               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 12.7.2022
            COM(2022) 342 final

            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o odobritvi začetka pogajanj v imenu Evropske unije o mednarodnem sporazumu o onesnaževanju s plastiko

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

                  Resolucija 5/14 z naslovom „Odprava onesnaževanja s plastiko: mednarodnemu pravno zavezujočemu instrumentu naproti“
                     1
                  , ki jo je skupščina Združenih narodov za okolje (UNEA) sprejela marca 2022, določa mandat za pogajanja medvladnega pogajalskega odbora o mednarodnem pravno zavezujočem instrumentu o onesnaževanju s plastiko, tudi v morskem okolju. Medvladni pogajalski odbor naj bi svoje delo zaključil do konca leta 2024, prvo srečanje pa naj bi potekalo leta 2022. UNEA lahko ta mandat po potrebi pravočasno podaljša.

               Resolucija 5/14 je bila sprejeta na podlagi vrste resolucij UNEA od leta 2014, pri čemer je UNEA 3 ključni mejnik, saj so države članice ZN podprle številne ukrepe za odpravo izpustov plastičnih odpadkov in mikroplastike v oceane ter ustanovitev ad hoc odprte strokovne skupine za morske odpadke in mikroplastiko, ki bi preučevala ovire za boj proti morskim odpadkom in mikroplastiki. Ad hoc strokovna skupina je svoje delo končala leta 2020. Opredelila je več možnosti za odziv na svetovno krizo onesnaževanja s plastiko, vključno z globalnim sporazumom o plastiki, ki ga je podprla večina udeležencev strokovne skupine, ki so zastopali skoraj vse regije. Oktobra 2021 je bilo objavljeno poročilo ZN z naslovom „Od onesnaževanja do rešitve: globalna ocena morskih odpadkov in onesnaževanja s plastiko“
                  2
               , katerega cilj je bil obvestiti UNEA 5.2 o obsegu in vidikih morskih odpadkov in onesnaževanja s plastiko na svetovni ravni.

               Po srečanju podobno mislečih držav, ki ga je leta 2020 gostila Evropska komisija, sta Peru in Ruanda v okviru UNEA 5 pripravila resolucijo za začetek pogajanj o novem mednarodnem sporazumu o onesnaževanju s plastiko. Več mednarodnih dogodkov, vključno z ministrsko konferenco o morskih odpadkih in onesnaževanju s plastiko, ki so jo leta 2021 gostili Nemčija, Ekvador, Vietnam in Gana, je prispevalo k povečanju zagona za sprejetje resolucije, na koncu pa je bila resolucija dokončno sprejeta s soglasjem.

                  Cilj tega priporočila je zagotoviti dosledno in učinkovito pogajalsko stališče Evropske unije (EU) na zasedanjih medvladnega pogajalskega odbora, da se izvedejo pogajanja o mednarodnem pravno zavezujočem instrumentu o onesnaževanju s plastiko in doseže njegova sklenitev.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Začetek pogajanj o mednarodnem sporazumu o plastiki je ključni dosežek zelenega dogovora Evropske unije, tj. akcijskega načrta za krožno gospodarstvo
                     3
                  , ter je povezan s precejšnjim številom politik in zakonodajo EU, vključno z varstvom morskega in obalnega okolja, zlasti z okvirno direktivo o morski strategiji
                     4
                  . Zato je bilo zagotavljanje mednarodnega sporazuma o plastiki, ki se spoprijema z onesnaževanjem s plastiko pri viru, namesto da uvaja drage in ne povsem učinkovite rešitve tik pred izpustom, ena od ključnih okoljskih prednostnih nalog Unije v zadnjih nekaj letih za ukrepanje na svetovni ravni.

                  To izhaja iz nedavnih namenskih in naprednih pobud politike in zakonodaje Unije o plastiki
                     5
                  . Leta 2018 je bil v strategiji za plastiko
                     6
                  , ki je del akcijskega načrta za krožno gospodarstvo
                     7
                  , določen načrt za varstvo našega okolja ter zmanjšanje morskih odpadkov, emisij toplogrednih plinov in naše odvisnosti od uvoženih fosilnih goriv.
                     8
                   Konkretni ukrepi v zvezi s plastiko vključujejo vpliv nekaterih plastičnih proizvodov na okolje
                     9
                  , plastiko za enkratno uporabo
                     10
                  , vlogo plastike v krožnem gospodarstvu
                     11
                  , zahteve za okoljsko primerno zasnovo in označevanje
                     12
                  , plastiko in odpadno embalažo
                     13
                   ter prihodnje pobude za namerno dodano in nenamerno sproščeno mikroplastiko
                     14
                  . V strategiji je bil analiziran tudi potencial za izkoriščanje globalnih ukrepov, pri čemer je bila (med drugim) opredeljena potreba po razvoju mednarodnih standardov za povečanje zaupanja industrije v kakovost plastike, ki jo je mogoče reciklirati, ali reciklirane plastike. V zvezi s pošiljkami odpadkov je v njej opozorjeno, da je pomembno zagotoviti, da se vsa plastika, poslana za recikliranje v tujino, obravnava in obdela pod pogoji, podobnimi tistim, ki se uporabljajo v EU, pri čemer je treba podpreti ukrepe na področju ravnanja z odpadki v skladu z Baselsko konvencijo in razviti sistem EU za certificiranje obratov za reciklažo. V strategiji je izpostavljeno tudi, da so potrebna prizadevanja industrije po vsem svetu, da bi se spodbudila uporaba plastike, ki jo je mogoče reciklirati, in reciklirane plastike.

                  Komisija bo v okviru akcijskega načrta za krožno gospodarstvo predlagala tudi obvezne zahteve za vsebnost recikliranih materialov in ukrepe za zmanjšanje količine odpadkov za ključne proizvode, kot so embalaža, gradbeni materiali in vozila.

                  V skladu z navedeno okvirno direktivo o morski strategiji so se EU in njene države članice septembra 2020
                     15
                   dogovorile, da ne bi smelo biti več kot 20 odpadkov na 100 metrov obale, kar pomeni, da je EU vodilna pri izpolnjevanju cilja trajnostnega razvoja 14.1, v skladu s katerim je treba do leta 2025 preprečiti in znatno zmanjšati onesnaževanje morja [...], vključno z morskimi odpadki [...]. Podporne dejavnosti, ki podpirajo izvajanje okvirne direktive EU o morski strategiji in se izvajajo ob doslednem upoštevanju konvencij o regionalnih morjih, so pokazale, da je usklajevanje spremljanja, pridobivanja podatkov in ravnanja z njimi v različnih okoljskih matrikah ključnega pomena za prednostno razvrščanje prizadevanj in preverjanje učinkovitosti ukrepov proti plastičnim odpadkom. Tehnična skupina za morske odpadke
                     16
                   v okviru skupne strategije izvajanja okvirne direktive o morski strategiji ob doslednem upoštevanju konvencij o regionalnih morjih zagotavlja tehnično usklajevanje in sodeluje z mrežo EMODnet, v okviru katere zagotavlja podatkovno platformo za podatke o morskih odpadkih
                     17
                  .

