da so španska podjetja v povprečju majhna, pomaga razložiti trajno nizko produktivnost gospodarstva. Trdna rast v povezavi z izboljšavami človeškega kapitala, inovacijami, tehnologijo, dostopom do financiranja in učinkovitim pravosodnim sistemom bi lahko spodbudila skupno produktivnost. V letu 2015 so se poslovne investicije okrepile, k čemur so pripomogli dinamično povpraševanje, nizki stroški posojil in tekoča sanacija bilanc podjetniškega sektorja in gospodinjstev. Španija je sprejela različne ukrepe, da bi olajšala poslovno rast. Na primer nedavni zakon o financiranju podjetij naj bi olajšal dostop do financiranja za mala in srednja podjetja (MSP). Poleg tega je zdaj obvezna predhodna ocena potencialnega učinka nove zakonodaje na MSP. Vendar je postopek za ustanovitev podjetja in začetek nekaterih gospodarskih dejavnosti še vedno razmeroma dolg, prav tako je za to potrebno veliko število dovoljenj.

               (15)

               V Španiji obstajajo tudi precejšnje razlike v regulatornih praksah med regijami, vključno v zvezi s pridobivanjem licenc za podjetja, kar lahko ovira možnost podjetij za rast. Zakon o enotnosti trga si prizadeva za zmanjšanje ovir za dostop do gospodarskih dejavnosti in njihovo opravljanje po španskih regijah ter za izboljšanje ureditve. Lahko bi pomembno vplival na odpravo ovir za naložbe ter olajšal pridobitev dovoljenj za poslovanje, delovanje podjetij in njihovo rast. Izvajanje zakona o enotnosti trga zahteva polno sodelovanje vseh uprav. Vendar ga regionalne vlade v tretjem letu veljavnosti le počasi izvajajo. Podobno so tudi koristi reforme maloprodajnega sektorja iz leta 2014 odvisne od tega, ali bodo regionalne vlade sprejele potrebne izvedbene akte. Poleg tega bi odprava ovir za dostop do sektorja poklicnih storitev verjetno izboljšala produktivnost v drugih sektorjih, ki uporabljajo storitve tega sektorja. Z izjemo prenosa direktive o storitvah v špansko zakonodajo država ni pokazala nikakršnega napredka pri horizontalni reformi regulativnega okvira za regulirane poklice in poklicne dejavnosti, razen na področju certifikacije projektov s strani strokovnega odbora. Reforma, načrtovana v zaporednih nacionalnih programih reform, ni bila sprejeta. Namen te reforme je opredeliti poklice, ki zahtevajo registracijo v poklicni organizaciji, povečati preglednost in odgovornost poklicnih združenj, odpreti neupravičeno rezervirane dejavnosti in zaščititi enotnost trga pri dostopu do poklicnih storitev in njihovem opravljanju v Španiji.

               (16)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Španije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila program stabilnosti in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Španija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Španiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih od 1 do 4.

               (17)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih od 1 do 4 –

         PRIPOROČA, da Španija v obdobju 2016–2017 ukrepa tako, da:

               1.

               S sprejetjem potrebnih strukturnih ukrepov ter uporabo vseh izrednih prihodkov za zmanjševanje primanjkljaja in dolga zagotovi trajno odpravo čezmernega primanjkljaja v skladu z ustreznimi sklepi ali priporočili v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Na vseh ravneh sektorja država uvede orodja, določena v zakonu o fiskalnem okviru. Izboljša nadzorne mehanizme za javna naročila in usklajevanje politik javnih naročil na vseh ravneh sektorja država.

               2.

               Sprejme dodatne ukrepe za izboljšanje vključevanja na trg dela, tako da se osredotoči na posamezniku prilagojeno podporo in okrepi učinkovitost usposabljanj. Izboljša zmogljivosti regionalnih zavodov za zaposlovanje in okrepi njihovo koordiniranje z socialnimi službami. Odpravi vrzeli in razlike v shemah minimalnega dohodka ter izboljša sheme za družinsko podporo, vključno z izboljšanjem dostopa do kakovostnega otroškega varstva in dolgotrajne oskrbe.

               3.

               Sprejme dodatne ukrepe za izboljšanje pomembnosti terciarne izobrazbe na trgu dela, vključno z spodbudami za sodelovanje med univerzami, podjetji in raziskovalnimi ustanovami. Poveča financiranje javnih raziskovalnih ustanov in univerz na podlagi uspešnosti ter spodbuja investicije zasebnega sektorja v raziskave in inovacije.

               4.

