               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 515 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Litve za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Litve za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Litve za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Litve za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Litve ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

               (2)Poročilo o državi za Litvo
                  3
                za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Litve pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  4
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  5
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  6
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  7
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Litva je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po litovskih sektorjih in regijah. To pomeni tveganje poglabljanja razlik v Litvi. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

               (10)Litva je 15. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 30. aprila 2020 pa program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Litvo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

               (12)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 0,3 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 11,4 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 3,9 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po povišanju na 36,3 % BDP v letu 2019 povečal na 50,6 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

               (13)Litva je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 6,8 % BDP. Ukrepi vključujejo odloge plačila davkov, dodatna sredstva za nakup medicinske opreme, subvencije za ohranjanje delovnih mest ter socialne prejemke za samozaposlene in zaposlene, ki jih je prizadela kriza zaradi COVID-19. Ker Komisijina analiza priprave in izvajanja nekaterih ukrepov kaže na razmeroma omejeno potencialno uporabo, je Komisija predvidela manjši učinek vladnih ukrepov na javne finance. Poleg tega je Litva napovedala diskrecijske ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k odzivu na krizo, vključno z likvidnostno podporo podjetjem, ki so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 3,8 % BDP. Ti ukrepi vključujejo poroštva za posojila (2,9% BDP). Ukrepi, ki jih je sprejela Litva, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

               (14)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Litve v letu 2020 znašal –6,9 % BDP, v letu 2021 pa –2,7 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

               (15)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Litva v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.

               (16)Glede na napoved Komisije iz pomladi 2020 naj bi se BDP Litve zmanjšal za 8 %, v letu 2021 pa naj bi sledilo hitro okrevanje v višini 7,5 %. Da bi se odzvala na izbruh COVID-19 in ublažila gospodarske posledice, je Litva 16. marca predložila načrt za gospodarske spodbude in ublažitev posledic prenosa COVID-19. Vrednost načrta znaša 2,5 milijarde EUR oziroma 6,3 % bruto domačega proizvoda (BDP) države in vključuje do 500 milijonov EUR oziroma 1,3 % BDP za zagotovitev potrebnih virov za zdravstveni sistem. Dodatnih 500 milijonov EUR je bilo dodeljenih za zaščito delovnih mest in dohodkov. Zmogljivost državnih jamstvenih skladov se je povečala za 500 milijonov EUR, odobrena pa so bila tudi dodatna državna poroštva v višini do 500 milijonov EUR za spodbuditev gospodarstva. Evropska komisija je aprila odobrila več litovskih shem pomoči v podporo gospodarstvu v okviru izbruha COVID-19. Namen teh shem je pomagati podjetjem, da med in po pandemiji pokrijejo takojšnje potrebe po obratnih sredstvih ter nadaljujejo s svojimi dejavnostmi. Poleg tega je banka Litve sprostila nekatere kapitalske zahteve za komercialne banke, da bi se povečal obseg posojil realnemu sektorju.

