Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0011

Priporočilo za Mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem programu stabilnosti za Nizozemsko, 2004-2007  /* SEK/2005/0011 končno */

	Bruselj, 11.1.2005SEK(2005) 11 končnoPriporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem programu stabilnosti za Nizozemsko, 2004-2007(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] določa, da morajo sodelujoče države članice, torej tiste, ki so sprejele enotno valuto, Svetu in Komisiji do 1. marca 1999 predložiti programe stabilnosti. V skladu s členom 5 te Uredbe je moral Svet preučiti vse programe stabilnosti na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem, ko je preučil program, je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje. V skladu z Uredbo morajo države članice predložiti letne posodobitve svojih programov stabilnosti, katere lahko prav tako preuči Svet v skladu z istimi postopki.Glede na javnofinančni primanjkljaj v višini 3,2 % BDP, zabeležen v letu 2003, je Svet sklenil, da je bil primanjkljaj Nizozemske na dan 2. junija 2004 prevelik, in priporočil, naj se prekomerni primanjkljaj popravi najpozneje do leta 2005. Zlasti je bilo priporočeno, naj bodo korektivni ukrepi, sprejeti do leta 2005, predvsem strukturne narave in naj znašajo vsaj pol odstotne točke BDP. Na svojem zasedanju dne 21. oktobra 2004 je Ekonomsko-finančni svet pregledal ukrepe, ki jih je sprejela Nizozemska, in v skladu z oceno Komisije ugotovil, da so v dani fazi ukrepi videti primerni za zmanjšanje prekomernega primanjkljaja do zahtevanega roka. Komisija in Svet bosta še naprej spremljala sprejete ukrepe. Ocena posodobitve programa stabilnosti je del tega nenehnega nadzora.Prvi program stabilnosti Nizozemske, ki je obravnaval obdobje 1999-2002, je bil predložen 4. novembra 1998, Svet pa ga je ocenil 1. decembra 1998. Vsako naslednje leto so bile predložene posodobitve, nazadnje 23. novembra 2004. Službe Komisije so opravile tehnično oceno te posodobitve ob upoštevanju rezultatov svojih gospodarskih napovedi, ki so jih pripravile jeseni 2004, in ob upoštevanju kodeksa ravnanja[2], soglasno dogovorjenih metodologij za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih bilanc, priporočil v okvirnih smernicah gospodarske politike za obdobje 2003-2005 ter načel, določenih v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o okrepitvi usklajevanja proračunskih politik, ki ga je odobril Svet[3]. Ocena je naslednja:-  Posodobitev programa stabilnosti Nizozemske leta 2004, ki obravnava obdobje 2004-2007, je bila predložena 23. novembra 2004, potem ko jo je potrdila vlada. Večletne napovedi v posodobitvi so izpeljane predvsem iz proračuna za leto 2005, ki je bil predložen parlamentu dne 21. septembra 2004[4]. Posodobitev v veliki meri ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja v zvezi z vsebino in obliko programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Pokriva vsa zahtevana področja in navaja vse zahtevane obvezne spremenljivke ter večino neobveznih, razen nekaterih podatkov v zvezi s potencialno proizvodnjo.-  Makroekonomski scenarij v posodobitvi je vzet iz nizozemskega urada za analizo ekonomske politike (CPB) ( CPB Netherlands Bureau of Economic Policy Analysis ). Posodobitev predpostavlja postopno okrevanje z 1½-odstotno realno rastjo BDP v letu 2005 in 2½-odstotno od leta 2006 naprej. Za obdobje 2004-2006 so predvidevanja ključnih spremenljivk precej podobna tistim v napovedi, ki so jo jeseni 2004 pripravile službe Komisije. Zadnji razpoložljivi podatki o cenah blaga, menjalnih tečajih in obsegu blagovne menjave pa kažejo, da je makroekonomski scenarij v posodobitvi za leti 2005 in 2006 precej optimističen. Zlasti ugodna je videti predvidena gospodarska rast v letu 2005. Načrtovana rast za leto 2007 je videti izvedljiva glede na ocenjeno stopnjo potencialne rasti in pričakovanja, da se bo negativna proizvodna vrzel ob ponovni rasti postopoma zmanjšala. Stopnje potencialne rasti in proizvodne vrzeli, izpeljane iz makroekonomskega scenarija v posodobitvi z uporabo dogovorjene metodologije, so videti dosegljive. Napovedi inflacije v programu so tudi videti realistične.-  Glavni cilj proračunske strategije v posodobitvi je znižati javnofinančni primanjkljaj pod referenčno vrednost iz Pogodbe, ki znaša 3 % BDP, do leta 2005. V ta namen program predvideva, naj se usmerjeno prizadevanje za konsolidacijo osredotoči zlasti na leto 2004 in 2005. Korektivni ukrepi za leto 2005 prispevajo do pol odstotne točke BDP. Posodobitev predvideva, da se bo s skupnim učinkom fiskalne konsolidacije in pričakovanega postopnega ponovnega pozitivnega preobrata gospodarske rasti javnofinančni primanjkljaj zmanjšal s 3,0 % BDP v letu 2004 na 2,6 % BDP v letu 2005, 2,1 % BDP v letu 2006 in 1,9 % BDP v letu 2007. Pričakuje se, da bo ciklično prilagojeni primanjkljaj nižji v zajetem časovnem obdobju in da se bo zmanjšal z 1,6 % BDP v letu 2004 na 1,2 % BDP v letu 2005. Vendar pa ni pričakovati, da se bo ciklično prilagojena bilanca še izboljšala v letu 2006, ampak se bo v letu 2007 še rahlo poslabšala, tako da bo primanjkljaj znašal 1,3 % BDP. Proračunska strategija zahteva uporabo realnih zgornjih mej izdatkov za nadzor rasti izdatkov ter dolgoročnejšega cilja zagotoviti vzdržnost javnih financ, v skladu s strategijo v okviru prejšnje posodobitve. Pričakuje se, da bo delež javnih naložb v obravnavanem obdobju ostal nespremenjen rahlo nad 3 % BDP, v primerjavi s povprečjem EU, ki je leta 2004 znašalo 2,4 % BDP.-  Proračunske napovedi v posodobitvi so videti izvedljive, negotovosti glede predvidevanj pa dokaj umirjene. Nekatera tveganja pri napovedih primanjkljaja izhajajo iz tveganj, povezanih z makroekonomskimi obeti. Poleg tega v posodobitev niso vključeni proračunski stroški socialnega sporazuma, doseženega med vlado in socialnimi partnerji dne 5. novembra 2004, večji primanjkljaj pa lahko povzroči tudi negotovost v zvezi z izvajanjem reform na področju zdravstvenega in pokojninskega sistema. Po drugi strani pa ta tveganja ublažuje pozitivni vpliv višjih cen nafte na prihodke iz prodaje zemeljskega plina ter dejstvo, da so bile predpostavke o davčni intenzivnosti gospodarske dejavnosti, uporabljene v osnovnem scenariju v posodobitvi, pripravljene precej previdno. Ob upoštevanju vseh tveganj za proračunske cilje je videti, da je Nizozemska na pravi poti, da zmanjša svoj prekomerni primanjkljaj do leta 2005, kar je rok, ki ga je določil Svet. Vendar pa pot fiskalne konsolidacije, predvidena po zmanjšanju prekomernega primanjkljaja, ni zastavljena dovolj smelo, saj ne bo zagotovila doseganja srednjeročnega cilja, po katerem naj bi bil v programskem obdobju proračun blizu ravnovesja. Poleg tega je videti, da v tem obdobju (2006-2007) proračunska naravnanost v posodobitvi ne zagotavlja dovolj varnostne rezerve za običajna makroekonomska nihanja, ki presegajo prag 3 % BDP.-  Posodobitev predvideva, da bo delež javnega dolga ostal pod referenčno vrednostjo 60 % BDP in da bo z dobrih 56 % BDP v letu 2004 zrasel na dobrih 58 % BDP v letih od 2005 do 2007, pri čemer bi porast nominalne rasti BDP v veliki meri ublažila učinek vztrajnih primanjkljajev na zviševanje deleža javnega dolga. Posodobitev predvideva, da bo usklajevanje primanjkljaja in javnega dolga nekaj prispevalo k povečanju dolga v obdobju 2005-2007 po prilagoditvah stanj in tokov za zmanjšanje dolga v obdobju 2000-2003 zaradi prihodkov od privatizacije; višina uskladitev pa bi ostala razmeroma omejena na manj kot pol odstotne točke BDP. Te napovedi so precej podobne napovedim služb Komisije jeseni 2004. Tveganja, povezana z javnim dolgom, ustrezajo tistim, ki se nanašajo na napovedi primanjkljaja, in so videti dokaj uravnotežena.-  Posodobitev vsebuje kratek pregled državnega programa strukturne reforme, ki obsega daljnosežno obnovo socialnovarstvenega, pokojninskega in zdravstvenega sistema, in katere namen je izboljšati vzdržnost javnih financ ter povečati stopnjo delovne aktivnosti. Opisan je tudi pozitiven vpliv na zaposlovanje in gospodarsko dejavnost, ki ga ima zmanjšanje upravnega bremena. Na splošno bi morala reforma pomagati izboljšati vzdržnost nizozemskih javnih financ. Vendar pa na nekaterih področjih, kakršna so zdravstvena in pokojninska reforma, obstajajo dvomi glede tega, kako učinkovito bodo predlagani ukrepi vplivali na dejansko vedenje gospodarskih subjektov in s tem zagotovili želene proračunske prihranke. Poleg tega je videti, da bo pozitivni proračunski vpliv strukturnih reform, ki krepijo potencialno rast, moč občutiti predvsem po obdobju, zajetem v posodobitvi, medtem ko nekateri ukrepi, ki spodbujajo neto prihodke v bližnji prihodnosti, morda ne bodo najbolj primerni za izboljševanje strukture gospodarstva, na primer povečanje mejne obremenitve za nizke do srednje dohodke.-  Nizozemska je kljub večjim predvidenim proračunskim stroškom starajočega se prebivalstva v sorazmerno ugodnem položaju kar zadeva dolgoročno vzdržnost javnih financ. Kljub temu, da na področju socialnega, pokojninskega in zdravstvenega varstva potekajo reforme, pa njena sedanja politika vsebuje nekatera tveganja, ki bi lahko ogrozila vzdržnost javnih financ. V programu opisana strategija temelji predvsem na ukrepih, katerih cilj je povečanje stopnje delovne aktivnosti ter obvladovanje izdatkov, povezanih s staranjem prebivalstva. Glede na predvideno povečevanje deleža starejšega prebivalstva so nadaljnje reforme, ki bodo spremenile gibanja izdatkov, povezanih s staranjem prebivalstva, in še povečale stopnjo delovne aktivnosti, ključni dejavnik za zagotavljanje dolgoročnejše stabilnosti.-  Na splošno so ekonomske politike, opisane v posodobitvi, delno skladne s splošnimi smernicami državne gospodarske politike na področju javnih financ. Proračunski okvir z zgornjimi omejitvami izdatkov se upošteva, dobro pa poteka tudi prilagoditev proračuna, ki bo zmanjšala prekomerni primanjkljaj. Pričakovano zmanjšanje objavljenega primanjkljaja leta 2006 in zlasti 2007 pa je dokaj počasno, ciklično prilagojena bilanca pa se ne bo zmanjšala za vsaj 0,5 odstotka BDP vsako leto. Poleg tega se ne pričakuje, da bo v obdobju, ki ga zajema posodobitev, doseženo fiskalno stanje blizu ravnovesja ali njegov presežek.-  Glede na zgoraj navedeno oceno se Nizozemski priporoča, naj sprejme potrebne ukrepe, da zagotovi, da se doseže proračunsko stanje blizu ravnovesja, in da se potem, ko se zmanjša prekomerni primanjkljaj, to tudi ohranja.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realni BDP (spremembe v %) | PS nov. 2004 | 1¼ | 1½ | 2½ | 2½ |COM | 1,4 | 1,7 | 2,4 | n.a. |PS okt. 2003 | 1 | 2½ | 2½ | 2½ |Inflacija po HICP (%) | PS nov. 2004 | 1¼ | 1¼ | 1½ | 1½ |COM | 1,2 | 1,3 | 1,4 | n.a. |PS okt. 2003 | 1,5 | 1½ | 1½ | 1½ |Javnofinančna bilanca (v % BDP) | PS nov. 2004 | -3,0 | -2,6 | -2,1 | -1,9 |COM | -2,9 | -2,4 | -2,1 | n.a. |PS okt. 2003 | -2,3 | -1,6 | -0,9 | -0,6 |Primarna bilanca (v % BDP) | PS nov. 2004 | -0,1 | 0,3 | 0,7 | 0,8 |COM | 0,0 | ½ | 0,9 | n.a. |PS okt. 2003 | 0,6 | 1,2 | 1,8 | 2,1 |Ciklično prilagojena bilanca (v % BDP) | PS nov. 20041 | -1,6 | -1,2 | -1,2 | -1,3 |COM | -1,4 | -1,0 | -1,0 | n.a. |PS okt. 20031 | -0,7 | -0,3 | -0,2 | -0,2 |Bruto državni dolg (v % BDP) | PS nov. 2004 | 56,3 | 58,1 | 58,6 | 58,3 |COM | 55,7 | 58 | 58,4 | n.a. |PS okt. 2003 | 54,5 | 53,7 | 53,0 | 52,2 |1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov v programu. Viri: Programi stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije jeseni 2004 (COM); izračuni služb Komisije. Napovedi stopenj rasti v posodobitvi so zaokrožene na najbližjo četrtino odstotne točke. |Na podlagi ocene je Komisija sprejela priloženo poročilo za Mnenje Sveta o posodobljenem programu stabilnosti Nizozemske in ga pošilja Svetu.Priporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem programu stabilnosti za Nizozemsko, 2004-2007SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLENJE MNENJE:1.  Dne [18. januarja] 2005 je Svet preučil posodobljeni program stabilnosti Nizozemske, ki obravnava obdobje od 2004 do 2007. Program v veliki meri ustreza zahtevam po podatkih iz spremenjenega „kodeksa ravnanja v zvezi z vsebino in obliko programov stabilnosti in konvergenčnih programov“.2.  Makroekonomski scenarij v programu predvideva, da se bo realna rast BDP povečala z 1 % v letu 2004 na 1½ % v letu 2005 in na 2½ % v povprečju v ostalem programskem obdobju. Videti je, da so predpostavke o rasti v scenariju precej ugodne glede na zadnja gibanja cen blaga, deviznih tečajev in ustreznega obsega blagovne menjave. V programu so videti realistične tudi napovedi glede inflacije.3.  Dne 2. junija 2004 je Svet sklenil, da ima Nizozemska prevelik primanjkljaj in priporočil, naj ga zmanjša do leta 2005. V skladu s tem priporočilom je glavni cilj proračunske strategije v programu zmanjšati javnofinančni primanjkljaj pod referenčno vrednost iz Pogodbe, ki znaša 3 % BDP, do leta 2005. V ta namen program opredeljuje usmerjeno prizadevanje za konsolidacijo, osredotočeno na leto 2004 in 2005. Proračunska strategija vključuje tudi uporabo realnih zgornjih mej izdatkov za nadzor rasti izdatkov ter dolgoročnega cilja vzdržnosti javnih financ. Hkrati se nadaljujejo pomembne javne naložbe, zaradi česar je delež javnih naložb v programskem obdobju rahlo nad 3 % BDP v primerjavi s povprečjem EU, ki znaša 2,4 % BDP v letu 2004.4.  Tveganja, ki jih vsebujejo proračunske napovedi v programu, so na splošno videti uravnotežena. Zlasti negativna tveganja, ki izhajajo iz makroekonomskega scenarija in proračunskih izdatkov za socialni sporazum, ki je bil sklenjen 5. novembra 2004 med vlado in socialnimi partnerji, so v veliki meri izravnana s pozitivnimi tveganji, ki jih prinaša višja cena nafte za dohodek iz prodaje zemeljskega plina, ter previdne predpostavke o davčni intenzivnosti gospodarske dejavnosti, ki se izboljšuje. Glede na to oceno tveganja je videti, da stanje proračuna zadostuje za zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2005, vendar pa ni videti, da bi zagotavljal dovolj rezerve, da bi se preprečila prekoračitev te mejne vrednosti zaradi običajnih makroekonomskih nihanj v naslednjih letih. Videti je tudi, da ne zadostuje, da bi zagotovil doseganje srednjeročnega cilja Pakta stabilnosti in rasti, ki je doseči stanje proračuna blizu ravnovesja v programskem obdobju.5.  Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2004 dosegel 56,3 % BDP, kar je pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež javnega dolga v programskem obdobju povečal za dve odstotni točki.6.  V programu navedena proračunska strategija postavlja Nizozemsko v sorazmerno ugoden položaj kar zadeva dolgoročno vzdržnost javnih financ, kljub pomembnim predvidenim proračunskim stroškom starajočega se prebivalstva. Glede na predvideno povečanje deleža starejšega prebivalstva in v odsotnosti nadaljnje fiskalne konsolidacije, ki bi srednjeročno uravnovesila proračun ali dosegla presežek, bi nadaljnje reforme, ki bi spremenile gibanje izdatkov, povezanih s staranjem prebivalstva, in še povečale stopnje delovne aktivnosti, dolgoročno zmanjšale tveganja za vzdržnost.7.  Gospodarske politike, opisane v programu, so deloma skladne s splošnimi smernicami državne gospodarske politike na področju javnih financ. Proračunski okvir z zgornjimi mejami izdatkov se upošteva, dobro pa poteka tudi prilagoditev proračuna, ki bo zmanjšala prekomerni primanjkljaj. Pričakovano zmanjšanje objavljenega primanjkljaja leta 2006 in zlasti 2007 pa je dokaj počasno, v ciklično prilagojeni bilanci pa ne bo opaziti napredka naproti srednjeročnemu cilju, ki je privesti stanje proračuna na stanje blizu ravnovesja po letu 2005.* * *Glede na zgoraj navedeno oceno se priporoča, naj Nizozemska še naprej zagotavlja, da se primanjkljaj zniža pod 3 % BDP do leta 2005 in sprejme potrebne ukrepe, da naknadno doseže proračunsko stanje blizu ravnovesja.Ključne napovedi posodobljenega programa stabilnosti Nizozemske2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realna rast BDP (%) Inflacija po HICP (%) Javnofinančna bilanca (% BDP) Primarna bilanca (% BDP) Ciklično prilagojena bilanca (% BDP)1 Bruto državni dolg (% BDP) | -0,9 2,2 -3,2 -0,3 -1,9 54,1 | 1¼ 1¼ -3,0 -0,1 -1,6 56,3 | 1½ 1¼ -2,6 0,3 -1,2 58,1 | 2½ 1½ -2,1 0,7 -1,2 58,6 | 2½ 1½ -1,9 0,8 -1,3 58,3 |1 Izračuni služb Komisije z uporabo soglasno dogovorjene metodologije in podatkov iz programa.[1] UL L 209, 2.8.1997. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, se nahajajo na spletni strani http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Spremenjeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov, ki ga je podprl Ekonomsko-finančni Svet dne 10. 7. 2001.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Parlament je sprejel proračun za leto 2005 s številnimi spremembami, ki niso v večji meri vplivale na glavne proračunske agregate.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, se nahajajo na spletni strani http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Priporočilo Sveta z dne 20. novembra 2008 o mobilnosti mladih prostovoljcev v Evropski uniji