                  Novi mednarodni sporazum bo obravnaval onesnaževanje s plastiko, tudi v morskem okolju. Onesnaževanje in odpravljanje njegovih virov sta tudi ključna prednostna naloga evropskega zelenega dogovora, nazadnje v strategiji Komisije o ničelnem onesnaževanju zraka, vode in tal ter trajnostni strategiji za kemikalije. Nedavno sprejeti akcijski načrt za ničelno onesnaževanje določa cilje zmanjšanja za leto 2030 (tj. 50-odstotno zmanjšanje količine plastičnih odpadkov v morju in 30-odstotno zmanjšanje mikroplastike, ki se sprošča v okolje), s katerimi dodatno povečuje učinkovitost politik EU proti morskim odpadkom in njihovim vplivom. Obravnavanje onesnaževanja s plastiko na svetovni ravni je tako tesno povezano z več obstoječimi politikami in zakonodajo Unije v zvezi z varstvom okolja pred onesnaževanjem. To lahko vključuje odpadke
                     18
                  , pošiljke odpadkov
                     19
                  , kemikalije
                     20
                  , kopalne vode
                     21
                   in drugo (kot sta direktiva o čiščenju komunalne odpadne vode in okvirna direktiva o vodah)
                     22
                  .

                  EU znatno prispeva k mednarodnim pobudam, ki so neposredno povezane z omejevanjem onesnaževanja s plastiko, kot sta izvajanje Baselske konvencije o čezmejnih pošiljkah odpadkov, kakor je bila nedavno spremenjena z okrepljenim nadzorom nad plastičnimi odpadki
                     23
                  , in akcijskega načrta Mednarodne pomorske organizacije (IMO) proti plastičnim odpadkom in mikroplastiki. Poleg tega EU dejavno sodeluje pri vseh ukrepih proti onesnaževanju s plastiko v morskih regijah v Evropi (s tehnično in finančno podporo regionalnim akcijskim načrtom za Sredozemlje, Črno morje, Baltsko morje in severovzhodni Atlantik) ter s partnericami iz skupin G7 in G20. EU je sosponzorirala tudi pobudo STO, ki obravnava onesnaževanje s plastiko in trajnostno trgovino s plastiko.

                  Plastika in njeno onesnaževanje močno presegata vidike okoljske politike. V spodnjem oddelku je opisan njen medsektorski pomen za različne politike v pristojnosti Unije.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

               Predlagano priporočilo je skladno tudi z drugimi politikami in zakonodajo Unije, na primer na naslednjih področjih:

               ·zdravje, zlasti politike in ukrepi o materialih in izdelkih, namenjenih za stik z živili
                  24
               , ter politike Unije o varstvu morskega in obalnega okolja,

               ·pristaniške sprejemne zmogljivosti
                  25
               ,

               ·taksonomija EU za trajnostno financiranje, zlasti v zvezi z merili za plastično embalažo in druge plastične proizvode v skladu z načelom „da se ne škoduje bistveno“,

               ·prihodnji razvoj meril za okoljsko primerno zasnovo, tudi za embalažo in druge plastične proizvode, dane na enotni trg EU,

               ·predlagana revizija uredbe o pošiljkah odpadkov,

               ·Baselska in Stockholmska konvencija,

               ·razvojno sodelovanje in mednarodna partnerstva,

               ·dvostranski in večstranski odnosi,

               ·politika Unije o obstojnih organskih onesnaževalih v okviru Stockholmske konvencije, pri čemer je navedenih več aditivov v plastiki ali predlaganih za uvrstitev na seznam, in

               ·politika na področju kemikalij, vključno z omejitvami iz uredbe REACH za mikroplastiko in aditive v plastiki ter nedavno objavljenim načrtom za omejevanje
                  26
               , ki se osredotoča na široko uporabljene aditive (kot so zaviralci gorenja) in PVC.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

               Postopkovna pravna podlaga za predlagani sklep je člen 218(3) in (4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

               Člen 218(3) PDEU določa, da Komisija predloži priporočila Svetu, ki sprejme sklep o odobritvi začetka pogajanj in imenovanju pogajalca Unije. V skladu s členom 218(4) PDEU lahko Svet pogajalcu da smernice in določi posebni odbor, v posvetovanju s katerim se vodijo pogajanja.

               Sporazum bi moral temeljiti na previdnostnem načelu, načelih, da je treba delovati preventivno in da je treba okoljsko škodo prednostno odpravljati pri viru, in načelu „onesnaževalec plača“, pri čemer bi bilo treba posebno podlago preučiti pozneje, ko bo na voljo več informacij o področju uporabe in vsebini mednarodnega sporazuma o onesnaževanju s plastiko.

               •Subsidiarnost

                  Čeprav njegovo natančno področje uporabe še ni znano, je namen predvidenega mednarodnega sporazuma obravnavati onesnaževanje s plastiko z ukrepi v celotnem življenjskem ciklu plastike, vključno z zasnovo, proizvodnjo, porabo in uporabo proizvodov ter primernim ravnanjem s plastičnimi odpadki. Zgornji oddelki o področju politike in z njim povezanih političnih povezavah v pristojnosti Unije ustrezno dokazujejo vodilno vlogo, ki jo je doslej imela Unija, in ustreznost vodenja pogajanj o predvidenem sporazumu na ravni Unije.

                  Predvideni sporazum bo zato neizogibno vplival na izvajanje pristojnosti Unije in zakonodajo Unije na področjih, kot so (zlasti) okolje, trgovina in notranji trg, ki bi lahko vsa postala pomembna, ko se bodo začela pogajanja o posebnih določbah.

                  Ob upoštevanju navedenega in verjetnega vpliva obstoječih določb Unije (zlasti tistih, ki se nanašajo na „področje politike“ iz razdelka 1) na različnih področjih delovanja Unije je bistveno, da se zagotovi sodelovanje Unije v prihodnjih pogajanjih in pri mednarodnem sporazumu, ki je rezultat teh pogajanj.

               •Sorazmernost

               To bo prvi večstranski sporazum, ki bo obravnaval onesnaževanje s plastiko s celostnim pristopom, ki bo zajemal zgornji in spodnji del verige v življenjskem ciklu plastike. Več nacionalnih in regionalnih pobud, ki obravnavajo onesnaževanje s plastiko, vključno z onesnaževanjem morja s plastiko, že obstaja, vendar se niso izkazale za zadostne, da bi se odzvale na svetovni izziv onesnaževanja s plastiko. Ad hoc odprta delovna skupina za morske odpadke in mikroplastiko, ki je bila ustanovljena na tretjem zasedanju UNEA kot odziv na program UNEP/EA.3/Res.7 o morskih odpadkih in mikroplastiki in je svoje delo končala novembra 2020, je globalni sporazum o plastiki opredelila kot ključno možnost za odziv na svetovno krizo. V okviru UNEA 5 je bila sprejeta Resolucija 5/14 z naslovom „Odprava onesnaževanja s plastiko: mednarodnemu pravno zavezujočemu instrumentu naproti“, s katero je bila izvršna direktorica Programa Združenih narodov za okolje (UNEP) pozvana, naj ustanovi medvladni pogajalski odbor.

                  Za obravnavanje onesnaževanja s plastiko je potreben sklep Sveta, da se Uniji odobri začetek pogajanj o globalnem sporazumu o plastiki.

                  V skladu s členom 5(4) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) predlagano priporočilo ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje zastavljenih ciljev.

               •Izbira instrumenta

                  Izbira instrumenta je določena v členu 218(3) in (4) PDEU.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje

                  Ni relevantno.

               •Posvetovanja z deležniki

                  Ni relevantno.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Ni relevantno.

               •Ocena učinka

                  Ni relevantno.

               •Primernost in poenostavitev ureditve

                  Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

                  V skladu s členom 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba v politike Unije vključiti visoko raven varstva okolja in izboljšanje kakovosti okolja, ki se zagotavljata v skladu z načelom trajnostnega razvoja.