               (17)Rezultati na področju zdravja v Litvi vztrajno zaostajajo za tistimi v drugih državah članicah, deloma zaradi slabe učinkovitosti finančno podhranjenega zdravstvenega sistema. Zaradi sedanje pandemije je sistem pod dodatnim pritiskom, poudarjeni pa so tudi nadaljnji strukturni izzivi, ki vključujejo počasen napredek pri izboljševanju kakovosti storitev, nezadostno vlaganje v primarno zdravstveno varstvo in pomanjkanje napredka pri prilagajanju mreže bolnišnic, da bi bila bolj učinkovita in odzivna na potrebe.  Kriza zaradi COVID-19 je prav tako razkrila neenakosti v zdravju, povezane s pomanjkanjem delovne sile ter geografskimi neskladji med storitvami in potrebami. Litva mora mobilizirati sredstva, ki so potrebna za reševanje sedanje krize in izboljšanje odpornosti njenega zdravstvenega sistema v prihodnosti. Čeprav je takojšnje ukrepanje osredotočeno na krepitev zmogljivosti, kar zadeva zdravstvene delavce in kritično medicinsko opremo, da bi lahko reševali življenja v času pandemije, bi bilo treba povečati dolgoročnejše naložbe, da se izboljša odpornost zdravstvenega sistema, tako da bo ostal operativen, ponovno začel z optimalnim delovanjem in bo pripravljen na nove pretrese. Za to bodo potrebna zadostna sredstva za izboljšanje dostopnosti, učinkovitosti in kakovosti zdravstvenega sistema, da se bo lahko bolje odzival na izzive, ki jih prinašajo naraščajoče število kroničnih bolezni, staranje in vztrajne neenakosti v zdravju. Pri tem imata osrednjo vlogo primarno zdravstveno varstvo in razvoj e-zdravja. Litva bi morala tudi zagotoviti, da nedavne izboljšave cenovne dostopnosti zdravstvenega varstva ne bodo ogrožene. Da bi dosegli odpornost, bodo potrebni tudi okrepitev zmožnosti sistema za odpravljanje nezdravega načina življenja (eden od drugih pomembnih dejavnikov, zaradi katerih so rezultati na področju zdravja v Litvi slabi) in večja prizadevanja za to, da se sektor dolgotrajne oskrbe pripravi na staranje prebivalstva.

               (18)Pred pandemijo COVID-19 je bila udeležba na trgu dela visoka, brezposelnost pa nizka, vendar je kriza prinesla nove izzive.Litva je s pomočjo sredstev Unije uvedla shemo skrajšanega delovnega časa za ublažitev posledic pandemije za zaposlovanje ter več drugih ukrepov za ublažitev negativnih učinkov na podjetja in samozaposlene. Pred krizo se je pokritost z ukrepi aktivne politike zaposlovanja zmanjševala, udeležba odraslih v izobraževanju pa je ostala nizka. Vendar bo treba pokritost z ukrepi aktivne politike zaposlovanja ter drugimi ukrepi za prekvalifikacijo in izpopolnjevanje delovne sile razširiti, da bi pomagali brezposelnim, da se čim prej vrnejo na trg dela. Povečanje zmogljivosti socialnih partnerjev je pomembno za zagotovitev njihove smiselne in pravočasne vključitve v oblikovanje procesa izhoda iz krize in okrevanja.

               (19)Čeprav so bili pred krizo sprejeti ukrepi za odpravo tveganja revščine in socialne izključenosti, na primer s povečanjem univerzalnega otroškega dodatka in pokojnin, sta revščina in dohodkovna neenakost še vedno med največjimi v EU. Litva ima razmeroma nizke javnofinančne odhodke za socialno zaščito, učinek socialnih transferjev na zmanjševanje revščine pa je majhen in v pregledu socialnih kazalnikov ocenjen kot kritičen. Nizka progresivnost davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov ter slabe možnosti prerazporeditve znotraj njiju omejujeta zmožnost države, da financira javne dobrine in storitve ter zmanjša revščino in dohodkovno neenakost.  Negativni učinek pandemije COVID-19 na zaposlenost in dohodke gospodinjstev bo verjetno te težave še povečal. Lahko so potrebni začasni ukrepi, kot so sprememba pravil o upravičenosti, zneskih in trajanju nekaterih prejemkov, da se prepreči poslabšanje položaja tistih, ki jih je pandemija najbolj prizadela. Mrežo socialne varnosti bi bilo treba razširiti, da bo vključevala podporo vsem skupinam, tudi samozaposlenim, delavcem v netipičnih oblikah zaposlitve in najranljivejšim osebam. Treba je okrepiti zagotavljanje glavnih socialnih storitev in socialnih stanovanj, da bi podprli tiste, ki to potrebujejo.