               Pospeši izvajanje zakona o enotnosti trga na regionalni ravni. Poskrbi, da avtonomne regije izvedejo reformne ukrepe, sprejete za maloprodajni sektor. Sprejme načrtovano reformo na področju poklicnih storitev in združenj.

      V Bruslju, 12. julija 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  UL C 96, 11.3.2016, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007PC0214

Priporočilo za sklep Sveta o pristopu Bolgarije in Romunije h Konvenciji z dne 17. junija 1998, sestavljeni na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o prepovedi vožnje  /* KOM/2007/0214 končno - CNS 2007/0075 */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 25.4.2007COM(2007) 214 konč.2007/0075 (CNS)Priporočilo zaSKLEP SVETAo pristopu Bolgarije in Romunije h Konvenciji z dne 17. junija 1998, sestavljeni na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o prepovedi vožnje(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMAkt o pristopu Bolgarije in Romunije iz leta 2005[1] je uvedel poenostavljeni sistem za pristop Bolgarije in Romunije h konvencijam (in protokolom), ki so jih sklenile države članice na podlagi člena 34 PEU (prej člen K.3 PEU) ali člena 293 ES. Pogajanja in sklenitev, kot v preteklosti, posebnih pridružitvenih protokolov k tem konvencijam (ki bi zahtevali ratifikacijo 27 držav) niso več potrebni: člen 3(3) Akta določa preprosto, da Bolgarija in Romunija pristopita h tem konvencijam in protokolom na podlagi Akta o pristopu.Člen 3(3) in 3(4) Akta o pristopu določa, da Svet v ta namen sprejme sklep, s katerim določi datum začetka veljavnosti teh konvencij za Bolgarijo in Romunijo, ter sprejme vse potrebne prilagoditve h tem konvencijam, ki se zahtevajo zaradi pristopa teh dveh novih držav članic (ki v vsakem primeru vključujejo sprejetje konvencij v bolgarskem in romunskem jeziku, da so lahko te različice „enako verodostojne“). Svet sprejme sklep na podlagi priporočila Komisije po posvetovanju z Evropskim parlamentom.Priloga I k Aktu o pristopu vsebuje seznam sedmih konvencij in zadevnih protokolov na področju pravosodja in notranjih zadev.Seznam vključuje Konvencijo z dne 17. junija 1998, sestavljeno na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski Uniji, o prepovedi vožnje.Namen priporočila Komisije za sklep Sveta je prilagoditev navedene konvencije zaradi pristopa Bolgarije in Romunije v skladu s členom 3(4) Akta o pristopu.2007/0075 (CNS)Priporočilo zaSKLEP SVETAo pristopu Bolgarije in Romunije h Konvenciji z dne 17. junija 1998, sestavljeni na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o prepovedi vožnjeSVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji,ob upoštevanju Pogodbe o pristopu Bolgarije in Romunije,ob upoštevanju Akta o pristopu Bolgarije in Romunije (v nadaljnjem besedilu „Akt o pristopu“) in zlasti člena 3(4) Akta,ob upoštevanju priporočila Komisije[2],ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[3],ob upoštevanju naslednjega:1.  Konvencija z dne 17. junija 1998, sestavljena na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o prepovedi vožnje[4] (v nadaljnjem besedilu „Konvencija o prepovedi vožnje“) je bila podpisana v Luksemburgu dne 17. junija 1998 in še ni začela veljati.2.  Člen 3(3) Akta o pristopu določa, da Bolgarija in Romunija pristopita h konvencijam in protokolom, sklenjenim med državami članicami, iz Priloge I k Aktu o pristopu, ki med drugim zajema Konvencijo o prepovedi vožnje. Za Bolgarijo in Romunijo začnejo veljati na dan, ki ga določi Svet.3.  V skladu s členom 3(4) Akta o pristopu sprejme Svet vse prilagoditve navedenih konvencij in protokolov, ki so potrebne zaradi pristopa –SKLENIL:Člen 1Konvencija o prepovedi vožnje začne veljati za Bolgarijo in Romunijo na dan, ko začne veljati za prvotne države članice podpisnice.Člen 2Besedili Konvencije o prepovedi vožnje, sestavljeni v bolgarskem in romunskem jeziku ter priloženi k temu sklepu, sta verodostojni pod enakimi pogoji kot druga besedila te konvencije.Člen 3Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije .V Bruslju,Za SvetPredsednikPRILOGA Besedilo Konvencije z dne 17. junija 1998, sestavljene na podlagi člena K.3 Pogodbe o Evropski uniji, o prepovedi vožnje v bolgarskem in romunskem jeziku.[1] UL L 157, 2005, str. 203.[2] UL C […], […], str. […].[3] UL C […], […], str. […].[4] UL C 216, 10.7.1998, str. 1.