text:
               13.12.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 319/8

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 20. novembra 2008
   o mobilnosti mladih prostovoljcev v Evropski uniji
   (2008/C 319/03)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 149(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Mobilnost mladih prostovoljcev je sestavni del pravice do prostega gibanja ljudi, ki jo varuje člen 18 Pogodbe.

               (2)

               Skupnost lahko skladno z načelom subsidiarnosti, določenim v členu 5 Pogodbe, sprejme ukrepe za spodbujanje mobilnosti mladih prostovoljcev z okrepljenim sodelovanjem organizatorjev prostovoljnih dejavnosti. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena to priporočilo ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje tega cilja.

               (3)

               Uredba Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1), ter povezane določbe vključujejo samo tiste prostovoljce, ki so zavarovani po nacionalni zakonodaji na področju socialne varnosti, zato lahko vprašanja v zvezi s socialno zaščito včasih odvračajo od vključevanja v prostovoljne dejavnosti v drugi državi članici.

               (4)

               Priporočilo 2001/613/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. julija 2001 o mobilnosti v Skupnosti za študente, udeležence usposabljanja, prostovoljce, učitelje in vodje usposabljanja (2) poziva države članice, naj v skladu z zakonodajo Skupnosti in v okviru svoje nacionalne zakonodaje sprejmejo ukrepe, ki jih štejejo za ustrezne, da zagotovijo, da se zoper prostovoljce in njihove družine ne diskriminira kot posledici ustreznih politik socialne zaščite, kot na primer zdravstvenega varstva in socialnega varstva, kar lahko omeji njihovo mobilnost.

               (5)

               Priporočilo 2001/613/ES in Priporočilo 2006/961/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o transnacionalni mobilnosti v Skupnosti zaradi izobraževanja in usposabljanja: Evropska listina kakovosti za mobilnost (3) se izrecno nanašata na prostovoljce.

               (6)

               Direktiva Sveta 2004/114/ES z dne 13. decembra 2004 o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjav učencev, neplačanega usposabljanja ali prostovoljnega dela (4) predvideva možnost izdaje posebnih dovoljenj za bivanje za državljane tretjih držav, ki zaprosijo za sprejem na ozemlje države članice zaradi prostovoljnega dela.