               (20)Likvidnostna podpora v obliki posojil in poroštev javnega sektorja za podjetja, zlasti mala in srednja podjetja (MSP), je izredno pomembna, vendar jo morajo posredniki podjetjem dodeliti učinkovito in hitro, pri posojilnih pogojih pa je treba upoštevati krizne razmere. Pri pripravi in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. K izboljšanju denarnega toka MSP lahko prispevajo tudi odlogi plačil davkov in socialnih prispevkov ter pospešitev pogodbenih plačil s strani javnih organov. Nova zagonska podjetja in podjetja v razširitveni fazi bodo morda potrebovala posebno podporo, na primer v obliki kapitalskih vložkov javnih institucij in spodbud za sklade tveganega kapitala, da se povečajo naložbe v ta podjetja. Nadaljevati je treba s prizadevanji za zmanjšanje nepotrebnih regulativnih in upravnih bremen ter za zagotavljanje učinkovitih digitalnih javnih storitev za državljane in podjetja.

               (21)Litva bi morala zagotoviti, da bodo njeni ukrepi za spodbujanje gospodarskega okrevanja usmerjeni v prihodnost, ter omogočiti digitalni in zeleni prehod, pri čemer je treba rešiti več izzivov. Kar zadeva prvo, so digitalna znanja in spretnosti pod povprečjem EU, pri čemer MSP poročajo o precejšnjih težavah pri zapolnjevanju prostih delovnih mest na področju IKT. Čeprav je uporaba optičnih vlaken nad povprečjem v EU tako v mestih kot tudi na podeželju, pa sta pokritost s fiksnimi širokopasovnimi povezavami in povezana uporaba zelo nizki, med mesti in podeželjem pa še vedno obstajajo velike vrzeli.

               (22)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Kar zadeva zeleni prehod, so skupne emisije toplogrednih plinov v Litvi od leta 2010 večinoma nespremenjene. Produktivnost virov v Litvi je med najnižjimi v EU, krožna (sekundarna) uporaba materialov pa je precej pod povprečjem EU. V skladu z nacionalnim energetskim in podnebnim načrtom Litve bi izboljšanje energijske učinkovitosti stavb s pomočjo rešitev za energijsko učinkovitost in energijo iz obnovljivih virov, posodobitev sistemov ogrevanja in izboljšanje trajnostnosti v prometnem sektorju znatno prispevali k razogljičenju gospodarstva Litve. Usmerjene javne in zasebne naložbe, namenjene reševanju teh vprašanj, in druge naložbe, ki imajo pomemben vpliv na okolje in zdravje, lahko spodbujajo rast in odpornost ter pomagajo zagotoviti trajnostno okrevanje po krizi. Naložbe, ki so že bile načrtovane, omogočajo hitro opredelitev projektov, ki bi lahko imeli prednost pri financiranju in prispevajo k okrevanju gospodarstva, na primer na področju obnove stavb in energije iz obnovljivih virov. Pripravljalno delo za srednjeročne ukrepe okrevanja se lahko opre na nacionalni energetski in podnebni načrt države članice, seznam projektov skupnega interesa in načrte za razvoj infrastrukture. Poleg tega so projekt Rail Baltica in projekti na področju energetskih povezav za Litvo ključne naložbene prednostne naloge, katerih cilj je izboljšanje varnosti in vključitve na enotni trg EU. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Litvi lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi. To bi Litvi omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (23)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (24)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Litva prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (25)Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic COVID-19. Litva bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in ob upoštevanju političnih smernic Euroskupine poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje in usklajene s politikami drugih držav članic euroobmočja.

               (26)V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Litve in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Litva prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije tako, da se prispevek na ravni Unije vključi v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri svoji oceni ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Litvi, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (27)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Litva v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

               1.v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na epidemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; če gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb; poveča odpornost zdravstvenega sistema, tudi z zagotovitvijo ustreznega financiranja, in odpravi pomanjkanje zdravstvenih delavcev in kritičnih medicinskih izdelkov; izboljša dostopnost in kakovost zdravstvenih storitev;

               2.ublaži posledice krize za zaposlovanje; poveča financiranje ukrepov aktivne politike zaposlovanja in pokritost z njimi ter spodbuja znanja in spretnosti; zagotovi ustreznost mreže socialne varnosti in pokritost z njo ter izboljša učinkovitost davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov pri zaščiti pred revščino;

               3.podpira likvidnost podjetij, zlasti malih in srednjih podjetij, ter izvozno usmerjenih sektorjev; da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev gospodarskega okrevanja; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na uporabo visokozmogljivih širokopasovnih povezav in pokritost z njimi, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije ter trajnostni promet; spodbuja tehnološke inovacije v malih in srednjih podjetjih.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 514 final.