				|

		52013DC0376

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Finske za leto 2013 in mnenje Sveta o finskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2017 /* COM/2013/0376 final - 2013/ () */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Finske za leto 2013
in mnenje Sveta o finskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2017

SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je
26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo
strategijo za rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem
usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna
področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala
Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je
13. julija 2010 na podlagi predlogov Komisije sprejel
priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
zaposlovanja držav članic[5],
ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane,
naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in
politikah zaposlovanja.
(3)       Voditelji držav oziroma vlad
so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z
uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen
okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter
izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)       Svet je
6. julija 2012 sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim
reformnim programom Finske za leto 2012 in dal mnenje o dopolnitvi
finskega programa stabilnosti za obdobje 2011–2015.
(5)       Komisija je 28. novembra 2012
sprejela letni pregled rasti[6],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi
Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[7], v katerem je Finsko opredelila
kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.
(6)       Evropski svet je
14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje
finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje
rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne
konsolidacije, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu,
spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in
socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.
(7)       Komisija je 10. aprila 2013
objavila rezultate poglobljenega pregleda[8]
za Finsko, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU)
št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na
Finskem obstajajo makroekonomska neravnotežja, ki zahtevajo spremljanje in
ukrepanje politike. Stalno pozornost je treba namenjati zlasti občutnemu
poslabšanju stanja tekočega računa in šibkemu izvozu zaradi
industrijskega prestrukturiranja, pa tudi stroškovnim in nestroškovnim dejavnikom
konkurenčnosti.
(8)       Finska je
18. aprila 2013 predložila program stabilnosti za leto 2013, ki
zajema obdobje 2012–2017, in nacionalni reformni program za leto 2013. Programa
sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna
povezanost.
(9)       Na
podlagi ocene programa stabilnosti za leto 2013 v skladu z Uredbo
Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da ima Finska na splošno zdrave
javne finance ter da je z namenom približevanja srednjeročnemu
proračunskemu cilju sprejela ukrepe za povečanje prihodkov in nadzor
nad odhodki. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske
napovedi v programu, je verjeten. Napovedana rast za leto 2013 je podobna tisti
iz spomladanske napovedi Komisije, za leto 2014 pa je za 0,6 odstotne
točke višja kot v napovedi Komisije. Cilj proračunske strategije,
opisane v programu, je uravnotežiti finance centralne države in poskrbeti, da
se bo delež dolga centralne države v BDP do leta 2015 začel zmanjševati. V
programu je uvedena sprememba srednjeročnega proračunskega cilja z 0,5 %
na –0,5 %. Novi srednjeročni proračunski cilj je v skladu z
zahtevami Pakta za stabilnost in rast. V programu je predvideno, da bo država
dosegla srednjeročni proračunski cilj do leta 2014 in ga nato
ohranjala do leta 2017. Glede na (preračunani) strukturni saldo na podlagi
informacij iz programa država v letu 2012 ni dosegla tedaj zastavljenega
srednjeročnega proračunskega cilja, kakor tudi ne bo dosegla novega
cilja za leto 2013. V programu je napovedano izboljšanje (preračunanega)
strukturnega salda z –1 % BDP leta 2012 na –0,9 % BDP v letu 2013. Med
letoma 2014 in 2017 naj bi se ta delež gibal med –0,6 % in –0,7 % BDP.
Leta 2012 so se neto odhodki Finske povečali za 0,4 %, kar še vedno
ne presega veljavne referenčne vrednosti za odhodke. Zaradi negativne