               (7)

               Resolucija Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o skupnih ciljih za prostovoljne dejavnosti mladih z dne 15. novembra 2004 ter Resolucija Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta z dne 16. novembra 2007, o uresničevanju skupnih ciljev na področju prostovoljnih dejavnosti mladih (5) določata skupne cilje za prostovoljne dejavnosti mladih, predlagata izmenjavo dobrih praks in medsebojno učenje za njuno boljše izvajanje ter pozivata države članice k razmisleku o praktičnih načinih merjenja napredka. Poleg tega druga resolucija poziva Komisijo, naj pripravi dodatne predloge za spodbujanje in priznavanje prostovoljnih dejavnosti mladih.

               (8)

               Evropski parlament je aprila 2008 sprejel poročilo „Vloga prispevka prostovoljstva h gospodarski in socialni koheziji“, ki je spodbudilo države članice ter regionalne in lokalne organe, naj se zavejo vrednosti prostovoljstva za spodbujanje socialne in ekonomske kohezije, ter priporočilo pospeševanje čezmejnih projektov prostovoljnega dela –

         SE ZAVEDA NASLEDNJEGA:

               1.

               V tem priporočilu so čezmejne prostovoljne dejavnosti opredeljene kot dejavnosti, namenjene vsem mladim, ki jih izvajajo prostovoljno v splošnem interesu za določen čas v točno določenem okviru in v državi, v kateri nimajo bivališča, ki so neplačane oziroma za katere se prejme simbolično plačilo in/ali se krijejo stroški. Prostovoljne dejavnosti ne bi smele neugodno vplivati na možna ali obstoječa plačana delovna mesta ali šteti kot nadomestilo zanje.

               2.

               Prostovoljne dejavnosti so priložnost za pridobivanje bogatih izkušenj v okviru neformalnega izobraževanja in priložnostnega učenja, ki izboljšuje poklicne spretnosti in sposobnosti mladih, prispeva k njihovi zaposljivosti in občutku solidarnosti, razvija njihove socialne spretnosti, olajšuje njihovo vključevanje v družbo ter krepi dejavno državljanstvo.

               3.

               V Evropi se izvaja veliko različnih prostovoljnih dejavnosti, ki jih organizirajo civilna družba in javni organi. Te dejavnosti bi bilo treba ohraniti in nadalje razvijati, poenostaviti pa bi bilo treba tudi sodelovanje med organizatorji takih dejavnosti.

               4.

               Čezmejna mobilnost v Evropi je lahko pomembno orodje za spodbujanje izobraževanja, zaposlovanja ter regionalne in socialne kohezije, pripomore pa lahko tudi k boljšemu vzajemnemu razumevanju in dejavnemu udejstvovanju v družbi. To velja zlasti za mlade na trgu dela, na katerem sta vse bolj cenjeni prilagodljivost in prožnost.

               5.

               Lokalne skupnosti, ki gostijo mlade prostovoljce, imajo veliko korist od njihovih dejavnosti, ki lahko potekajo na celi vrsti področij, kot so spodbujanje socialnega vključevanja, ohranjanje kulturne dediščine, krepitev medgeneracijske solidarnosti in varstvo okolja. Takšne dejavnosti obenem bogatijo kulturno raznolikost skupnosti gostiteljic.

               6.

               Prostovoljne dejavnosti so prednostna naloga odprte metode usklajevanja na področju mladine, v okviru katere je bilo odkritih že veliko primerov dobre prakse. V tem okviru je Evropska prostovoljna služba (EVS), od leta 1996 ena od akcij programa EU Mladina, omogočila mladim vključitev v prostovoljno službo na številnih področjih. Sedanji program Mladi v akciji je to akcijo še okrepil.

               7.

               Kljub tem prizadevanjem še vedno lahko obstajajo ovire za čezmejno mobilnost mladih prostovoljcev po Evropi, zato je cilj tega priporočila predvsem zagotoviti okvir za krepitev sodelovanja držav članic, ne da bi pri tem vplivali na raznolikost njihovih nacionalnih razmer.

               8.

               Boljše sodelovanje organizatorjev prostovoljnih dejavnosti v različnih državah in večja izmenjava informacij bi lahko spodbudili vse mlade Evropejce, ne glede na njihovo narodnost, k večjemu vključevanju v prostovoljne dejavnosti v tretjih državah.

               9.

               Posebno pozornost bi bilo treba posvetiti mladim z manj priložnostmi, saj so prostovoljne dejavnosti še posebej dragocena možnost za mobilnost teh mladih, ki bi sicer imeli manj ali pa sploh nobene koristi od programov mobilnosti.

         PRIPOROČA DRŽAVAM ČLANICAM, DA:

               A.

               spodbujajo mobilnost mladih prostovoljcev po Evropi s krepitvijo pogojev sodelovanja med organizatorji prostovoljnih dejavnosti v različnih državah, bodisi so to civilna družba bodisi javni organi, tako da imajo vsi mladi priložnost za prostovoljno delo v Evropi, če si to želijo;

               B.

               v ta namen spodbujajo razvoj naslednjih usmeritev in pri tem upoštevajo svoje nacionalne okvire in zakonodajo na področju prostovoljnih dejavnosti in svoje splošne nacionalne prednostne naloge, obstoječe možnosti na lokalni ravni ter režime javne porabe:

                           1.

                           izboljšanje poznavanja o prostovoljnih dejavnostih na svojem ozemlju in pošiljanje teh informacij Evropski komisiji, da jih razpošlje naprej;

                           2.

                           zagotavljanje lahke dostopnosti informacij o možnostih za prostovoljne dejavnosti v tujini za mlade ter za tiste, ki so dejavni pri mladinskem delu in v mladinskih organizacijah;

                           3.

                           zagotavljanje informacij vsem zadevnim akterjem o pravicah in možnostih, ki jih na evropski in nacionalni ravni zagotavljajo obstoječe določbe o čezmejnih prostovoljnih dejavnostih;

                           4.

                           spodbujanje izmenjave informacij o možnostih za prostovoljne dejavnosti v drugih državah članicah ter poenostavitev postopkov s ciljem, da se olajša mladim prostovoljcem iz posameznih držav članic sodelovanje v prostovoljnih dejavnostih v drugih državah članicah;

                           5.

                           po potrebi sprejetje prožnega pristopa k razvijanju možnosti za čezmejne prostovoljne dejavnosti v Evropi, na primer z naslednjimi ukrepi:

                                       —

                                       podpiranje razvoja gostiteljskih zmogljivosti za čezmejne prostovoljce,

                                       —

                                       podpiranje vzpostavitve točk za stik za mlade evropske prostovoljce v povezavi z nacionalnimi agencijami programa Mladi v akciji, če je to smotrno,

                                       —

                                       spodbujanje uporabe obstoječih evropskih mehanizmov, ki lahko pripomorejo k mobilnosti mladih, kot so na primer izkaznice mobilnosti,

                                       —

                                       spodbujanje čezmejne mobilnosti tistih, ki so dejavni pri mladinskem delu in v mladinskih organizacijah,

                                       —

                                       podpiranje večje obveščenosti in usposabljanja o čezmejnih prostovoljnih dejavnostih mladih za tiste, ki so dejavni pri mladinskem delu in v mladinskih organizacijah, lokalnih organih in organizacijah civilne družbe;

                           6.

                           krepitev ozaveščenosti glede pomena medkulturnih kompetenc in učenja jezikov med mladimi, da bi zmanjšali ovire za njihovo čezmejno mobilnost;

                           7.

                           spodbujanje organizatorjev prostovoljnih dejavnosti, da ob upoštevanju izkušenj EVS razvijejo orodja za samoocenjevanje, da bi zagotovili kakovost čezmejnih prostovoljnih dejavnostih, v katerih sodelujejo;

                           8.

                           spodbujanje organizatorjev v državah članicah, ki pošiljajo oziroma sprejemajo prostovoljce, naj sodelujejo pri dajanju zagotovil glede zaščite mladih prostovoljcev in prejemnikov storitev. Ta bi morala vsebovati zadostne informacije o prostovoljni dejavnosti, njenih organizatorjih in prostovoljcu, da bi lahko obe strani sprejeli ozaveščeno odločitev o ustreznosti zadevne dejavnosti in izpolnili morebitne pravne zahteve;

                           9.

                           dodatna preučitev ustreznih določb socialne zaščite prek ustreznih obstoječih forumov EU, da bi v celoti izkoristili vse možnosti skladno z zakonodajo EU in nacionalnimi zakonodajami;

                           10.

                           spodbujanje ustreznega priznavanja učnih rezultatov prostovoljnih dejavnosti v skladu z določbami Skupnosti in znotraj nacionalnih sistemov ali okvirov kvalifikacij, če ti obstajajo;

                           11.

                           na ravni EU spodbujanje uporabe instrumentov, ki lahko poenostavijo čezmejne prostovoljne dejavnosti z zagotavljanjem preglednosti kvalifikacij, kot so Europass, Youthpass in evropsko ogrodje kvalifikacij;

                           12.

                           posvečanje posebne pozornosti mladim z manj priložnostmi, da bi se izboljšal njihov dostop do prostovoljnih dejavnosti in zlasti čezmejnih prostovoljnih dejavnosti.

         PODPIRA NAMERO KOMISIJE, DA BO:

               1.

               državam članicam nudila podporo pri omenjenih nalogah in pri tem uporabljala okvir EU za sodelovanje na področju mladine, zlasti odprto metodo usklajevanja ter program Mladi v akciji;

               2.

               v povezavi z državami članicami spodbujala in organizirala izmenjavo informacij in izkušenj glede sodelovanja organizatorjev prostovoljnih dejavnosti v različnih državah, bodisi predstavnikov civilne družbe ali javnih organov;

               3.

               oblikovala evropski portal za mlade prostovoljce o prostovoljnih dejavnostih, ki bo temeljil na nacionalnih portalih za mlade prostovoljce, zbirkah podatkov ali posebnih spletnih straneh, kjer te obstajajo;

               4.

               po štirih letih od sprejetja tega priporočila poročala Svetu, da se ugotovi, ali so predlagani ukrepi učinkoviti in ali je potrebno nadaljnje ukrepanje.

         V Bruslju, 20. novembra 2008

      (1)  UL L 149, 5.7.1971, str. 2.

      (2)  UL L 215, 9.8.2001, str. 30.

      (3)  UL L 394, 30.12.2006, str. 5.

      (4)  UL L 375, 23.12.2004, str. 12.

      (5)  UL C 241, 20.9.2008, str. 1.


Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0885

Priporočilo Komisije Svetu za spremembo pogajalskih smernic za stabilizacijsko-pridružitveni sporazum s Srbijo in Črno goro, da bi se nadaljevala pogajanja z Republiko Srbijo  /* SEK/2006/0885 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 6.7.2006SEC(2006) 885 konč.PRIPOROČILO KOMISIJE SVETUza spremembo pogajalskih smernic za stabilizacijsko-pridružitveni sporazum s Srbijo in Črno goro, da bi se nadaljevala pogajanja z Republiko Srbijo1. OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMS stabilizacijsko-pridružitvenim procesom[1] je EU leta 1999 oblikovala okvir za vzpostavitev tesnejših odnosov med EU in državami na zahodnem Balkanu, zlasti na podlagi nove kategorije sporazumov, s stabilizacijsko-pridružitvenimi sporazumi.Za premagovanje težav, ki izvirajo iz zapletene institucionalne strukture Srbije in Črne gore, ter za ponovno spodbuditev napredka Srbije in Črne gore pri približevanju k EU je Komisija predlagala „dvotirni“ pristop za pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu z državno skupnostjo in njenima dvema republikama, ki jo sestavljata, v skladu z razdelitvijo pristojnosti.Ta pristop so nato oktobra 2004 podprli Svet in politični voditelji Srbije in Črne gore, kar je posledično omogočilo, da je Komisija aprila 2005 predstavila svoje poročilo o izvedljivosti glede stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma s Srbijo in Črno goro[2]. V poročilu je bilo ugotovljeno, da sta Srbija in Črna Gora zadostno pripravljeni za pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu, vendar morata za napredovanje v okviru različnih faz procesa pred in med pogajanji še naprej sodelovati z Mednarodnim kazenskim sodiščem za območje nekdanje Jugoslavije (ICTY) in nemudoma zagotoviti popolno sodelovanje. Komisija je tudi menila, da morajo državna skupnost in obe republiki še naprej izvajati revidirane prednostne naloge Evropskega partnerstva na podlagi svojih akcijskih načrtov in posebno pozornost posvetiti številnim vprašanjem, ki so posebno pomembna za stabilizacijsko-pridružitveni sporazum in so navedena v poročilu. Svet je to poročilo potrdil 25. aprila 2005. Komisija je v svojem poročilu o napredku lahko ugotovila tudi nadaljnje izboljšave na področjih, pomembnih za stabilizacijsko-pridružitveni sporazum.Na podlagi priporočila Komisije je Svet 3. oktobra 2005 sklenil, da v skladu s pogajalskimi smernicami, sprejetimi istočasno, Komisijo pooblasti za pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu s Srbijo in Črno goro[3]. Pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu s Srbijo in Črno goro so se začela 10. oktobra 2005. Doslej sta bila 7. novembra 2005 in 5. aprila 2006 v Beogradu opravljena dva uradna kroga pogajanj, 20. in 21. decembra 2005 ter 22. in 23. februarja 2006 pa dva tehnična kroga pogajanj. Z dosego začasnega sporazuma o znatnem številu določb prihodnjega stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma je bil dosežen velik napredek.Vendar pa je Komisija 3. maja 2006 sklenila, da odpove krog pogajanj 11. maja glede na to, da Srbija in Črna gora nista popolnoma sodelovali z Mednarodnim kazenskim sodiščem za območje nekdanje Jugoslavije (ICTY). Komisija še naprej sodeluje s Srbijo pri vseh drugih vidikih stabilizacijsko-pridružitvenega procesa.Na referendumu v Črni gori 21. maja 2006 je za neodvisnost glasovala večina državljanov s 55,5 % glasov. Črnogorski parlament je zato 3. junija 2006 sprejel deklaracijo o razglasitvi neodvisnosti. Republika Črna gora je izstopila iz Državne skupnosti Srbije in Črne gore.V skladu s členom 60 Ustavne listine je Srbija država naslednica Državne skupnosti Srbije in Črne gore ter prevzame njen mednarodni pravni status. Na seji Sveta za splošne zadeve in zunanje odnose 12. junija 2006 se je Svet seznanil z odločitvijo srbskega parlamenta, ki Republiko Srbijo opredeli kakor državo naslednico Državne skupnosti Srbije in Črne gore. Poleg tega je srbska vlada sprejela dekret, na podlagi katerega prevzema odgovornost glavnih institucij državne skupnosti in ima namen nadomestiti državno skupnost v mednarodnih organizacijah.***Zato bo treba sedanji okvir pogajanj z Državno skupnostjo Srbije in Črne gore za stabilizacijsko-pridružitveni sporazum zaradi navedenih dogodkov spremeniti. Komisija priporoča, da se pogajanja nadaljujejo na podlagi doslej doseženih rezultatov z namenom skleniti dva ločena sporazuma, in sicer s Črno goro in Srbijo.Glavni sklepi poročila Komisije o izvedljivosti iz aprila 2005 glede zmožnosti Srbije in Črne gore za pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu še vedno veljajo glede na to, da sta bili Srbija in Črna gora dovolj dobro pripravljeni za pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu. Srbija je doslej pokazala izjemno zmožnost za pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu. Komisija bo jeseni v svojem poročilu o napredku posebno poudarila zmožnost Srbije, da pravilno izvaja prihodnji sporazum. Komisija bo v poročilu tudi ocenila zmožnost Srbije, da konča pogajanja v skladu s poročilom o izvedljivosti in sklepi Sveta z dne 3. oktobra 2005[4].Ker je Republika Srbija država naslednica državne skupnosti, je treba Sklep Sveta z dne 3. oktobra 2005 spremeniti, tako da se upošteva novo pravno stanje. Vendar pa je vse, kar je potrebno, tehnična prilagoditev, ki nadomesti sklicevanje na državno skupnost s sklicevanjem na Republiko Srbijo, in črtanje vseh sklicevanj na Črno goro. To bo Komisiji zagotovilo, da vodi vsebinska pogajanja na podlagi pogajalskih smernic, kakor so bile sprejete 3. oktobra 2005, in nadaljuje od točke, pri kateri so bila 3. maja 2006 prekinjena. Srbska stran je pokazala pripravljenost za nadaljevanje pogajanj na tej podlagi.To priporočilo ne vpliva na Sklep Komisije z dne 3. maja 2006 o zaustavitvi pogajanj o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu, dokler Srbija ne izpolni svojih obveznosti popolnega sodelovanja z ICTY. Sprejetje te spremembe pa bo Komisiji zagotovilo takojšnje nadaljevanje pogajanj, takoj ko bodo izpolnjene obveznosti do ICTY.Komisija bo ob predstavitvi tega priporočila obvestila poseben odbor (COWEB), imenovan, da ji pomaga, o rezultatih pogajanj doslej in bo dala na voljo osnutek besedila stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma.2. PRIPOROČILONa podlagi zgoraj navedenega Komisija priporoča, da Svet:– ugotovi, da pooblastilo za pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu z Državno skupnostjo Srbije in Črne gore, sprejeto 3. oktobra 2005, odslej velja za pogajanja o stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu z Republiko Srbijo;– določi, da se pogajalske smernice za stabilizacijsko-pridružitveni sporazum s Srbijo in Črno goro, sprejete 3. oktobra 2005, spremenijo:– sklicevanja „Državna skupnost Srbije in Črne gore“ ali „obe republiki“ se nadomestijo s sklicevanji na Republiko Srbijo,– določbe, ki se nanašajo na Republiko Črno goro, se črtajo,– tretji odstavek oddelka 1 ter trinajsta in štirinajsta alinea v točki 3.1 se črtajo,– zadnji stavek prve alinee v oddelku 3.6.2, zadnji stavek v točki 3.6.6 in zadnji stavek druge alinee v točki 3.7.3 se črtajo;– ponovno potrdi, da bo Komisiji pri tej nalogi pomagal posebni odbor, sestavljen iz predstavnikov držav članic. [1] Z Albanijo, Bosno in Hercegovino, Hrvaško, Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo ter Srbijo in Črno goro. Glej COM(99) 235 z dne 26. maja 1999.[2] COM(2005) 476 konč. z dne 12. aprila 2005.[3] Dokumenti Sveta 12882/05, 12708/05, 12589/05 in 12590/05.[4] Dokument Sveta 12591/05.


     SL

SL        SL
 ---pagebreak---                     EVROPSKA KOMISIJA

                                                    Bruselj, 11.3.2011
                                                    SEC(2011) 304 konč.

                            PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU

       o spremembi Sklepa Sveta z dne 26. julija 2010 o sodelovanju Evropske unije pri
     pogajanjih o spremembah Protokola iz leta 1998 o težkih kovinah h Konvenciji iz leta
                  1979 o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja

SL                                                                                SL
 ---pagebreak---                           A.       OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

     1.    CILJI
           Cilj tega priporočila je spremeniti Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o sodelovanju
           Evropske unije pri pogajanjih o spremembah Protokola iz leta 1998 o težkih kovinah
           h Konvenciji iz leta 1979 o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja (v
           nadaljnjem besedilu: Sklep Sveta) zaradi odločitve izvršilnega telesa za Konvencijo
           decembra 2010, da razširi obseg pogajanj še na proizvode, ki vsebujejo živo srebro,
           in da prilagodi časovni načrt v zvezi z zaključkom pogajanj.

     2.    SPLOŠNO OZADJE
           Evropska unija je pogodbenica Konvencije Ekonomske komisije OZN za Evropo o
           onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja (v nadaljnjem besedilu:
           Konvencija) od 15. julija 1982 in pogodbenica Protokola o težkih kovinah (v
           nadaljnjem besedilu: Protokol) od 3. maja 2001. Protokol pogodbenicam nalaga
           obveznosti, katerih namen je zmanjšati emisije težkih kovin v zrak, zlasti za kadmij,
           svinec in živo srebro.
           Izvršilno telo za Konvencijo se je decembra 2009 odločilo ponovno pregledati
           Protokol, da bi nepogodbenice tako lahko pristopile k spremenjenemu Protokolu, in
           delovni skupini o strategiji in presoji podeliti mandat za začetek pogajanj. Takrat
           pogajanja v zvezi s proizvodi, ki vsebujejo živo srebro (prilogi VI in VII), niso bila
           vključena v ta mandat zaradi čakanja na nadaljnje informacije v zvezi z napredkom
           pri nedavno začetih pogajanjih v okviru UNEP o globalnem pravno zavezujočem
           instrumentu za živo srebro. Delovna skupina o strategiji in presoji je dobila mandat
           za zaključek pogajanj do konca leta 2011.
           Dne 26. julija 2010 je Svet pooblastil Komisijo, da v imenu EU sodeluje pri
           pogajanjih o ponovnem pregledu Protokola. Sklep Sveta je bil sprejet ob upoštevanju
           mandata, dodeljenega delovni skupini o strategiji in presoji decembra 2009, in zaradi
           tega ne vključuje pooblastila za pogajanja o zahtevah v zvezi s proizvodi, ki
           vsebujejo živo srebro (opisanimi v prilogah VI in VII). V zvezi s tem Sklep Sveta v
           členu 1(4) določa, da lahko Svet kadar koli ponovno pregleda pogajalske smernice,
           če bi se izvršilno telo odločilo razširiti mandat za spremembo Priloge VI, vključno s
           posledičnimi spremembami drugih delov Protokola in njegovih prilog.
           Poleg tega je bila Komisija v skladu s prvotnim načrtom pogajanj v okviru
           Konvencije pooblaščena, da v imenu EU sodeluje pri pogajanjih do konca leta 2011.