                     (4)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5), ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 520 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Avstrije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Avstrije za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Avstrije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Avstrije za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Avstrije ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

               (2)Poročilo o državi za Avstrijo
                  2
                za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Avstrije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  3
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  4
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  5
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po odločnih načrtih za pripravljenost na krize zlasti v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  6
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Avstrija je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije, zlasti v regijah, ki se izrazito opirajo na turizem, po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah. To pomeni tveganje poglabljanja regionalnih razlik v Avstriji. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

               (10)Avstrija je 14. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 30. aprila 2020 pa program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Avstrijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga.

               (12)V tehnični posodobitvi programa stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 0,7 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 8,0 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 1,9 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 70,4 % BDP v letu 2019 povečal na 81,4 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

               (13)Avstrija je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 5,0 % BDP. Ukrepi vključujejo krepitev storitev zdravstvenega varstva, nujno pomoč podjetjem v težavah in ureditve skrajšanega delovnega časa. Poleg tega je Avstrija napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednih proračunskih posledic, vendar bodo prispevali k likvidnostni podpori podjetjem ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 5,0 % BDP. Navedeni ukrepi vključujejo odloge plačila dohodnine in davka od dohodkov pravnih oseb (2,6 % BDP) ter poroštva za posojila (2,4 % BDP). Ukrepi, ki jih je sprejela Avstrija, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

               (14)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Avstrije v letu 2020 znašal –6,1 % BDP, v letu 2021 pa –1,9 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi dosegel 78,8 % BDP v letu 2020 in 75,8 % v letu 2021.

               (15)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Avstrija v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.

               (16)Avstrijska vlada je sprejela ukrepe brez primere za obvladovanje širjenja COVID-19. Uvedla je stroga pravila za karanteno in omejevanje socialnih stikov ter dala na voljo znatna sredstva za zdravstveni sistem za nakup opreme in blaga, okrepitev laboratorijskih zmogljivosti ter zmogljivosti zaposlovanja. Primarno zdravstveno varstvo se je znašlo pod izjemnim pritiskom zaradi brezprimernega povečanja potreb po posvetovanjih na daljavo, zdravniških pregledih in zahtevah za obiske na domu. Hiter izbruh COVID-19 je močno vplival na avstrijsko gospodarstvo. Nacionalni in mednarodni zajezitveni ukrepi proti virusu so prizadeli tako povpraševanje kot tudi ponudbo, kar je privedlo do široko osnovanega gospodarskega upada. BDP naj bi se tako v letu 2020 zmanjšal za 5,5 %, kar je več kot med gospodarsko in finančno krizo v letih 2008 in 2009. Zaradi razmeroma hitrega upada novih okužb je bila Avstrija ena od prvih evropskih držav, ki je napovedala rahljanje zajezitvenih ukrepov, ki se je začelo izvajati sredi aprila. Da bi preprečila dolgotrajno gospodarsko škodo in ublažila učinke na zaposlenost in socialne učinke krize, je vlada sprejela celovit sveženj ukrepov za podporo avstrijskega gospodarstva (trenutno v vrednosti 43 milijard EUR, kar je približno 10 % BDP). Sveženj vključuje ureditev skrajšanega delovnega časa (Kurzarbeit), v okviru katere se lahko delovni čas v določenem obdobju v povprečju zmanjša za do 90 %, delodajalcem pa se povrne 80 % do 90 % zadnjega neto dohodka zaposlenega, odvisno od zadnjega bruto dohodka. Celovit sklop ukrepov za podjetja je namenjen preprečevanju začasnih likvidnostnih težav in zagotavlja neposredno podporo zlasti močno prizadetim podjetjem in industrijskim panogam s posebnim poudarkom na malih in srednjih podjetjih (MSP). Ti ukrepi vključujejo transferje, likvidnostno podporo prek posojil, poroštev, kapitalskih injekcij in odlogov plačila davkov. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja.