realne rasti BDP v letu 2012 se ocenjuje, da manjša strukturna prilagoditev
zadošča. V letu 2013 se finski (preračunani) strukturni saldo
izboljšuje, neto odhodki države pa naj bi od referenčne vrednosti za
odhodke odstopali za samo 0,1 % BDP. Glede na obsežno negativno proizvodno
vrzel Finske se to zdi ustrezno. V skladu z napovedmi naj bi se finski
(preračunani) strukturni saldo v letu 2014 še naprej izboljševal in
dosegel –0,6 % BDP ter se s tem dovolj približal srednjeročnemu proračunskemu
cilju (glede na spomladansko napoved Komisije naj bi država leta 2014 ta cilj
že v celoti dosegla). Na splošno bi to pomenilo izpolnjevanje zahtev iz
preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast. Konsolidiran bruto dolg
sektorja države je leta 2012 znašal 53 % BDP in bo glede na napovedi iz
programa do konca programskega obdobja ostal pod 60 % BDP. V programu
je napovedano zmanjšanje ravni dolga v letih 2016 in 2017. Dolgoročna
vzdržnost je še vedno največji izziv za fiskalno politiko. Zaradi vpliva,
ki ga bo imelo staranje prebivalstva na izdatke za pokojnine, zdravstveno
varstvo in dolgotrajno oskrbo, je bila ugotovljena vrzel v vzdržnosti, ki jo je
treba nenehno spremljati.
(10)     Rast produktivnosti v javnem
sektorju ni skladna z rastjo produktivnosti v širšem gospodarstvu, hkrati pa se
povečuje breme, povezano s staranjem prebivalstva. Določena so bila
načela za reformo strukture občin, vendar bodo združitve občin
še naprej prostovoljne, čeprav bodo na voljo finančne spodbude
centralne ravni države. Reforma sektorja socialnih in zdravstvenih storitev, ki
se trenutno izvaja, naj ne bi bistveno zmanjšala števila okrožij, v katerih je
organizirano zagotavljanje zdravstvenih storitev.
(11)     Izvedeni so bili ukrepi za
zmanjšanje brezposelnosti mladih in dolgotrajne brezposelnosti, med katerimi so
pobuda „jamstvo za mlade“, začasni program za mlade odrasle, namenjen
pridobivanju znanja in spretnosti, ter pilotni program za dolgotrajno
brezposelne. Dodatno je bila v letu 2013 v okviru „jamstva za mlade“ uvedena
finančna podpora za vajeništva, ki so dobrodošla zlasti glede na
pričakovano rast brezposelnosti. Navedene ukrepe je zdaj treba izvajati z
močnim poudarkom na izboljšanju ravni znanja in spretnosti ciljnih skupin
ter njihovega položaja na trgu dela. Povečati je treba delež zaposlenosti
starejših delavcev, da se bodo v prihodnje zagotovile vzdržne javne finance in
zadovoljilo povpraševanje po delovni sili. Obseg delovno sposobnega
prebivalstva na Finskem upada. Doseženi so bili dogovori o več ukrepih v
zvezi z možnostmi predčasne upokojitve, med drugim o zvišanju starostne
meje za delno upokojitev, ukinitvi možnosti predčasne upokojitve z malusi
ter zvišanju starostne meje za prehod iz brezposelnosti v upokojitev. Vendar pa
se pričakovana življenjska doba podaljšuje hitreje, kot je bilo predvideno
v pokojninski reformi iz leta 2005, in trenutna zakonsko predpisana
upokojitvena starost bi se lahko sčasoma izkazala za prenizko, da bi
omogočala dostojne pokojnine. Vlada se je v svojem programu zavezala, da
bo do leta 2025 dejansko upokojitveno starost povečala na 62,4 let,
kar pa je še vedno malo glede na pričakovano življenjsko dobo in
demografske izzive. Izvedba teh dogovorjenih ukrepov je še naprej
kratkoročna prednostna naloga.
(12)     Regulativne ovire v finskem
storitvenem sektorju so še vedno restriktivne, za maloprodajni ter druge
pomembne sektorje pa je značilna visoka tržna koncentracija. K uspešnemu
reševanju sedanjih težav naj bi prispevale predlagane spremembe zakona o
konkurenci v zvezi s prevladujočim položajem trgovcev z živili, cilji
programa za spodbujanje zdrave konkurence v smislu večjega nadzora nad tem
sektorjem ter odprava nepotrebnega omejevanja konkurence v veljavnih predpisih,
kot je zakonodaja o prostorskem načrtovanju in gradnji. K
učinkovitejši konkurenčni politiki in povečanju njenih splošni
koristi naj bi prispevala tudi združitev organa, pristojnega za konkurenco, in
agencije za varstvo potrošnikov. Tako nastali novi organ bo imel večji
proračun in širša pooblastila, ki bodo zajemala tudi nevtralnost
konkurence med zasebnimi in javnimi akterji. Zakonsko določene globe na
področju konkurence so na Finskem od nekdaj nizke, zato se v letu 2013
načrtuje izvedba raziskave, ki bo podlaga za nadaljnje reforme, usmerjene
v povečanje odvračilnega učinka teh glob.
(13)     Rast produktivnosti na Finskem
še naprej zaostaja za rastjo plač, mednarodna konkurenčnost pa se je