                  Namen predlaganega priporočila je pridobiti dovoljenje za začetek pogajanj za obravnavo onesnaževanja s plastiko, ne le v morskem okolju, temveč tudi na kopnem, in sicer z obravnavanjem celotnega življenjskega cikla plastike. To bi pozitivno vplivalo na pravico do varstva okolja, kot je določena v členu 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah.

                  V skladu s členom 37 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah politike Unije zagotavljajo visoko raven varstva potrošnikov.

                  Predlagana priporočila bi pozitivno vplivala tudi na pravico do varstva potrošnikov, saj bi upoštevala tudi zgornji del verige v življenjskem ciklu plastike, tj. zasnovo, proizvodnjo in označevanje plastičnih proizvodov.

                  V skladu s členom 3(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah ima vsakdo pravico do spoštovanja svoje telesne in duševne celovitosti.

                  Predlagano priporočilo bi pozitivno vplivalo tudi na pravico do osebne celovitosti, saj je namenjeno tudi spoprijemanju s tveganji, ki jih onesnaževanje s plastiko, zlasti mikroplastiko, predstavlja za zdravje ljudi.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Na tej stopnji ni mogoče natančno določiti proračunskih posledic te pobude, saj so njeno področje uporabe in ključni elementi predmet večstranskih pogajanj.  Pogajalski proces s številnimi srečanji medvladnega pogajalskega odbora bo trajal do diplomatske konference, ki pa naj ne bi bila organizirana pred letom 2024.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

                  Od 30. maja do 1. junija 2022 je v Dakarju v Senegalu potekalo pripravljalno srečanje (odprte delovne skupine) o organizacijskih zadevah, povezanih z medvladnim pogajalskim odborom.

                  Ustrezna pogajanja o novem instrumentu se bodo začela na prvem srečanju medvladnega pogajalskega odbora v drugi polovici leta 2022 (datum in kraj še nista potrjena).

               •Obrazložitveni dokumenti (za direktive)

                  Ne.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

               Komisija priporoča, naj:

               ·Svet pooblasti Komisijo, da začne in vodi pogajanja za sklenitev novega mednarodnega sporazuma o onesnaževanju s plastiko,

               ·se Komisijo imenuje za pogajalca Unije,

               ·Komisija vodi pogajanja v posvetovanju s posebnim odborom, če ga Svet imenuje v skladu s členom 218(4) PDEU,

               ·Svet odobri pogajalske smernice, priložene temu priporočilu.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o odobritvi začetka pogajanj v imenu Evropske unije o mednarodnem sporazumu o onesnaževanju s plastiko

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Skupščina Združenih narodov za okolje je na petem zasedanju od 28. februarja do 2. marca 2022 sprejela resolucijo z naslovom „Odprava onesnaževanja s plastiko: mednarodnemu pravno zavezujočemu instrumentu naproti“ (5/14) o ustanovitvi medvladnega pogajalskega odbora za pogajanja o novem mednarodnem sporazumu, ki bo obravnaval onesnaževanje s plastiko, tudi v morskem okolju, skozi celoten življenjski cikel plastike.

               (2)Unija bi morala sodelovati pri pogajanjih o taki konvenciji, sporazumu ali drugem mednarodnem instrumentu –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o mednarodnem sporazumu o plastiki za odpravo onesnaževanja s plastiko, kot je določeno v Resoluciji 5/14 UNEA 5.2.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja se vodijo v posvetovanju [s/z] [ime posebnega odbora vstavi Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     predsednik

                     (1)

                        UNEP/EA.5/Res.14.

                     (2)

                        https://www.unep.org/resources/pollution-solution-global-assessment-marine-litter-and-plastic-pollution

                     (3)

                        https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sl/ip_22_1466

                     (4)

                        Direktiva 2008/56/ES, prvi instrument, ki uvaja pravno zahtevo za zmanjšanje morskih odpadkov in njihovih vplivov.

                     (5)

                        https://environment.ec.europa.eu/topics/plastics_sl

                     (6)

                        https://environment.ec.europa.eu/strategy/plastics-strategy_sl?etrans=hr

                     (7)

                        Glej: https://environment.ec.europa.eu/topics/circular-economy/first-circular-economy-action-plan_sl.

                     (8)

                        Glej:
                  https://environment.ec.europa.eu/strategy/plastics-strategy_sl
                  .

                     (9)

                        Na primer:
                  Direktiva (EU) 2019/904 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2020/2151 z dne 17. decembra 2020 o določitvi pravil o harmoniziranih specifikacijah za označevanje plastičnih proizvodov za enkratno uporabo iz dela D Priloge k Direktivi (EU) 2019/904 Evropskega parlamenta in Sveta o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Sklep Komisije (EU) 2019/1268 z dne 3. julija 2019 o predlagani državljanski pobudi „Končajmo dobo plastike v Evropi“ (notificirano pod dokumentarno številko C(2019) 4974)
                  .

                     (10)

                        Na primer:
                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2022/162 z dne 4. februarja 2022 o določitvi pravil za uporabo Direktive (EU) 2019/904 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z izračunom, preverjanjem in poročanjem o zmanjšanju porabe nekaterih plastičnih proizvodov za enkratno uporabo ter ukrepih za doseganje takega zmanjšanja, ki so jih sprejele države članice (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2021/1752 z dne 1. oktobra 2021 o določitvi pravil za uporabo Direktive (EU) 2019/904 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z izračunom, preverjanjem in sporočanjem podatkov o ločenem zbiranju odpadnih plastenk za pijačo za enkratno uporabo
                  .

                     (11)

                        Na primer:
                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2021/1384 z dne 13. avgusta 2021 o zahtevku za prijavo evropske državljanske pobude z naslovom „Vrniplastiko (ReturnthePlastics):
                   državljanska pobuda za uvedbo vseevropskega sistema kavcij za recikliranje plastenk“ v skladu z Uredbo (EU) 2019/788 Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2021) 5953) (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)
                  .

                     (12)

                  Direktiva 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Uredba (EU) 2020/740 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 2020 o označevanju pnevmatik glede na izkoristek goriva in druge parametre, spremembi Uredbe (EU) 2017/1369 ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1222/2009 (Besedilo velja za EGP)
                  .

                     (13)

                        Na primer:
                  2009/292/ES:
                   Odločba Komisije z dne 24. marca 2009 o določitvi pogojev za odstopanje za plastične zaboje in plastične palete v zvezi s koncentracijami težkih kovin, določenimi v Direktivi 94/62/ES Evropskega parlamenta in Sveta o embalaži in odpadni embalaži (notificirano pod dokumentarno številko C(2009) 1959) (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  1999/177/ES:
                   Odločba Komisije z dne 8. februarja 1999 o določitvi pogojev za odstopanje za plastične zaboje in plastične palete v zvezi s koncentracijami težkih kovin, določenimi v Direktivi 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži (notificirana pod dokumentarno številko C(1999) 246) (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Direktiva (EU) 2015/720 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2015 o spremembi Direktive 94/62/ES glede zmanjšanja potrošnje lahkih plastičnih nosilnih vrečk (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Uredba Sveta (EU, Euratom) 2021/770 z dne 30. aprila 2021 o izračunu lastnih sredstev iz naslova odpadne plastične embalaže, ki se ne reciklira, načinih in postopkih za dajanje teh lastnih sredstev na razpolago, o ukrepih za zagotavljanje denarnih sredstev in o nekaterih vidikih lastnih sredstev iz naslova bruto nacionalnega dohodka
                  ;
                  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/896 z dne 19. junija 2018 o določitvi metodologije za izračun letne potrošnje lahkih plastičnih nosilnih vrečk in spremembi Odločbe 2005/270/ES (notificirano pod dokumentarno številko C(2018) 3736) (Besedilo velja za EGP.)
                  ;
                  Predlog UREDBA SVETA o načinih in postopkih za dajanje lastnih sredstev iz naslovov skupne konsolidirane osnove za davek od dohodkov pravnih oseb, sistema Evropske unije za trgovanje z emisijami in odpadne plastične embalaže, ki se ne reciklira, na razpolago ter ukrepih za zagotavljanje denarnih sredstev
                  ;
                  Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Direktive 94/62/ES o embalaži in odpadni embalaži za zmanjšanje potrošnje lahkih plastičnih nosilnih vrečk
                  ;
                  Sklep Komisije z dne 11. avgusta 2021 o ustanovitvi strokovne skupine Komisije za statistiko o odpadni plastični embalaži 2021/C 324/05
                  .