               (17)Avstrijski zdravstveni sistem zaenkrat pandemijo COVID-19 uspešno obvladuje. Širjenje storitev primarne in ambulantne oskrbe s poudarkom na spodbujanju zdravja in preprečevanju bolezni bi pripomoglo k nadaljnjemu izboljšanju zdravja prebivalstva. Stroškovna učinkovitost bi se lahko povečala z učinkovitejšimi javnimi naročili in generičnimi zdravili, pri čemer bi se ohranili standardi visoke kakovosti. Poleg tega se avstrijski sistem dolgotrajne oskrbe sooča s strukturnimi in fiskalnimi izzivi, ki se doslej še niso poglobljeno obravnavali. Sistem zagotavlja razmeroma visokokakovostne storitve, vendar se sooča s kadrovskimi izzivi, ki so v sedanji krizi postali še bolj opazni in očitni. Sektor dolgotrajne oskrbe je močno odvisen od delavcev iz drugih držav članic, kar kaže na potrebo po zagotovitvi prostega pretoka čezmejnih delavcev. Poleg tega bi ustrezno plačilo lahko prispevalo k večji privlačnosti dela negovalnega osebja.

               (18)Davčna politika ima pomembno vlogo pri podpiranju gospodinjstev in podjetij med obdobjem veljavnosti zajezitvenih ukrepov in bo ključna pri spodbujanju okrevanja gospodarstva po krizi. Za davčno mešanico Avstrije je značilna visoka obremenitev dela, medtem ko je potencial prihodkov iz davkov, povezanih s premoženjem, in okoljskih davkov še vedno v veliki meri neizkoriščen, davki na potrošnjo pa bi lahko postali učinkovitejši. Davčne reforme bi lahko prispevale k prehodu davčne mešanice na vire, ki manj škodijo vključujoči in trajnostni rasti, ter zagotovile trdno podlago za okrevanje. Nezadostna uporaba trošarin na alkohol in tobak ter davkov na onesnaževanje in porabo virov pomeni, da obstajajo neizkoriščeni usmerjevalni učinki in potencial za prihodke. Neenakomerna, a na splošno nizka raven obdavčitve energije ogroža njeno učinkovitost in uspešnost kot orodje politike za spodbujanje potrošnje, ki koristi okolju. Dosledna obdavčitev emisij CO2 bi zlasti omogočila večjo konkurenčnost podnebju prijaznih virov energije in zagotovila fiskalni manevrski prostor za zmanjšanje bolj izkrivljajočih davkov. Višji davki na energijo, povezani s CO2, bi pomagali internalizirati socialne stroške onesnaževanja, potrošnike usmerjati k večji uporabi obnovljivih virov energije in vlagatelje spodbujati k naložbam v podnebju prijazne tehnologije. Poleg tega bi večja uporaba davkov, povezanih s premoženjem, lahko pripomogla k pravičnejšemu davčnemu sistemu, zlasti glede na vztrajno visoko stopnjo premoženjske neenakosti v Avstriji. Periodični davki na nepremičnine in davki na dediščino so se zlasti izkazali kot razmeroma rasti naklonjeni in progresivni ter se ne bi smeli spregledati pri ustvarjanju davčnih prihodkov za konsolidacijo javnih financ.