     3.    NEDAVNI DOGODKI
           Izvršilno telo za Konvencijo se je 17. decembra 20101 odločilo za razširitev obsega
           pogajanj tako, da se vključijo tudi vidiki proizvodov, ki vsebujejo živo srebro (tj.
           prilogi VI in VII), in posledične spremembe drugih delov Protokola. Poleg tega je
           delovni skupini o strategiji in presoji podelilo mandat, da nadaljuje s pogajanji, z
           namenom zaključiti razprave in predstaviti spremembe Protokola najpozneje leta
           2012. Poglavitni razlog za razširitev obsega so bili spodbudni znaki s strani nekaterih
           nepogodbenic, zlasti Belorusije in Ruske federacije, da bi bile spremembe prilog VI

     1
          Poročilo z osemindvajsetega zasedanja izvršilnega telesa za Konvencijo (Oddelek VI B)

SL                                                     2                                             SL
 ---pagebreak---              in VII pomemben korak k pridružitvi teh držav k spremenjenemu Protokolu.
             Komisija mora ob upoštevanju člena 1(4) Sklepa Sveta in v skladu s členom 218(3)
             Pogodbe o delovanju Evropske unije Svetu predložiti priporočila, ki Komisijo
             pooblaščajo, da v imenu EU sodeluje pri pogajanjih o zgoraj navedenih dodatnih
             elementih. Priporočilo hkrati predlaga prilagoditev časovnega okvira pooblastila, da
             se Komisiji tako omogoči sodelovanje pri pogajanjih do konca leta 2012.

     4.      OBSTOJEČE DOLOČBE UNIJE
             Predmet Priloge VI (ukrepi za nadzor nad proizvodi) in Priloge VII (ukrepi za
             gospodarjenje s proizvodi) je zajet v zakonodaji EU, in sicer v Direktivi Evropskega
             parlamenta in Sveta 98/70/ES z dne 13. oktobra 1998 o kakovosti motornega bencina
             in dizelskega goriva2 ter v Direktivi 2006/66/ES o baterijah in akumulatorjih ter
             odpadnih baterijah in akumulatorjih3 (kot je bila spremenjena z
             Direktivo 2008/103/ES4).
             Ukrepi za gospodarjenje s proizvodi, ki so zdaj navedeni v Prilogi VII, so med
             drugim zajeti v Uredbi 1103/20105 o označevanju baterij, Direktivi 2002/95/ES o
             omejevanju uporabe nekaterih nevarnih snovi v električni in elektronski opremi6,
             Direktivi 2002/96/ES o odpadni električni in elektronski opremi (OEEO)7 ter
             Direktivi 2007/51/ES glede omejitev pri trženju nekaterih merilnih naprav,
             vsebujočih živo srebro8.
                                            B.   PRIPOROČILO
     Ob upoštevanju zgoraj navedenega Komisija priporoča naslednjo spremembo Sklepa Sveta:
     (a)     V odstavku 1 člena 1 se besede „2010 in 2011“ nadomestijo z „2011 in 2012“;
     (b)     V členu 1 se odstavek 4 nadomesti z naslednjim besedilom:
             „4. Svet lahko vsebino pogajalskih smernic kadar koli ponovno pregleda. Zlasti
             lahko prouči možnosti za njihov ponovni pregled v primeru, da pride v letih 2011 in
             2012 do pomembnih sprememb. V ta namen Komisija Svetu poroča o rezultatih
             pogajanj v rednih intervalih.“
     (c)     Točka 1 pogajalskih smernic iz Priloge k Sklepu Sveta se nadomesti z naslednjim
             besedilom:
             '1. V procesu pogajanj v okviru Ekonomske komisije OZN za Evropo si Komisija
             prizadeva zagotoviti cilje iz mandata, ki ga je izvršilno telo za Konvencijo o
             onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja podelilo delovni skupini o
             strategiji in presoji dne 17. decembra 2010, in sicer:
             „(a) Nadaljevati s pogajanji z namenom zaključitve razprav in predstavitve
             sprememb Protokola o težkih kovinah najpozneje na tridesetem zasedanju izvršilnega
             telesa leta 2012. Od delovne skupine se pričakuje, da prouči možnosti za morebitne
             spremembe Protokola o težkih kovinah, ki zadevajo naslednje:

     2
           UL L 350, 28.12.1998, str. 58.
     3
           UL L 266, 26.9.2006, str. 1.
     4
           UL L 327, 5.12.2008, str. 7.
     5
           UL L 313, 30.11.2010, str. 3.
     6
           UL L 37, 13.2.2003, str. 19.
     7
           UL L 37, 13.2.2003, str. 24.
     8
           UL L 257, 3.10.2007, str. 13.

SL                                                 3                                                SL
 ---pagebreak---            (i)    kot prva prednostna naloga pri kakršni koli reviziji, možnosti za
           povečanje števila ratifikacij Protokola, pri čemer se upoštevajo možnosti, ki jih
           predloži projektna skupina za težke kovine;
           (ii)   morebitne spremembe besedila Protokola in prilog I do VII ob
           upoštevanju možnosti, ki jih predloži projektna skupina za težke kovine,
           ustreznih, že sprejetih sprememb Protokola o obstojnih organskih
           onesnaževalih (POP) in predlaganih sprememb Göteborškega protokola, pod
           pogojem, da zaradi takšnih sprememb cilj povečanja števila ratifikacij ne
           postane težje dosegljiv;
           (iii) možnosti za boljšo prilagoditev Protokola spremembam v prihodnosti s
           pomočjo navodil o najboljših razpoložljivih tehnologijah, ki temeljijo na
           določbah iz Priloge III in se po potrebi posodabljajo.“
     (b) V središče pogajanj postaviti, kot je bilo zahtevano leta 2011, tiste predlagane
     spremembe, katerih cilj je povečati število ratifikacij in ki obravnavajo vprašanja, ki
     so se pojavila tudi pri spremembah Göteborškega protokola.
     (c) Pri proučevanju predlogov za spremembe prilog VI in VII v zvezi s proizvodi,
     ki vsebujejo živo srebro (na podlagi predloga Evropske unije in dela projektne
     skupine za težke kovine), upoštevati delo Medvladnega pogajalskega odbora v
     okviru Programa Združenih narodov za okolje, glede na to, da si slednji prizadeva za
     globalen pravno zavezujoč instrument, ki bo obravnaval živo srebro, vključno s
     proizvodi, ki vsebujejo živo srebro.“

SL                                         4                                                   SL


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2013 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za obdobje 2012–2016

text:
               30.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/67

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 9. julija 2013
   v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2013 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za obdobje 2012–2016
   2013/C 217/17
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, da integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav ali vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli dogovor za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 10. julija 2012 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2012 in podal mnenje o konvergenčnem programu Romunije za obdobje 2012–2015.

               (5)

               Komisija je 28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega je Komisija 28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (4) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Romunije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bi bilo treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 7. februarja 2013 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2013 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2013.

               (7)

               Evropski svet je 14. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (8)

               Romunija je 30. aprila 2013 predložila svoj nacionalni program reform za leto 2013 in svoj konvergenčni program za obdobje 2012–2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Na podlagi ocene konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten in skladen z oceno iz pomladanske napovedi služb Komisije iz leta 2013. Romunija je zaradi znatnih konsolidacijskih prizadevanj in v skladu s priporočilom Sveta svoj javnofinančni primanjkljaj v letu 2012 zmanjšala pod 3 %. Cilj konvergenčnega programa je doseči srednjeročni proračunski cilj v višini –1 % BDP (prej –0,7 % BDP), ki ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Program opisuje proračunsko strategijo, katere cilj je doseči srednjeročni proračunski cilj do leta 2014, kar po ponovnem izračunu Komisije, ki temelji na skupno dogovorjeni metodologiji, ustreza doseganju srednjeročnega proračunskega cilja do leta 2015. Napredek v strukturnem smislu pri doseganju srednjeročnega proračunskega cilja je večji od 0,5 % BDP za leto 2013 in znaša okoli 0,4 % leta 2014. Referenčna vrednost za odhodke Pakta za stabilnost in rast je bila v programskem obdobju dosežena. Prilagoditev je v letu 2013 predvidena v začetni fazi, in sicer z ukrepi, ki spodbujajo prihodke, vključno z zmanjšanjem števila davčnih olajšav, izboljšanjem obdavčitve kmetijstva ter uvedbo pristojbine po deregulaciji cen plina in uvedbo posebnega davka za prenos elektrike in plina. Glavna tveganja za konvergenčni program so povezana z morebitnimi dodatnimi finančnimi popravki, povezanimi s črpanjem sredstev EU ali financiranjem prednostnih projektov iz nacionalnega proračuna, ponovnim kopičenjem zaostankov, zlasti na ravni lokalne vlade, in omejenim napredkom pri prestrukturiranju podjetij v državni lasti. Javni dolg Romunije ostaja relativno nizek in je leta 2012 znašal 37,8 % BDP. Pričakuje se, da se bo leta 2014 povečal na 38,6 %, vendar bo v programskem obdobju ostal pod pragom 60 % BDP.

               (10)

               Komisija in Mednarodni denadni sklad sta se po zahtevku Romunije z dne 17. februarja 2011 z romunskimi organi dogovorila o preventivnem programu gospodarskega prilagajanja. Romunija se je v okviru preventivne pomoči Unije zavezala, da bo izvedla celovit program gospodarske politike s posebnim poudarkom na ukrepih strukturnih reform, da se izboljša delovanje trga dela in proizvodnega trga ter okrepita trdnost in potencial rasti romunskega gospodarstva. Hkrati je ta program zagotovil nadaljevanje fiskalne konsolidacije, izboljšanje upravljanja in nadzora javnih financ ter izvajanje reform njene zunanje in monetarne politike ter politike za finančno stabilnost in politike za finančne trge. Romunija je marca 2013 uradno zaprosila za trimesečno podaljšanje programa Mednarodnega denarnega sklada. Medtem ko se je možnost črpanja sredstev v okviru programa EU iztekla ob koncu marca 2013, bo končni pregled programa izveden do konca junija 2013.

               (11)

               Fiskalni položaj Romunije se je izboljšal, saj se je proračunski primanjkljaj leta 2012 zmanjšal pod 3 %, leta 2013 pa je predvidena dodatna fiskalna konsolidacija. Slabo izpolnjevanje davčnih obveznosti je velik izziv za davčni sistem Romunije, zlasti na področju DDV in obdavčitve dela. Okoljski davki so pod povprečjem EU. Medtem ko Romuniji kratko- ali srednjeročno ne grozi tveganje fiskalnih težav, pa ji srednje tveganje grozi dolgoročno, zlasti zaradi odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva. Obstaja zaskrbljenost, kar zadeva vzdržnost in ustreznost pokojninskega sistema, in sicer zaradi nizkega razmerja med zaposlenimi, ki plačujejo prispevke, in upokojenci. Romunija je zdaj ena od dveh držav članic, ki še ni izenačila upokojitvene starosti za ženske in moške, stopnja zaposlenosti starejših delavcev (41,4 % leta 2012) pa je znatno pod povprečjem EU. Romunska vlada je sprejela odločitev, da bo nadaljevala s pokojninsko reformo in sodelovala s socialnimi partnerji pri oblikovanju reforme ter okrepila svoj doprinos.