                     (14)

                        Glej:
                  https://environment.ec.europa.eu/topics/plastics/microplastics_sl
                  . To je delno povezano z določeno zakonodajo Unije, zlasti z okvirno direktivo o morski strategiji. Za namerno uporabljeno mikroplastiko poteka postopek omejevanja iz uredbe REACH: https://echa.europa.eu/sl/hot-topics/microplastics.

                     (15)

                  https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/sl/mex_20_1696

                     (16)

                        https://mcc.jrc.ec.europa.eu/main/dev.py?N=41&O=434&titre_page=&titre_chap=TG%20Litter

                     (17)

                        https://www.emodnet-chemistry.eu/marinelitter

                     (18)

                  Uredba (ES) št. 2150/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2002 o statistiki odpadkov (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Direktiva 2008/98/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o odpadkih in razveljavitvi nekaterih direktiv (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Direktiva 2012/19/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO) (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 94/62/ES z dne 20. decembra 1994 o embalaži in odpadni embalaži
                  .

                     (19)

                        Na primer:
                  Uredba (ES) št. 1013/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o pošiljkah odpadkov
                  ;
                  Direktiva (EU) 2019/883 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. aprila 2019 o pristaniških sprejemnih zmogljivostih za oddajo odpadkov z ladij, spremembi Direktive 2010/65/EU in razveljavitvi Direktive 2000/59/ES (Besedilo velja za EGP)
                  .

                     (20)

                        Na primer:
                  Uredba (ES) št. 1907/2006 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH), o ustanovitvi Evropske agencije za kemikalije ter spremembi Direktive 1999/45/ES ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 in Uredbe Komisije (ES) št. 1488/94 ter Direktive Sveta 76/769/EGS in direktiv Komisije 91/155/EGS, 93/67/EGS, 93/105/ES in 2000/21/ES
                  ;
                  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 166/2006 z dne 18. januarja 2006 o Evropskem registru izpustov in prenosov onesnaževal ter spremembi direktiv Sveta 91/689/EGS in 96/61/ES (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  90/437/EGS:
                   Priporočilo Komisije z dne 27. junija 1990 o zmanjšanju uporabe klorofluoroogljikovodikov v industriji penastih plastičnih materialov v Skupnosti
                  ;
                  Uredba Komisije (EU) št. 284/2011 z dne 22. marca 2011 o posebnih pogojih in podrobnih postopkih za uvoz polimerne kuhinjske posode iz poliamida in melamina, ki je po poreklu ali je bila poslana iz Ljudske republike Kitajske in Kitajskega posebnega upravnega območja Hongkong
                  ;
                  Uredba Komisije (EU) 2018/2005 z dne 17. decembra 2018 o spremembi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) glede bis(2-etilheksil)ftalata (DEHP), dibutil ftalata (DBP), benzil butil ftalata (BBP) in diizobutil ftalata (DIBP) (Besedilo velja za EGP.)
                  ;
                  Uredba Komisije (EU) št. 1272/2013 z dne 6. decembra 2013 o spremembi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH) glede policikličnih aromatskih ogljikovodikov (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Uredba Komisije (EU) 2016/293 z dne 1. marca 2016 o spremembi Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 850/2004 o obstojnih organskih onesnaževalih glede Priloge I (Besedilo velja za EGP)
                  ;
                  Uredba Komisije (EU) št. 848/2012 z dne 19. septembra 2012 o spremembi Priloge XVII k Uredbi (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij („REACH“) glede fenilživosrebrovih spojin (Besedilo velja za EGP)
                  .

                     (21)

                  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2006/7/ES z dne 15. februarja 2006 o upravljanju kakovosti kopalnih voda in razveljavitvi Direktive 76/160/EGS
                  .

                     (22)

                  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?uri=CELEX%3A31991L0271

                     (23)

                        Na štirinajstem zasedanju Konference pogodbenic Baselske konvencije leta 2019 so bile sprejete spremembe za okrepitev nadzora prehoda plastičnih odpadkov prek meja.

                     (24)

                        Na primer:
                  Uredba (ES) št. 1935/2004 o materialih, namenjenih za stik z živili
                  ;
                   Uredba (EU) št. 10/2011 o polimernih materialih, namenjenih za stik z živili
                  ;
                   Uredba (ES) št. 282/2008 o recikliranih polimernih materialih in izdelkih (nadomestitev se pričakuje v zadnjem četrtletju 2022)
                  .

                     (25)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:32019L0883&rid=1

                     (26)

                  https://ec.europa.eu/docsroom/documents/49734?locale=sl

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 12.7.2022
            COM(2022) 342 final

            PRILOGA
            k
            Priporočilu za sklep Sveta
            o odobritvi začetka pogajanj v imenu Evropske unije o mednarodnem sporazumu o onesnaževanju s plastiko

               PRILOGA

               SMERNICE ZA POGAJANJA O MEDNARODNEM SPORAZUMU O ONESNAŽEVANJU S PLASTIKO

               (1)Komisija si bo v okviru medvladnega procesa iz Resolucije 5/14, sprejete na petem zasedanju skupščine Združenih narodov za okolje (UNEA), ki zagotavlja globalno vključujoč pogajalski forum, prizadevala za pogajanja o mednarodnem sporazumu o onesnaževanju s plastiko
                  1
                (v nadaljnjem besedilu: sporazum o plastiki).

               (2)Komisija si v imenu Evropske unije prizadeva doseči celovit izid pogajanj, ki zajema cilje in načela, opisane v nadaljevanju.

               (3)Sporazum o plastiki bo določil pravno zavezujoče in nezavezujoče pristope za pogodbenice, da bi zmanjšale onesnaževanje s plastiko ter povečale splošno trajnostnost in krožnost plastike z vidika njenega življenjskega cikla. Natančno področje uporabe predvidenega mednarodnega sporazuma še ni znano, vendar je v mandatu medvladnega pogajalskega odbora poudarjeno, da bi moral sporazum vključevati ukrepe v celotnem življenjskem ciklu plastike, ki vključuje zasnovo, proizvodnjo in porabo plastike ter ravnanje z odpadki, vključno z ustvarjanjem sekundarnih surovin.