zmanjšala, na kar kaže tudi vse manjši izvozni tržni delež. Raven naložb v
raziskave, razvoj in inovacije je še naprej visoka, pri tem pa je
odločilno, kako učinkovito te raziskave privedejo do inovacij in nastanka
novih podjetij z visoko rastjo, ki lahko vstopijo na hitro rastoče izvozne
trge ter povečajo mednarodno konkurenčnost. Kratkoročno bi
morala Finska izvesti nedavno sprejete politike in ukrepe za izboljšanje
raziskovalnega in inovacijskega sistema, kot je na primer novi akcijski
načrt, ter na podlagi obstoječih vrednotenj in poročila o
napovedih za prihodnost, ki se trenutno pripravlja, po potrebi predlagati
dodatne reforme. Cene energentov in dela so bile opredeljene kot vhodne cene,
ki povečujejo stroške finskih proizvajalcev. Rast plač je bila v
zadnjih letih zmerna zaradi tristranskega dogovora o plačah, ki preneha
veljati v letu 2013. Zato je zaskrbljujoče, da socialni partnerji še niso
sklenili novega dogovora.
(14)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla obsežno analizo finske ekonomske politike. Ocenila je
program stabilnosti in nacionalni reformni program ter predstavila poglobljen
pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje
Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne
odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za
vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Finskem, ampak tudi
spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega
semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 5 spodaj.
(15)     Svet je ob upoštevanju te
ocene preučil finski program stabilnosti, njegovo mnenje[9] pa je izraženo zlasti v
priporočilu iz točke 1 spodaj.
(16)     Svet je ob upoštevanju
poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil
nacionalni reformni program Finske in njen program stabilnosti. Njegova
priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij so izražena v
priporočilih iz točk 3, 4 in 5 spodaj.
(17)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot
celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države
članice, katerih valuta je euro. Finska bi morala tudi zagotoviti, da se
ta priporočila izvedejo v celoti in pravočasno –
PRIPOROČA, naj Finska v obdobju
2013–2014 izvede naslednje ukrepe:
1.           Še naprej naj izvaja rasti
prijazno fiskalno politiko in ohranja trden fiskalni položaj, kakor je
predvidela v programu, ter zagotavlja doseganje srednjeročnega
proračunskega cilja do konca programskega obdobja. Še naprej naj izvaja
letne presoje obsega vrzeli v vzdržnosti, povezane s staranjem prebivalstva,
ter javnofinančne prihodke in odhodke prilagaja glede na dolgoročne
cilje in potrebe. Zagotovi naj stroškovno učinkovitost in vzdržnost
sistema dolgotrajne oskrbe ter večjo pozornost nameni preprečevanju,
rehabilitaciji in samostojnemu življenju.
2.           Zagotovi naj dosledno
izvajanje tekočih upravnih reform v zvezi s strukturo občin, da bi
dosegla večjo učinkovitost in prihranek stroškov pri zagotavljanju
javnih storitev, vključno s socialnimi in zdravstvenimi storitvami.
3.           Izvede naj dodatne ukrepe za
povečanje zaposlovanja starejših delavcev, vključno s povečanjem
njihove zaposljivosti in zmanjšanjem možnosti predčasnega umika s trga
dela, ter minimalno predpisano upokojitveno starost prilagodi glede na daljšo
pričakovano življenjsko dobo. Izvaja naj tekoče ukrepe za izboljšanje
položaja mladih in dolgotrajno brezposelnih na trgu dela ter pozorno spremlja
njihov učinek, pri čemer naj posebno pozornost nameni razvoju znanj
in spretnosti, ki se zahtevajo za razpisana delovna mesta.
4.           Z izvajanjem novega programa
za spodbujanje zdrave konkurence naj nadaljuje prizadevanja za krepitev konkurence
na proizvodnem in storitvenem trgu, zlasti v maloprodajnem sektorju.
5.           Okrepi naj nacionalno
zmogljivost za zagotavljanje inovativnih proizvodov in storitev ter podjetij z
visoko rastjo in še naprej izvaja diverzifikacijo industrije v smeri manj
energetsko intenzivnih sektorjev. V sedanjih razmerah nizke rasti naj podpre
usklajevanje realne rasti plač z rastjo produktivnosti, pri tem pa v
celoti upošteva vlogo socialnih partnerjev in ravna v skladu z nacionalnimi
praksami.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2013) 376 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 in P7_TA(2013)0053.
[5]               Sklep Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 123 final.
[9]               V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št.
1466/97.