               (12)

               Značilnost zdravstvenega sektorja v Romuniji je velika neenakost pri dostopu do ponujenih storitev in njihove kakovosti. Razlog za navedeno je med drugim neučinkovita poraba sredstev in slabo upravljanje. Reforme za izboljšanje učinkovitosti sektorja zdravstvenega varstva so se začele izvajati, potrebna pa so stalna prizadevanja. Stroškovna učinkovitost sistema bi se lahko povečala z zmanjšanjem čezmerne uporabe bolnišnične oskrbe in okrepitvijo osnovne zdravstvene oskrbe ter sistemov napotitve.

               (13)

               Romunija je leta 2012 še vedno imela nizko stopnjo zaposlenosti v višini 63,8 %, čeprav je leto poprej zabeležila njeno manjše povečanje od 62,8 %. Cilj države v okviru strategije Evropa 2020 v višini 70 % še naprej predstavlja izziv. Romunska produktivnost dela je še vedno ena najnižjih v Uniji. Kakovost dejavnosti vključevanja, iskanja zaposlitve in preusposabljanja javnih zavodov za zaposlovanje je še vedno relativno nizka. Omejena upravna zmogljivost ne omogoča niti učinkovitega oblikovanja aktivnih politik trga dela s kakovostnimi storitvami, prilagojenimi posamezniku, niti boljšega vključevanja aktivnih in pasivnih politik trga dela. Udeležba odraslih v vseživljenjskem učenju ostaja na zelo nizki ravni, ki je v višini 1,6 % leta 2011 bila znatno nižja od povprečja EU v višini 8,9 %. Stopnja zaposlenosti mladih v višini 23,9 % in stopnja aktivnosti mladih v višini 30,9 % sta bili leta 2012 med najnižjimi v Uniji, hkrati pa je bila v navedenem letu stopnja brezposelnosti mladih visoka, in sicer v višini 22,7 %. Delež mladih v Romuniji, ki niso zaposelni in niso vključeni v izobraževanje in usposabljanje je leta 2012 znašal 16,8 %, kar je visok delež, ki narašča.

               (14)

               Znižanje revščine ostaja velik izziv. Leta 2011 je 40,3 % prebivalcev živelo na robu revščine in socialne izključenosti, kar je dve tretjini več kot povprečje EU pri 24,2 %. Zlasti so prizadeti otroci (49,1 %). Vpliv socialnih transferjev, brez pokojnin, na zmanjšanje revščine ostaja znatno pod povprečno učinkovitostjo transferjev v Uniji, in sicer za celotno prebivalstvo (23,7 % za Romunijo v primerjavi s 37,5 % za Unijo v letu 2011) in za otroke (22 % v primerjavi z 42,8 % v Uniji). Nizka uporaba, pokritje in ustreznost socialnih prejemkov ostajajo izziv za učinkovitost sistema socialnih prejemkov pri zmanjšanju revščine. Na področju socialne pomoči so bili leta 2012 sprejeti številni predpisi, in sicer kot posledica reforme iz leta 2011. Sprejetje preostale zakonodaje bi bil pomemben korak k dokončanju reforme. Vendar bi povezavo z aktivacijskimi ukrepi bilo mogoče dodatno okrepiti. Izvajanje nacionalne strategije o vključevanju Romov se je začelo leta 2012, a rezultati so skromni. Za učinkovito izvajanje strategije je potrebno boljše usklajevanje različnih zainteresiranih strani, vključno z dodeljevanjem finančnih sredstev.

               (15)

               Zakon o izobraževanju iz leta 2011, ki predstavlja veliko reformo z dolgoročnim načrtom za izboljšanje kakovosti izobraževanja na vseh ravneh, se še ne izvaja v celoti. Za učinkovito izvajanje reforme v izobraževanju bodo potrebni finančni in človeški viri, ki se bodo v celoti posvetili oblikovanju upravne zmogljivosti in politike. Romunija se sooča z velikim izzivom povečanja kakovosti svojega sistema izobraževanja in usposabljanja. Zgodnje opuščanje šolanja je znaten izziv. Stopnja zgodnjega opuščanja šolanja v Romuniji je namreč leta 2012 znašala 17,4 %, kar je znatno nad 13,5 % povprečjem EU in 11,3 % nacionalnim ciljem. Težave imajo še naprej zlasti podeželska in oddaljena območja ter Romi. Romunija tudi ne razpolaga z ustreznim mehanizmom za zbiranje podatkov o osebah, ki zgodaj opustijo šolanje; zato bi pomagala celovita strategija, ki bo sprejeta letos. Dostop do kakovostne in dostopne vzgoje ter izobraževanja in oskrbe v zgodnjem otroštvu ostaja problematičen. Neskladnosti med znanjem in sposobnostmi ter povpraševanjem na trgu dela so značilne za velik del programov poklicnega in terciarnega izobraževanja, nizka stopnja poklicnih spretnosti pa je poseben izziv. Glede na visoko stopnjo brezposelnosti med visokošolskimi diplomanti in stopnjo prekvalificiranih je prednostna naloga dodatno uskladiti terciarno izobrazbo s trgom dela. Pozitiven ampak počasen napredek je bil dosežen pri prehodu iz institucionalne na alternativno oskrbo otrok brez starševske oskrbe, a potrebna so nadaljnja prizadevanja.

               (16)

               Slaba upravna zmogljivost je ključna skrb za Romunijo. Značilnosti javne uprave so neusklajen pravni okvir, pogosta uporaba izrednih odlokov, nizka stopnja sodelovanja med ministrstvi in čezmerna birokracija. Slabijo jo tudi pomanjkanje znanja in sposobnosti, slaba preglednost pri zaposlovanju osebja in visoka stopnja fluktuacije na vodstvenih mestih. Slaba upravna zmogljivost prispeva k slabem črpanju sredstev EU. Cilj črpanja sredstev s konca leta 2012, dogovorjen v okviru programa finančne pomoči EU, ni bil dosežen in to z veliko razliko. Črpana sredstva so konec leta 2012 skupaj znašala 5,53 milijarde EUR ali 20,2 % celotnih razpoložljivih strukturnih, kohezijskih in kmetijskih sredstev. To je za 2,47 milijarde EUR manj od cilja iz programa za konec leta 2012, ki je bil določen v višini 8 milijard EUR. Stopnja črpanja strukturnih in kohezijskih sredstev se je izboljšala iz 7,5 % konec aprila 2012 na 15,2 % konec maja 2013. Da bi se nadalje izboljšalo črpanje in zmanjšalo tveganje prerazporeditve v letu 2013, se morajo romunski organi osredotočiti med drugim na ukrepe, ki bi izboljšali učinkovitost sistemov upravljanja in nadzora za sredstva EU in bi okrepili upravno zmogljivost sistema javnega naročanja.

               (17)

               Romunija se sooča s številnimi izzivi na področju konkurenčnosti gospodarstva, saj je produktivnost panog in storitev nizka. Glavni izzivi so šibko poslovno okolje ter majhna podpora raziskav in razvoja. Izboljšanje poslovnega okolja bi bilo treba vključiti v širšo in usklajeno strategijo za e-vlado, da se spodbudi upravna kultura preglednosti in pravne varnosti ter zagotovijo boljše javne storitve na spletu. Romunija bi si morala prizadevati tudi za olajšanje dostopa do financiranja in zmanjšanje administrativnega bremena malih in srednjih podjetij. Intenzivnost raziskav in razvoja je izredno nizka v višini 0,48 % leta 2011, učinkovitost in uspešnost naložb pa je treba znatno izboljšati. Vlagatelji v raziskave in razvoj morajo določiti prednostne dejavnosti, ki imajo potencial za pridobitev zasebnih naložb. Romunija bi morala tudi okrepiti okvir pravic intelektualne lastnine, in sicer z namenom povečanja komercializacije rezultatov raziskav.

               (18)

               Romunija se v energetskem in prometnem sektorju sooča z nizko stopnjo konkurence in učinkovitosti. Neučinkovitost in pomanjkanje preglednosti upravljanja podjetij v državni lasti v teh sektorjih predstavlja velik izziv. Povečanje energetske učinkovitosti v stavbah, pri okrožnem ogrevanju, v industriji in prometu je nadaljnji ključni izziv. Romunija je tretje najbolj energetsko intenzivno gospodarstvo v Uniji, saj je njena energetska intenzivnost 2,5-krat večja od povprečja Unije. Prav tako je tretje najbolj ogljično intenzivno gospodarstvo v Uniji. Stanovanjske stavbe v Romuniji porabijo osemkrat več energije od povprečja EU-15, in sicer zaradi neustreznega okrožnega ogrevalnega sistema in neustrezno izoliranih stavb. Povezovanje romunskega trga za električno energijo in plin s trgi EU ostaja nepopolno, poleg tega pa je treba vzpostaviti čezmejna plinska omrežja.

               (19)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Romunije. Ocenila je nacionalni program reform in konvergenčni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Romuniji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 8 v nadaljevanju.

               (20)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Romunija v obdobju 2013–2014 ukrepa, tako da:

               1.

               V celoti izvede program finančne pomoči EU in Mednarodnega denarnega sklada.

               2.

               Zagotovi rasti prijazno fiskalno konsolidacijo in izvede proračunsko strategijo za leto 2013 in pozneje, kot je predvideno, ter tako do leta 2015 zagotovi izpolnitev srednjeročnega proračunskega cilja. Izboljša pobiranje davkov z izvajanjem celovite strategije izpolnjevanja davčnih obveznosti ter se bori proti neprijavljenemu delu. Hkrati razišče načine za povečanje prihodkov od okoljskih davkov. Nadaljuje z izvajanjem pokojninske reforme, začete v letu 2010, tako da izenači upokojitveno starost za moške in ženske ter s spodbujanjem zaposlovanja starejših delavcev.

               3.

               Izvaja reforme zdravstvenega sektorja, da se povečajo njegova učinkovitost, kakovost in dostopnost, zlasti za prikrajšane osebe ter oddaljene in izolirane skupnosti. Zmanjša čezmerno uporabo bolnišnične oskrbe, vključno z okrepitvijo ambulantne oskrbe.

               4.

               Izboljša udeležbo na trgu dela ter zaposljivost in produktivnost delovne sile, in sicer s pregledom in okrepitvijo aktivnih politik trga dela, da se zagotovijo usposabljanje in storitve, prilagojene posameznikom, ter spodbudi vseživljenjsko učenje. Izboljša zmogljivost nacionalnega zavoda za zaposlovanje, da se poveča kakovost in pokritje njegovih storitev. V boju proti brezposelnosti mladih hitro začne izvajati nacionalni načrt za zaposlovanje mladih, vključno z na primer jamstvom za mlade. Za zmanjšanje revščine izboljša učinkovitost in uspešnost socialnih transferjev s posebnim poudarkom na otrocih. Dokonča reformo socialne pomoči, in sicer s sprejetjem ustrezne zakonodaje in okrepitvijo njene povezave z aktivacijskimi ukrepi. Zagotovi dejansko izvedbo nacionalne strategije o vključevanju Romov.