               (4)Obveznosti bi bilo treba oblikovati, med drugim v preambuli sporazuma o plastiki, na podlagi niza splošnih ciljev, načel in po potrebi ciljev za povečanje trajnostne in krožne proizvodnje in porabe plastike ter ravnanja z odpadki, da bi se zaščitila, obnovila in spodbujala trajnostna raba kopenskih in morskih ekosistemov, ohranili in trajnostno uporabljali oceani, morja in morski viri za trajnostni razvoj, zmanjšale emisije toplogrednih plinov, povezanih s plastiko, ter zagotovili trajnostni načini proizvodnje in porabe, vključno s trajnostnimi ravnmi proizvodnje in porabe plastike ter prepovedjo ali postopno odpravo materialov in proizvodov, kadar je to primerno. Načela bi morala vključevati naslednje:

               –priznavanje krožne in trajnostne zasnove kot podlage za preprečevanje nastajanja odpadkov in zagotavljanje dolgotrajnih/trajnih plastičnih proizvodov, ki jih je mogoče enostavno ponovno uporabiti in/ali reciklirati do visoke kakovosti (npr. spodbujanje vključevanja reciklirane plastike v nove proizvode),

               –poudarek na plastiki, ki povzroča večino odpadkov in onesnaževanja (vključno z onesnaževanjem morja) in bi jo bilo mogoče nadomestiti s trajnejšimi in bolj trajnostnimi proizvodi, proizvodi z manjšim vplivom na okolje ali drugimi materiali (pri katerih so vplivi življenjskega cikla manjši),

               –odstranitev spojin in aditivov za plastiko, ki ogrožajo njeno trajnostnost in krožnost, vključno z oksorazgradljivo plastiko in nevarnimi aditivi (kot so snovi na osnovi svinca in kadmija, zaviralci gorenja, ftalati, per- in polifluoroalkilne snovi (PFAS)),

               –posebno pozornost, namenjeno učinkom mikroplastike, ki se neposredno sprošča v obliki, ki je biološko dostopna za organizme in je ni mogoče odstraniti, ko je v okolju, ter potrebo po odpravi namerne uporabe mikroplastike v različnih proizvodih, kjer so na voljo alternative, in obravnavi nenamernega sproščanja mikroplastike,

               –priznavanje potrebe po zagotavljanju ustreznega krožnega ravnanja s plastiko na biološki osnovi in biološko razgradljivo plastiko ter splošnih okoljskih koristi te plastike, čeprav predstavlja le majhen delež plastike na svetovnem trgu,

               –osrednji pomen ločenega zbiranja plastičnih odpadkov kot sredstva za zagotovitev uspešnega okoljsko primernega ravnanja z odpadki, vključno z recikliranjem, in izboljšanje splošnega ravnanja z odpadki v skladu s hierarhijo ravnanja z odpadki,

               –priznavanje, da družba (prek davkoplačevalcev) in okolje ne bi smela plačevati zunanjih stroškov ravnanja s plastičnimi odpadki, zbiranja odpadkov in onesnaževanja ter da bi bilo treba uporabljati sheme razširjene odgovornosti proizvajalca, ki bi zagotavljale, da te stroške krijejo tisti, ki dajejo na trg plastiko ali proizvode, ki vsebujejo plastiko,

               –izvajanje hierarhije ravnanja z odpadki, pri čemer so glavna prednostna naloga daljša uporaba, ponovna uporaba in preprečevanje nastajanja odpadkov, s posebnim poudarkom na ukrepih za zmanjšanje količine odpadkov za ključne proizvode in boju proti odpadkom, tudi v morskem okolju,

               –dogovor, da bi morale pošiljke plastičnih odpadkov vključevati zaveze, da namembna država/obrat lahko ravna z odpadki, jih predeluje in reciklira v skladu z visokimi standardi, po potrebi ob upoštevanju Baselskega sporazuma.

               Cilji bi morali upoštevati: (i) pravico do čistega in zdravega okolja, kot jo priznava Svet ZN za človekove pravice, (ii) mednarodno solidarnost, (iii) pravočasno izmenjavo podatkov, kazalnikov, ocen in informacij o proizvodih in materialih, (iv) ustrezno in poenostavljeno nacionalno/regionalno in globalno spremljanje napredka, poročanje in preverjanje, (v) spodbujanje raziskav, ocen in znanja ter omogočanje javnosti, da izkoristi, uporablja in razume preverjene in pravočasne informacije, ter (vi) potrebo po obravnavanju tesnih povezav med zdravjem ljudi, živali in okolja. Delo bi moralo temeljiti na načelu pravičnosti, tudi s pristopi, ki upoštevajo invalidnost in vidik spola.

               (5)Sporazum o plastiki bi moral vsebovati tudi določbe o:

               –institucionalnem okviru,

               –pravilih o oblikovanju prihodnjih pravil,

               –spremljanju, omogočanju javne dostopnosti podatkov ter mehanizmih skladnosti in odgovornosti v vseh fazah življenjskega cikla: (i) surovine za proizvodnjo plastike, (ii) proizvodnja plastike in plastičnih proizvodov, vključno z zasnovo, (iii) poraba/uporaba plastičnih proizvodov, (iv) ravnanje z odpadki, onesnaževanje s plastičnimi odpadki in mikroplastiko,

               –obveznostih in odgovornosti držav ter vsevladnih/medsektorskih pristopih, ki vodijo k boljši mobilizaciji vseh pristojnosti in virov ter k skladnosti pri preprečevanju onesnaževanja s plastiko, zmanjšanju nastajanja plastičnih odpadkov, prehodu na trajnostno proizvodnjo in porabo ter odzivanju na svetovni, regionalni in nacionalni ravni ter ravni skupnosti/lokalni ravni, in

               –finančni podpori, tehnični pomoči in krepitvi zmogljivosti za:

               –učinkovito izvajanje sporazuma o plastiki in z njim povezanih zavez ter

               –izboljšanje nacionalnih in regionalnih mehanizmov za preprečevanje onesnaževanja s plastiko, spremljanje, podatke, kazalnike, poročanje in preverjanje, pripravljenost in odzivanje (vključno z mehanizmi za medagencijsko in medsektorsko usklajevanje),

               –pravilih o obdelavi plastičnih odpadkov z izvajanjem ukrepov, kot so sheme razširjene odgovornosti proizvajalca, ki naložijo breme onesnaževalcem in ne le javnim organom ali finančnim institucijam,

               ki so neločljivo povezane z zgoraj navedenimi kategorijami določb ali učinkovitostjo sporazuma o plastiki glede na njegove splošne cilje in načela.

               (6)Sporazum o plastiki bi moral določati vsebinske določbe in zaveze zlasti na ključnih zgoraj navedenih področjih, hkrati pa začrtati pot za prihodnja pogajanja, tudi s prilogami in/ali protokoli. Pravno zavezujoče določbe bi se lahko dopolnile z nezavezujočimi (kot so smernice, standardi in deklaracije).

               (7)Vse države članice Združenih narodov in organizacije za regionalno (gospodarsko) povezovanje, na katere so države članice prenesle pristojnosti glede zadev, povezanih z določbami sporazuma, bi morale imeti možnost postati pogodbenice sporazuma o plastiki ali njegovih protokolov. Komisija bi morala zagotoviti, da prihodnji sporazum o plastiki vsebuje ustrezne določbe, ki sledijo določbam nedavnih večstranskih okoljskih sporazumov, kar Uniji omogoča, da postane njegova pogodbenica. Določiti bi bilo treba tudi posebne ureditve za sodelovanje z ustreznimi mednarodnimi organizacijami in nevladnimi deležniki.

               (8)Razmisliti bi bilo treba tudi o prehodnih obdobjih za izvajanje in s tem povezani podpori izvajanju, pri čemer bi bilo treba posebno pozornost nameniti potrebam držav z nizkim in nižjim srednjim dohodkom.

               (9)Komisija bo zastopala Unijo v medvladnem pogajalskem odboru, ki je pristojen za pripravo sporazuma o plastiki, kot je določeno v Resoluciji UNEA 5/14, in v vseh pripravljalnih ali povezanih organih.

               (10)Komisija bi si morala prizadevati za zagotovitev skladnosti sporazuma o plastiki z ustrezno zakonodajo in politikami Unije ter zavezami Unije v okviru drugih ustreznih večstranskih sporazumov.

               (11)Komisija bi morala voditi pogajanja v skladu z ustrezno veljavno zakonodajo Unije.

                     (1)

                        Ta izraz pomeni sporazum v smislu člena 2(1)(a) Dunajske konvencije o pravu mednarodnih pogodb in ne posega v ime, za katero se bodo na koncu odločile podpisnice sporazuma, npr. konvencija, pogodba ali sporazum.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 12.7.2022
            COM(2022) 336 final

            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o vključitvi določb o čezmejnem pretoku podatkov v Sporazum o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

               Svet je s sklepom z dne 29. novembra 2012 Komisiji odobril pogajalske smernice za pogajanja o sporazumu o prosti trgovini z Japonsko, na podlagi katerih se je Komisija pogajala o Sporazumu o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). Poglavje 8 Sporazuma vsebuje celovite določbe o trgovini s storitvami, liberalizaciji naložb in elektronskem poslovanju.

               Vendar Evropska unija ob zaključku pogajanj še ni konsolidirala notranjega stališča o horizontalnih določbah za čezmejni pretok podatkov in varstvo osebnih podatkov v trgovinskih sporazumih. Zato Sporazum ne vsebuje materialnih pravil o čezmejnem pretoku podatkov med Evropsko unijo in Japonsko, temveč klavzulo o pregledu iz člena 8.81 Sporazuma, v skladu s katero: „Pogodbenici v treh letih po začetku veljavnosti [...] [S]porazuma ponovno ocenita, ali je treba v [...] [S]porazum vključiti določbe o prostem pretoku podatkov“.

               Evropska komisija je 31. januarja 2018 potrdila horizontalne določbe o čezmejnem pretoku podatkov in varstvu osebnih podatkov v trgovinskih pogajanjih
                  1
               , ki so bile objavljene julija 2018. Te določbe so bile uspešno izpogajane v okviru več dvostranskih pogajanj
                  2
                in predlagane v okviru tekočih pogajanj o elektronskem trgovanju v STO. Evropska unija lahko zato določbe o čezmejnem pretoku podatkov iz julija 2018 vključi v obstoječa pravila o e-trgovanju, ki so navedena v Sporazumu.

               Po vrsti uvodnih razprav na tehnični ravni med predstavniki Evropske unije in Japonske v letu 2021 je skupni odbor, ustanovljen s členom 22.1 Sporazuma, na seji 25. marca 2022 preučil, ali bi vključitev določb o čezmejnem pretoku podatkov v Sporazum koristila gospodarskemu partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko. Na podlagi te preučitve so se predstavniki Evropske unije in Japonske na 28. vrhu EU-Japonska zavezali, da bodo razmislili o začetku pogajanj, potrebnih za tako vključitev.

               Evropska unija in Japonska imata poglobljene in dinamične gospodarske odnose ter sta z vzajemnim dogovorom o ustreznosti ustvarili največje območje varnega prenosa osebnih podatkov na svetu. Japonska je najtesnejša strateška partnerica Evropske unije v indijsko-pacifiški regiji in druga največja trgovinska partnerica Evropske unije v Aziji. Zato je primerno, da se prvič doslej začnejo trgovinska pogajanja glede enega vprašanja, in sicer o tem, ali se v Sporazum vključijo določbe o čezmejnem pretoku podatkov, varstvu podatkov in zasebnosti.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Cilj predloga je sprejetje pravil, ki obravnavajo neupravičene ovire za pretok podatkov, vendar hkrati ohranjajo regulativno avtonomijo Evropske unije, zlasti na področju varstva podatkov in zasebnosti, zato prispeva k ciljem iz sporočila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 18. februarja 2021
                     3
                  .

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

                  Predlog s pogajanji o pravilih o čezmejnem pretoku podatkov z Japonsko v skladu s konsolidiranim predlogom o določbah o čezmejnem pretoku podatkov ter varstvu osebnih podatkov in zasebnosti v trgovinskih sporazumih izvaja strategijo Komisije, določeno v pregledu trgovinske politike, evropski strategiji za podatke in skupnem sporočilu Komisije o strategiji EU za sodelovanje v indijsko-pacifiški regiji.

                  V pregledu trgovinske politike se je Komisija zavezala, „[da] bo zlasti še naprej odpravljala neupravičene ovire za pretok podatkov, hkrati pa ohranjala svojo regulativno avtonomijo na področju varstva podatkov in zasebnosti“. V evropski strategiji za podatke
                     4
                   je navedeno: „EU bo te neupravičene ovire za pretok podatkov še naprej obravnavala v dvostranskih razpravah in na mednarodnih forumih, vključno s Svetovno trgovinsko organizacijo, ob tem pa spodbujala in ščitila evropska pravila in standarde glede obdelave podatkov v skladu z zakonodajo EU.“ Pretok podatkov je opredeljen tudi kot pomemben element skupnega sporočila Komisije o strategiji EU za sodelovanje v indijsko-pacifiški regiji
                     5
                  .

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

               Kot pravna podlaga za ta predlog se navedeta člena 207(4), prvi pododstavek, v povezavi s členom 218(3) in (4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

               V skladu s členom 5(3) Pogodbe o Evropski uniji (PEU) se načelo subsidiarnosti ne uporablja za področja, ki so v izključni pristojnosti EU.

               •Sorazmernost

               Priporočilo Komisije je v skladu z načelom sorazmernosti.

               •Izbira instrumenta

                  Edini razpoložljivi instrument za dosego tega cilja je mednarodni sporazum. Zato je potrebno pooblastilo za začetek pogajanj o mednarodnem sporazumu.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje

                  Ni relevantno.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

                  Ni relevantno.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

                  Ni relevantno.

               •Ocena učinka

                  Ni relevantno.

               •Primernost in poenostavitev ureditve

                  Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

                  Priporočilo je skladno s Pogodbama EU in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah. Komisija želi s predložitvijo konsolidiranega predloga določb o čezmejnem pretoku podatkov ter varstvu osebnih podatkov in zasebnosti v trgovinskih sporazumih zlasti ohraniti regulativno avtonomijo Unije na področju varstva podatkov in zasebnosti.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Ni relevantno.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja

                  Ni relevantno.

               •Obrazložitveni dokumenti (za direktive)

                  Ni relevantno.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

               Ta predlog pooblašča Komisijo, da se v imenu Unije pogaja o vključitvi določb o čezmejnem pretoku podatkov v Sporazum o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko.

               V prilogi tega predloga so določene pogajalske smernice, ki jih mora Komisija upoštevati.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj o vključitvi določb o čezmejnem pretoku podatkov v Sporazum o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 218(3) in (4)Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Člen 8.81 Sporazuma o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) pogodbenicama nalaga, da ponovno ocenita, ali je treba v Sporazum vključiti določbe o prostem pretoku podatkov.

               (2)Skupni odbor, ustanovljen s členom 22.1 Sporazuma, je na seji 25. marca preučil, ali bi vključitev določb o čezmejnem pretoku podatkov v Sporazum koristila gospodarskemu partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko. Na podlagi te preučitve so se predstavniki Evropske unije in Japonske na 28. vrhu EU-Japonska zavezali, da bodo razmislili o začetku pogajanj, potrebnih za tako vključitev.

               (3)Evropska unija in Japonska imata poglobljene in dinamične gospodarske odnose ter sta z vzajemnim dogovorom o ustreznosti ustvarili največje območje varnega prenosa osebnih podatkov na svetu. Japonska je najtesnejša strateška partnerica Evropske unije v indijsko-pacifiški regiji in druga največja trgovinska partnerica Evropske unije v Aziji.