               5.

               Pospeši reformo v izobraževanju, vključno z okrepitvijo upravne zmogljivosti na centralni in tudi lokalni ravni, ter oceni učinek reform. Pospeši reforme poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Dodatno uskladi terciarno izobraževanje s potrebami trga dela in izboljša dostop za prikrajšane osebe. Izvaja nacionalno strategijo o zgodnjem opuščanju šolanja s poudarkom na boljšem dostopu do kakovostnega izobraževanja v zgodnjem otroštvu, vključno za romske otroke. Pospeši prehod iz institucionalne na alternativno oskrbo otrok brez starševske oskrbe.

               6.

               Okrepi upravljanje in kakovost institucij ter javne uprave, zlasti z izboljšanjem zmogljivosti za strateško in proračunsko načrtovanje, in sicer z izboljšanjem profesionalnosti javne uprave prek boljšega upravljanja človeških virov in okrepitve mehanizmov za usklajevanje med različnimi državnimi ravnmi. Znatno izboljša kakovost predpisov z uporabo ocen učinkov in sistematičnih vrednotenj. Pospeši prizadevanja za črpanje sredstev EU, zlasti z okrepitvijo sistemov upravljanja in nadzora ter izboljšanjem javnega naročanja.

               7.

               Izboljša in poenostavi poslovno okolje, zlasti prek zmanjšanja administrativnega bremena za MSP in izvajanja skladne strategije za e-vlado. Poenostavi in diverzificira dostop MSP do financiranja. Zagotovi tesnejše povezovanje raziskav, inovacij in panog, zlasti s prednostno obravnavo dejavnosti raziskav in razvoja, ki imajo potencial za pridobitev zasebnih naložb. Pospeši prizadevanja za izboljšanje kakovosti, neodvisnosti in učinkovitosti sodnega sistema pri reševanju zadev ter se učinkoviteje bori proti korupciji.

               8.

               Spodbuja konkurenčnost in učinkovitost mrežnih dejavnosti, in sicer z zagotavljanjem neodvisnosti in zmogljivosti nacionalnih regulativnih organov ter z nadaljevanjem reforme upravljanja podjetij v državni lasti v energetskem in prometnem sektorju. Sprejme celovit dolgoročni načrt na področju prometa in izboljša infrastrukturo širokopasovnih omrežij. Še naprej odpravlja regulirane cene plina in električne energije ter izboljšuje energetsko učinkovitost. Izboljša čezmejno povezovanje energetskih omrežij in pospeši izvajanje projektov čezmejnih plinskih omrežij.

      V Bruslju, 9. julija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŠADŽIUS

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2013 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 118, 30.4.2013, str. 21).

      (3)  UL C 219, 24.7.2012, str. 72.

      (4)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (5)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 19. marca 2007 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (šesti ERS) za proračunsko leto 2005

text:
               8.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 103/1

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 19. marca 2007
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (šesti ERS) za proračunsko leto 2005
   (2007/C 103/01)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Tretje konvencije AKP-EGS, podpisane 8. decembra 1984 v Lomeju (1),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma 86/126/EGS o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti (2) in zlasti člena 29(3) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 11. novembra 1986, ki se uporablja za 6. Evropski razvojni sklad (šesti ERS) (3) in zlasti členov 66 do 73 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi šestega ERS na dan 31. decembra 2005 ter poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2005, skupaj z odgovori Komisije (4),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje šestega ERS v skladu s členom 29(3) omenjenega notranjega sporazuma,

               (2)

               Komisija je dejavnosti šestega ERS v proračunskem letu 2005 na splošno zadovoljivo izvajala,

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti šestega ERS za proračunsko leto 2005.

      V Bruslju, 19. marca 2007.

            Za Svet

            Predsednik

         H. SEEHOFER

      (1)  UL L 86, 31.3. 1986, str. 3.

      (2)  UL L 86, 31.3.1986, str. 210. Sporazum, kakor je bil spremenjen s Sklepom 86/281/EGS (UL L 178, 2.7.1986, str. 13).

      (3)  UL L 325, 20.11.1986, str. 42.

      (4)  UL C 263, 31.10.2006, str. 205.


				|

		52013DC0393

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Poljskem /* COM/2013/0393 final - 2013/ () */

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
za odpravo čezmernega javnofinančnega
primanjkljaja na Poljskem

SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 126(7) Pogodbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       V skladu s členom 126
Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) se države članice izogibajo
čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju.
(2)       Pakt za stabilnost in rast
temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za
stabilnost cen in močno trajnostno rast, ki prispeva k ustvarjanju delovnih
mest.
(3)       Svet je
7. julija 2009 v skladu s členom 104(6) Pogodbe o ustanovitvi
Evropske skupnosti (PES) sklenil, da na Poljskem obstaja čezmerni primanjkljaj,
ter v skladu s členom 104(7) PES in členom 3 Uredbe Sveta (ES)
št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi
izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem[1] izdal
priporočilo za odpravo čezmernega primanjkljaja najpozneje do leta 2012[2]. Da bi
lahko poljski organi verodostojno in trajnostno znižali javnofinančni
primanjkljaj pod 3 % BDP, jim je bilo priporočeno, naj v letu 2009
izvedejo ukrepe za fiskalne spodbude v skladu z načrtom, od leta 2010
zagotovijo povprečno letno strukturo prilagoditev proračuna v višini vsaj
1,25 odstotne točke BDP, določijo podrobne ukrepe, potrebne za znižanje
primanjkljaja pod referenčno vrednost do leta 2012, ter uvedejo reformne
ukrepe za omejitev primarnih tekočih odhodkov v naslednjih letih. Svet je za
sprejetje ustreznih ukrepov določil rok 7. januar 2010.
(4)       Komisija je
3. februarja 2010 sklenila, da je Poljska na podlagi napovedi služb
Komisije iz jeseni 2009 sprejela potrebne ukrepe v skladu s priporočilom
Sveta z dne 7. julija 2009 za zmanjšanje javnofinančnega
primanjkljaja pod referenčno vrednost 3 % BDP, in menila, da zato
nadaljnje ukrepanje v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem ni potrebno.
Komisija je na podlagi svoje napovedi iz jeseni 2011 menila, da Poljska ne
izpolnjuje svojih obveznosti, in pozvala k dodatnim ukrepom, ki jih je Poljska
zagotovila. Zato je Komisija 11. januarja 2012 potrdila, da so
poljski organi sprejeli učinkovite ukrepe za pravočasno in trajnostno odpravo
čezmernega primanjkljaja ter da takrat Poljski ni bilo treba sprejeti dodatnih
ukrepov glede postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem[3].
(5)       V skladu s členom 3(5)
Uredbe (ES) št. 1467/97 se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči
sprejeti revidirano priporočilo na podlagi člena 126(7) PDEU, če so bili
sprejeti učinkoviti ukrepi in če po sprejetju priporočila nastopijo
nepričakovani neugodni gospodarski dogodki z večjimi negativnimi posledicami za
javne finance. Pojav nepričakovanih neugodnih gospodarskih dogodkov z večjimi
negativnimi posledicami za proračun se oceni glede na gospodarske napovedi, na
katerih temelji priporočilo Sveta.
(6)       V skladu s členom 126(7)
PDEU in členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 mora Svet na
zadevno državo članico nasloviti priporočila z namenom odprave stanja
čezmernega primanjkljaja v določenem roku. V priporočilu mora biti določen rok
največ šest mesecev, v katerem mora zadevna država članica sprejeti
učinkovite ukrepe za odpravo čezmernega primanjkljaja. Poleg tega bi moral Svet
v priporočilu za odpravo čezmernega primanjkljaja zahtevati, da se dosežejo
letni proračunski cilji, ki so na podlagi napovedi, na kateri temelji
priporočilo, skladni z minimalnim letnim izboljšanjem strukturnega salda, tj.
ciklično prilagojenega salda brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, pri
čemer se za referenčno merilo uporabi vsaj 0,5 % BDP.
(7)       V skladu z napovedjo služb
Komisije iz pomladi 2009, na kateri je temeljilo priporočilo Sveta na
podlagi člena 104(7) PES z dne 7. julija 2009, naj bi
poljsko gospodarstvo v letu 2010 doseglo 0,8-odstotno rast, medtem ko leti 2011
in 2012 nista bili vključeni v časovno obdobje iz napovedi. Leta 2009 se
je realni BDP povečal za 1,6 %, k čemur so prispevali zlasti ublažitev
fiskalne in denarne politike, prilivi sredstev EU za financiranje naložb v
infrastrukturo ter zmanjšanje vrednosti valute. Povečanje izvoza in ponovno
domače povpraševanje sta pripomogla k izboljšanju stanja v letih 2010 in
2011, pri čemer se je BDP leta 2010 povečal za 3,9 %, leta 2011
pa za 4,5 %, kar pomeni, da je bila rast BDP leta 2010 znatno večja
od 0,8 % BDP, kot je bilo predvideno v napovedi služb Komisije iz
pomladi 2009. V napovedi služb Komisije iz pomladi 2009, v skladu s
katero naj bi bila proizvodna vrzel odpravljena v časovnem obdobju, ki ni bilo
zajeto v napovedi, je bila implicitno predvidena stopnja rasti poljskega
gospodarstva, ki se je približala potencialni stopnji rasti v zadnjih letih.
Vendar se je rast poljskega gospodarstva leta 2012 močno upočasnila, pri
čemer je rast realnega BDP znašala 1,9 %. Javnofinančna konsolidacija,
upočasnjena rast posojil in nepripravljenost gospodinjstev na nakup nepremičnin
so zavirali naložbe, zlasti v gradbeništvu. Na splošno so bile gospodarske
dejavnosti na Poljskem v obdobju 2009–2012 razmeroma prilagodljive, čeprav je
bila rast realnega BDP nižja od potencialne rasti leta 2012, zlasti zaradi
svetovne gospodarske in finančne krize.
(8)       Po napovedi služb Komisije iz
pomladi 2013 naj bi se realni BDP leta 2013 povečal le za 1,1 %.
Zasebna potrošnja naj bi se povečala za 0,8 % zaradi upada zaposlovanja,
upočasnjene rasti plač in prizadevanja gospodinjstev za obnovitev prihrankov.
Trend bruto investicij v osnovna sredstva, zlasti v gradnjo infrastrukture, bo
ostal negativen in se bo zmanjšal za 2,6 %, kar odraža nadaljnjo fiskalno
konsolidacijo, slabo zunanje povpraševanje in upočasnjeno rast posojil.
Leta 2014 se pričakuje rahla oživitev gospodarstva z 2,2-odstotno rastjo
realnega BDP, kljub tveganjem na obeh straneh, ki so odvisna od hitrosti
oživitve gospodarstva na svetovni ravni.
(9)       Javnofinančni primanjkljaj se
je leta 2009 povečal na 7,4 % BDP (s 3,7 % BDP leta 2008)
zaradi znatnih fiskalnih spodbud ter močno zakoreninjene dinamike odhodkov,
predvidene na podlagi visoke rasti. Po začetku postopka v zvezi z odpravo
čezmernega javnofinančnega primanjkljaja so bili ukrepi za konsolidacijo
leta 2010 usmerjeni k stroškom za plače v javnem sektorju, tekoči porabi
in povišanju trošarin. Kljub tem ukrepom za konsolidacijo v višini 0,6 %
se je nominalni primanjkljaj leta 2010 povečal na 7,9 % BDP, k čemur
sta prispevala znatno povečanje javnih naložb (0,4 % BDP) in vmesna
potrošnja (0,5 % BDP). Na nominalne primanjkljaje od leta 2011
vplivajo stalna prizadevanja za konsolidacijo, vključno z znižanjem socialnih
prispevkov, prenesenih na odprte pokojninske sklade, povišanjem stopenj DDV in
spremembe drugih davkov za povečanje prihodkov, uvedbo začasnega pravila glede
odhodkov ter zmanjšanjem porabe za aktivne politike trga dela. Nominalni
primanjkljaj se je zato leta 2011 zmanjšal na 5 % BDP.
(10)     Javnofinančni primanjkljaj je
po podatkih iz Eurostatovega obvestila iz aprila 2013 leta 2012
dosegel 3,9 % BDP. Leta 2012 je bil dosežen primanjkljaj, ki je bil
višji od pričakovanega primanjkljaja v višini 3,5 % BDP, ki so ga septembra 2012
javno napovedali poljski organi. Večji od predvidenih so bili zlasti odhodki za
obresti in socialni transferji. V zvezi s prihodki so bili posredni davčni
prihodki, zlasti iz naslova DDV, znatno nižji od napovedanih. Še slabši
rezultat je bil preprečen z manjšim izvrševanjem javnih naložb, kar se je delno
izravnalo z nižjimi prejetimi kapitalskimi transferji.
(11)     Po napovedi služb Komisije iz
pomladi 2013 naj bi javnofinančni primanjkljaj leta 2013 znašal
3,9 % BDP (v primerjavi s ciljem Poljske, v skladu s katerim naj bi
primanjkljaj leta 2013 znašal 3,5 % BDP), leta 2014 pa 4,1 %
BDP na podlagi domneve, da v politiki ne bo prišlo do sprememb. Dodatni ukrepi
iz posodobljenega poljskega konvergenčnega programa iz leta 2013, ki je
bil objavljen po roku iz napovedi služb Komisije iz pomladi 2013,
praktično ne vplivajo na oceno. Konvergenčni program za leto 2013 ne zajema
novih diskrecijskih ukrepov. Čeprav je v konvergenčnem programu predvidena
ohranitev sedanjih stopenj DDV in ne njihovo znižanje, bi se po ocenah Komisije
na podlagi vključitve tega ukrepa primanjkljaj leta 2014 zmanjšal na
3,7 % BDP. Zato je bila napoved služb Komisije iz pomladi posodobljena z
ukrepi, vključenimi v konvergenčni program, da se zagotovi točen izhodiščni
scenarij za novo priporočilo.
(12)     Glavno negativno tveganje za
proračunske cilje leta 2013 in po tem letu je na podlagi preteklih dokazov
močna procikličnost posrednih in neposrednih davčnih prihodkov, manjša od
standardne elastičnosti prihodkov, ki je uporabljena v napovedi. Do nje je
prišlo zlasti leta 2012, ko so se kljub povečanju davčne osnove posredni
davčni prihodki zmanjšali zaradi večjih vračil DDV in zaostalih plačil DDV.
(13)     Strukturni primanjkljaj se je
z 8,3 % BDP leta 2010 zmanjšal na 5,4 % BDP leta 2011 in
3,8 % leta 2012. Ukrepi za konsolidacijo, ki so se izvajali v tem
obdobju, so zadevali predvsem posredne davčne prihodke, prispevke za invalidsko
zavarovanje, prispevke za odprte pokojninske sklade, stroške za plače v javnem
sektorju (razen lokalne ravni države) in vmesno potrošnjo. Ti ukrepi so bili
znatni ter so zajemali prihodke in odhodke. Skupaj so predstavljali 2,1 %
BDP leta 2011 in 1,6% BDP leta 2012.
(14)     Povprečna letna fiskalna
konsolidacija v obdobju 2010–2012 je ocenjena na 1,5 % BDP. Pri
znatnem popravku potencialne rasti proizvodnje navzgor, ki je bil izveden po
izdaji priporočila (–0,3 odstotne točke), in ker so prihodki nepričakovano
rastli počasneje, kot bi bilo mogoče oceniti glede na rast BDP na podlagi
standardne elastičnosti (+0,4 odstotne točke), popravljena povprečna letna
strukturna konsolidacija (1,6 % BDP) v obdobju 2010–2012 presega
priporočeno povprečno letno fiskalno konsolidacijo (1,25 % BDP). Po
izračunu od spodaj navzgor naj bi skupna velikost ukrepov za konsolidacijo v
obdobju 2010–2012 znašala približno 4,3 % BDP. Poljska je torej sprejela
učinkovite ukrepe.
(15)     Poročilo Evropske komisije o
fiskalni vzdržnosti iz leta 2012 kaže, da Poljske kratkoročno ne ogroža
tveganje fiskalnega pretresa. Državo srednjeročno ogroža srednje tveganje
vzdržnosti, dolgoročno pa le nizko tveganje, če bodo načrti za fiskalno
konsolidacijo v celoti izvedeni. Poročilo o staranju prebivalstva iz
leta 2012 kaže, da bo v obdobju 2010–2060 načrtovano povečanje skupnih
javnih odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, omejeno. Poljska mora
kljub temu izvajati politike za dolgoročno okrepitev vzdržnosti, vendar so ta
prizadevanja manjša od povprečnih izboljšav, ki se zahtevajo za EU kot celoto.
(16)     Javni dolg se je zaradi
znatnega usklajevanja stanj in tokov zmanjšal s 56,2 % BDP leta 2011
na 55,6 % BDP leta 2012. Po napovedi služb Komisije iz
pomladi 2013 naj bi se javni dolg ob domnevi, da v politiki ne bo prišlo
do sprememb, povečal s 57,5 % BDP leta 2013 na skoraj 59 % BDP
leta 2014.
(17)     Da bi se primanjkljaj zmanjšal
pod mejno vrednost 3 % BDP do leta 2013, s čimer bi se rok podaljšal
za eno leto, bi morala zahtevana strukturna konsolidacija znašati vsaj
1,4 % BDP. Taka letna konsolidacija bi bila višja od zahtevane
konsolidacije iz priporočila Sveta z dne 7. julija 2009 (1,25 %
BDP), čeprav se je fiskalno tveganje od leta 2009 zmanjšalo, ker je
nominalni primanjkljaj precej nižji, dolg pa ostaja pod mejno vrednostjo
60 %. Zato je mogoča tudi bolj postopna konsolidacija, ker bi se z njo
zmanjšali tudi izhodni stroški, ki bi bili znatni, če bi moralo biti zmanjšanje
primanjkljaja doseženo leta 2013. Zlasti, ker bi bil čas, ki bi ga imeli
na voljo po priporočilu za vzpostavitev zahtevanih ukrepov, omejen. Zato jih je
treba izboljšati, da bo mogoče doseči učinek, ki bo v celem letu znašal
približno 1 % BDP.
(18)     Glede na navedeno in v skladu
s pravili Pakta za stabilnost in rast je primerno rok za odpravo čezmernega
primanjkljaja podaljšati za dve leti.
(19)     Odprava čezmernega
primanjkljaja do leta 2014 bi bila sorazmerna z vmesnimi cilji za
nominalni primanjkljaj v višini 3,6 % BDP za leto 2013 in 3,0 %
BDP za leto 2014. Osnovno izboljšanje strukturnega proračunskega salda, ki
ga pomenijo ti cilji, znaša 0,8 % BDP leta 2013 in 1,3 BDP
leta 2014. To pomeni, da je treba poleg ukrepov, ki so že vključeni v
napoved iz pomladi in posodobljen konvergenčni program, sprejeti dodatne ukrepe
v višini 0,4 % BDP leta 2013 in 0,4 % BDP
leta 2014 z ocenjenim proračunskim učinkom 0,25 % BDP
leta 2013 in 0,4 % BDP leta 2014.
(20)     Poljska izpolnjuje pogoje za
podaljšanje roka za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja iz člena 3(5)
Uredbe (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja
postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem –
SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
(1)
Poljska bi morala najpozneje do leta 2014
odpraviti čezmerni primanjkljaj.
(2)
Poljska bi morala doseči cilj za nominalni
primanjkljaj, ki znaša 3,6 % BDP za leto 2013 in
3,0 % BDP za leto 2014, kar je skladno z letnimi izboljšavami
strukturnega salda v višini vsaj 0,8 % BDP oziroma
1,3 % BDP na podlagi posodobljene napovedi služb Komisije iz
pomladi 2013.
(3)
Poljska bi morala dosledno izvajati že sprejete
ukrepe ter jih dopolniti z dodatnimi ukrepi, ki so potrebni, da se čezmerni
primanjkljaj odpravi najpozneje leta 2014.
(4)
Svet je določil rok [1. oktober 2013], do
katerega mora Poljska sprejeti učinkovite ukrepe ter v skladu s
členom 3(4a) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 podrobno poročati o
konsolidacijski strategiji, ki je predvidena za dosego ciljev.
Poleg tega bi morali poljski organi (i)
izboljšati kakovost javnih financ, zlasti z omejitvijo varčevanja na področju
naložb v infrastrukturo, ki spodbujajo rast, ter natančnim pregledom socialnih
odhodkov in njihove učinkovitosti, (ii) izboljšati upoštevanje davčnih
predpisov in povečati učinkovitosti davčne uprave ter (iii) zagotoviti bolj
zavezujoč in pregleden institucionalni okvir za javne finance, vključno s
takojšnjim sprejetjem stalnega izdatkovnega fiskalnega pravila za javne
finance. Za zagotovitev uspešnosti strategije fiskalne konsolidacije je
pomembno podpreti fiskalno konsolidacijo s celovitimi strukturnimi reformami v
skladu s priporočili Sveta, naslovljenimi na Poljsko v okviru evropskega
semestra. Poleg poročila iz priporočila (4) bi morali poljski organi
poročati o napredku pri izvajanju teh priporočil v posebnem poglavju
konvergenčnih programov, dokler se ne odpravi celoten čezmerni primanjkljaj.
To priporočilo je naslovljeno na Republiko
Poljsko.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 6.
[2]               Vsi
dokumenti glede postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem Poljske so na voljo
na naslovu: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/poland_en.htm.
[3]               Sporočilo
Komisije Svetu o oceni izvajanja proračuna v okviru tekočih postopkov v zvezi s
čezmernim primanjkljajem po napovedi služb Komisije iz jeseni 2011,
COM(2012) 4 final, 11.1.2012.