               (4)Evropska unija sodeluje v pogajanjih o pravilih, ki urejajo čezmejni pretok podatkov, ki so del dvostranskih pogajanj z več tretjimi državami ter tekočih pogajanj o elektronskem poslovanju v okviru STO. Zato je primerno, da se Komisijo pooblasti za začetek pogajanj o vključitvi določb o pretoku podatkov v Sporazum v skladu s horizontalnimi določbami o čezmejnem pretoku podatkov in varstvu osebnih podatkov v trgovinskih pogajanjih
                  6
                –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Unije pogaja o vključitvi določb o čezmejnem pretoku podatkov v Sporazum o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko.

               Člen 2

               Pogajalske smernice za pogajanja o določbah o čezmejnem pretoku podatkov z Japonsko, naslovljene na Komisijo, so določene v dodatku k temu sklepu.

               Člen 3

               Pogajanja potekajo v posvetovanju [s/z] [ime posebnega odbora vstavi Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     predsednik

                     (1)

                        https://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/july/tradoc_157130.pdf

                     (2)

                        Glej člen 201 Sporazuma o trgovini in sodelovanju med Evropsko unijo in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo na eni strani ter Združenim kraljestvom Velika Britanija in Severna Irska na drugi strani. Določbe je sprejel tudi Čile v okviru pogajanj za posodobitev sporazuma o pridružitvi med Evropsko unijo in Čilom. Nazadnje, EU je predložila določbe v pogajanjih, ki trenutno potekajo z Avstralijo, Novo Zelandijo, Indonezijo in Indijo.

                     (3)

                        Pregled trgovinske politike – odprta, trajnostna in odločna trgovinska politika (COM(2021) 66 final z dne 18. februarja 2021).

                     (4)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:52020DC0066&from=SL

                     (5)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/jointcommunication_indo_pacific_en.pdf

                     (6)

                        https://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/july/tradoc_157130.pdf

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 12.7.2022
            COM(2022) 336 final

            PRILOGA
            k
            Priporočilu za sklep Sveta
            o pooblastilu za začetek pogajanj o vključitvi določb o čezmejnem pretoku podatkov v Sporazum o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko

               DODATEK

               POGAJALSKE SMERNICE ZA VKLJUČITEV DOLOČB O ČEZMEJNEM PRETOKU PODATKOV V SPORAZUM O GOSPODARSKEM PARTNERSTVU MED EVROPSKO UNIJO IN JAPONSKO

               Narava in področje uporabe določb

               Določbe, o katerih bodo potekala pogajanja in bodo vključene v Sporazum o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in Japonsko (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), se bodo nanašale izključno na čezmejni pretok podatkov med Evropsko unijo in Japonsko, v skladu s členom 8.81 Sporazuma, ki pogodbenicama nalaga, da ponovno ocenita, ali je treba te določbe vključiti.

               Predlagana vsebina določb o pretoku podatkov

               Glede na povečano digitalizacijo trgovine in pomen mednarodnih prenosov, ko gre za pretok podatkov v okviru čezmejne trgovine in naložb, bi moral biti pristop Evropske unije pri teh pogajanjih skladen s pristopom, ki se na tem področju upošteva v zvezi z dvostranskimi in večstranskimi trgovinskimi sporazumi in sporazumi o naložbah. Zlasti bi morala biti rezultat teh pogajanj pravila, ki zajemajo čezmejni pretok podatkov in obravnavajo neupravičene zahteve glede lokalizacije podatkov, hkrati pa pravila EU o varstvu osebnih podatkov ne bi bila predmet teh pogajanj, ki nanje ne bi vplivala, njihov rezultat pa bi moral biti v skladu s pravnim okvirom EU, zlasti o varstvu osebnih in neosebnih podatkov ter kibernetski varnosti. Ta pravila Evropski uniji in državam članicam ne bi smela preprečevati urejanja gospodarske dejavnosti v javnem interesu, da se dosežejo legitimni cilji javne politike, kot so varovanje in spodbujanje javnega zdravja, socialno varstvo, javno šolstvo, varnost, okolje, javna morala, socialno varstvo ali varstvo potrošnikov, zasebnost in varstvo podatkov ter spodbujanje in varovanje kulturne raznolikosti.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 29.11.2019
            COM(2019) 622 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o spremembi Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov ter Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PRIPOROČILA

                  Sporazum Interbus o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (
                     1
                  ) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum Interbus) je začel veljati 1. januarja 2003. Evropska unija je pogodbenica Sporazuma Interbus (
                     2
                  ).

                  Sporazum Interbus trenutno zajema mednarodni občasni avtobusni prevoz potnikov.

                  Svet je 5. decembra 2014 (
                     3
                  ) pooblastil Komisijo za začetek pogajanj v imenu Evropske komisije, da bi se področje uporabe Sporazuma Interbus razširilo na linijske in posebne linijske avtobusne prevoze potnikov. Komisija je v okviru istega pooblastila Sveta izpogajala Protokol z razširitvijo možnosti pristopa k Sporazumu Interbus na Kraljevino Maroko.

                  Svet je na podlagi predloga Komisije 16. julija 2018 (
                     4
                  ) sprejel sklepa o podpisu obeh protokolov.

                  Člen 20(1) Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov (v nadaljnjem besedilu: protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih) in člen 2 Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko (v nadaljnjem besedilu: protokol o Kraljevini Maroko) določata naslednje: Ta protokol bo na voljo za podpis v Bruslju od 16. julija 2018 do 16. aprila 2019 na Generalnem sekretariatu Sveta Evropske unije, ki bo depozitar Protokola.

                  Do izteka roka za podpis, tj. 16. aprila 2019, je le ena pogodbenica Sporazuma Interbus podpisala protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih, protokol o Kraljevini Maroko pa so podpisale štiri pogodbenice Sporazuma Interbus.

                  Protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih v zvezi z začetkom veljavnosti določa, da se smiselno uporabljajo ustrezne določbe Sporazuma Interbus, zlasti člena 27 in 28 navedenega sporazuma. V skladu s temi določbami podpisnice Sporazum odobrijo ali ratificirajo v skladu s svojimi lastnimi postopki, Sporazum pa začne veljati za pogodbenice, ki so ga odobrile ali ratificirale, ko ga odobrijo ali ratificirajo štiri pogodbenice, vključno z EU. Omemba podpisnic pomeni, da morajo za začetek veljavnosti protokola o linijskih in posebnih linijskih prevozih protokol podpisati in posledično odobriti ali ratificirati vsaj štiri pogodbenice. Kot je navedeno zgoraj, je protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih pred koncem obdobja, v katerem je bil na voljo na podpis, podpisala le Unija.

                  V protokolu o Kraljevini Maroko je predvideno, da ga podpisnice podpišejo in odobrijo ali ratificirajo v skladu s svojimi lastnimi postopki. Vendar pa v njem ni predviden pristop pogodbenic, ki protokola niso podpisale in odobrile ali ratificirale. Kot je navedeno zgoraj, protokola o Kraljevini Maroko pred koncem obdobja, v katerem je bil na voljo za podpis, niso podpisale vse pogodbenice Sporazuma Interbus.

                  Glede na navedeno brez podaljšanja obdobij za podpis protokolov ali umika roka za podpis protokolov torej ne bo mogla podpisati nobena druga pogodbenica Sporazuma Interbus, posledično ju ne bo mogla odobriti ali ratificirati ter tako tudi postati pogodbenica protokolov. To bi imelo resne posledice: protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih ne bi mogel začeti veljati, saj ga morajo za to ratificirati štiri podpisnice, protokol o Kraljevini Maroko, ki so ga podpisale in odobrile ali ratificirale štiri pogodbenice Sporazuma Interbus, pa bi lahko začel veljati, a bi veljal le za štiri od sedanjih osmih pogodbenic, zaradi česar bi bilo upravljanje celotnega Sporazuma Interbus pretirano zapleteno, Kraljevina Maroko pa takorekoč ne bi mogla vstopiti v pogodbeno razmerje z vsemi pogodbenicami Sporazuma Interbus.

                  Če bi Kraljevina Maroko k Sporazumu Interbus pristopila, preden bi protokol o Kraljevini Maroko ratificirale vse sedanje pogodbenice Sporazuma Interbus, bi poleg tega to v praksi ustvarilo nov, ožji Sporazum Interbus znotraj glavnega Sporazuma (sporazum s Kraljevino Maroko in pogodbenicami, za katere bi protokol začel veljati, ter sporazum s sedanjimi osmimi obstoječimi pogodbenicami brez Kraljevine Maroko). Taka ureditev v Sporazumu Interbus ni predvidena, upravljanje Sporazuma Interbus pa bi bilo zaradi nje praktično nemogoče. Zato bi bilo primerno člen 4 protokola o Kraljevini Maroko spremeniti, da naj bi zadevni protokol začel veljati šele, ko bi ga odobrile ali ratificirale vse pogodbenice.

                  Ker je vmes ena od pogodbenic Sporazuma Interbus spremenila svoje uradno ime, namreč Republika Severna Makedonija, bi bil lahko to pravi trenutek, da se spremenita tudi oba protokola, tako da bo zadevna pogodbenica v njiju navedena z novim imenom.

                  Spremembe protokolov ne bi smele vplivati na veljavnost že opravljenih podpisov.

               2. REZULTATI POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

                  Komisija v zvezi s spremembami, predlaganimi v tem priporočilu, ni izvedla ocene učinka niti ni uporabila zunanjih strokovnjakov, saj se spremembe ne nanašajo na vsebino protokolov.

               3. PRAVNI ELEMENTI PRIPOROČILA

               •Pravna podlaga

                  Pravna podlaga je Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU) ter zlasti člen 218(3) in (4) PDEU.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost) in načelo sorazmernosti

                  Priporočilo ne vpliva na subsidiarnost ali sorazmernost, ker je zadeva v izključni zunanji pristojnosti Unije.

               •Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike

                  Predlagano priporočilo je skladno s skupno prometno politiko in drugimi zunanjimi politikami Unije.

               4. PRORAČUNSKE POSLEDICE

                  Jih ni.

               Priporočilo za

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj o spremembi Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov ter Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko

               SVET EVROPSKE UNIJE JE −

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  5
               ,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Sklenitev Sporazuma Interbus o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) je bila v imenu Unije odobrena s Sklepom Sveta z dne 3. oktobra 2002
                  6
               . Sporazum Interbus je začel veljati 1. januarja 2003.

               (2)Svet je 16. julija 2018 sprejel Sklep (EU) 2018/1195
                  7
                in Sklep (EU) 2018/1211
                  8
                o podpisu, v imenu Evropske unije, Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov (v nadaljnjem besedilu: protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih) ter Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko (v nadaljnjem besedilu: protokol o Kraljevini Maroko).

               (3)Unija je protokol o linijskih in posebnih linijskih prevozih podpisala 24. septembra 2018, protokol o Kraljevini Maroko pa 11. aprila 2019.

               (4)Poleg Unije so protokol o Kraljevini Maroko podpisale še Bosna in Hercegovina, Črna gora in Turčija. Protokol glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov je podpisala le Unija.

               (5)Obdobje, ko sta bila protokola na voljo za podpis, se je izteklo 16. aprila 2019. Da bi se sedanjim pogodbenicam Sporazuma Interbus, ki tega še niso storile, omogočila podpis in sklenitev obeh protokolov, je primerno protokola spremeniti tako, da ne določata posebnega obdobja, v katerem sta na voljo za podpis.

               (6)Protokol o Kraljevini Maroko bi bilo primerno spremeniti tako, da bi začel veljati, ko bi ga podpisale in ratificirale vse sedanje pogodbenice Sporazuma Interbus.

               (7)Ena od pogodbenic Sporazuma Interbus je spremenila svoje uradno ime, in sicer Republika Severna Makedonija, zato bi bilo primerno to upoštevati v besedilu protokolov.

               (8) Podpisi protokolov, ki so bili opravljeni pred 16. aprilom 2019, bi morali ostati veljavni.

               (9) Zato bi morala biti Komisija pooblaščena, da se v imenu Evropske unije pogaja o spremembah protokola o linijskih in posebnih linijskih prevozih ter protokola o Kraljevini Maroko –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena, da se v imenu Evropske unije pogaja o spremembah Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov ter Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko, tako da obdobje, v katerem sta protokola na voljo za podpis, ni omejeno, da se upošteva sprememba imena ene od pogodbenic Sporazuma Interbus ter da se določi nov pogoj za začetek veljavnosti protokola o Kraljevini Maroko.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja se opravijo v posvetovanju s/z [ime posebnega odbora vnese Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 321, 26.11.2002, str. 13.

                     (2)

                        Poleg Evropske unije so pogodbenice Sporazuma Interbus tudi naslednje države: Republika Albanija, Bosna in Hercegovina, Republika Moldavija, Črna gora, Republika Severna Makedonija, Republika Turčija in Ukrajina (v nadaljnjem besedilu: pogodbenice Sporazuma Interbus).

                     (3)

                        SGS14/15073 z dne 5. decembra 2014.

                     (4)

                        Sklep Sveta (EU) 2018/1195 z dne 16. julija 2018 o podpisu, v imenu Evropske unije, Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov (UL L 214, 23.8.2018, str. 3).Sklep Sveta (EU) 2018/1211 z dne 16. julija 2018 o podpisu, v imenu Evropske unije, Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko (UL L 222, 3.9.2018, str. 1).

                     (5)

                        [DODATI SKLIC]

                     (6)

                        Sklep Sveta z dne 3. oktobra 2002 o sklenitvi Sporazuma Interbus o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (UL L 321, 26.11.2002, str. 11).

                     (7)

                        UL L 214, 23.8.2018, str. 3.

                     (8)

                        UL L 222, 3.9.2018, str. 1.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 29.11.2019
            COM(2019) 622 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu za sklep Sveta
            o pooblastilu za začetek pogajanj o spremembi Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov ter Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko

               PRILOGA

               Pogajalske smernice o spremembi Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov ter Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko.

               1.Rok za podpis Protokola k Sporazumu o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) glede mednarodnih linijskih in posebnih linijskih avtobusnih prevozov potnikov ter Protokola o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko, ki je v členu 20(1) oziroma členu 2 določen za 16. april 2019, bi bilo treba črtati.

               2.Sklicevanja na „nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo‟ v obeh protokolih bi bilo treba nadomestiti z „Republiko Severno Makedonijo‟.

               3.Protokol o spremembi Sporazuma o mednarodnih občasnih avtobusnih prevozih potnikov (Sporazum Interbus) z razširitvijo možnosti pristopa na Kraljevino Maroko bi moral začeti veljati šele, ko bi ga sklenile vse sedanje pogodbenice Sporazuma Interbus.

               4.Pogajalka bi morala določiti najustreznejšo obliko mednarodnega instrumenta, s katerim bi se sprejele spremembe. Na podpise, ki so že bili opravljeni, spremembe ne bi smele vplivati.