               (19)Avstrija se je dobro odrezala pri pregledu socialnih kazalnikov, ki podpirajo evropski steber socialnih pravic, vrzeli v pokritosti pa lahko pomenijo premajhno zaščito dohodkov za ranljive skupine v času krize zaradi COVID-19, zaradi česar bi lahko bili potrebni dodatni ukrepi. Brezposelnost mladih se povečuje, pri čemer so brezposelni, dolgotrajno brezposelni, nestandardni delavci in ljudje, rojeni v tujini, zlasti izpostavljeni tveganju revščine. Aktivne politike trga dela, ki zagotavljajo možnosti vseživljenjskega učenja in izpopolnjevanje, bodo še naprej ključnega pomena. Okoliščine, v katerih je potrebno izobraževanje na daljavo, so zlasti prizadele prikrajšane učence, vključno z invalidnimi učenci. Vsaj 10 % učencev, mlajših od 15 let, nima dostopa do virtualnega učnega okolja, vendar je avstrijska vlada v odziv na krizo zaradi COVID-19 sprejela blažilne ukrepe in ogroženim učencem zagotovila računalnike. Že obstoječe neenakosti pri stopnjah izobrazbe, ki so povezane s socialno-ekonomskim in migrantskim ozadjem, pa se lahko še povečajo. Strategija za okrevanje gospodarstva, ki izboljšuje dostop do vključujočih in kakovostnih vzgoje in varstva predšolskih otrok, za katera se je izkazalo, da odpravljata socialno prikrajšanost, bi srednje- in dolgoročno zagotovila socialno-ekonomske koristi ter ženskam odprla možnosti za poln dostop do trga dela. Skupna stopnja zaposlenosti žensk je bila pred krizo visoka, vendar je skoraj polovica od njih delala za krajši delovni čas (kar je povezano s kratkim delovnim časom šol in zmogljivostmi za varstvo otrok), kar povzroča precejšnjo neprilagojeno plačno vrzel med spoloma.

               (20)Učinkovitost podpornih ukrepov v zvezi s COVID-19 pri razbremenitvi podjetij v stiski, ohranjanju poslovnega okolja in preprečevanju insolventnosti je odvisna od tega, kako hitro in nebirokratsko jih bodo izvedli javni organi in posredniki. Zagonska podjetja in podjetja v razširitveni fazi bodo morda potrebovala posebno podporo, na primer v obliki kapitalskih vložkov javnih institucij in spodbud za sklade tveganega kapitala za več vlaganj v ta podjetja. To bi moralo okrepiti tista podjetja, ki so bistvenega pomena za okrevanje gospodarstva, pa tudi preprečiti hitro odprodajo strateško pomembnih evropskih podjetij. Podjetja v stiski, zlasti manjša, poleg finančne podpore potrebujejo podporno poslovno okolje. Upravno breme in gostota predpisov nalagata podjetjem stroške, ki si jih v tem času privoščijo še toliko težje kot sicer. Prizadevanja za zmanjšanje nepotrebnih bremen in zagotavljanje učinkovitih digitalnih javnih storitev so učinkovit način zagotavljanja takojšnje in oprijemljive pomoči podjetjem in ne obremenjujejo davkoplačevalcev. Insolvenčni okvir bi moral biti usmerjen k preprečevanju, pa tudi k hitremu prenehanju poslovanja podjetij in omogočanju „druge priložnosti“. Podjetjem v času, ko nastajajo motnje na enotnem trgu in potrebujejo ustrezna sredstva, pomagajo mreže za reševanje sporov, kot je SOLVIT.

               (21)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Te naložbe bodo najučinkovitejše, če bodo osredotočene na inovacije, digitalizacijo in prehod na zeleno gospodarstvo, da bi se povečala produktivnost in zagotovila trajnostna konkurenčnost. Avstrijska intenzivnost raziskav in razvoja (R&R) je med najvišjimi v Uniji, vendar država zaostaja za vodilnimi na področju inovacij v smislu rezultatov inovacij. Ker so proračuni za raziskave številnih podjetij zdaj pod pritiskom, je še pomembneje, da prizadevanja Avstrije na področju R&R prinesejo odlično znanost in vrhunske inovacije, da se ohranijo javne naložbe v temeljne raziskave ter zagotovi lastniško financiranje za inovativna podjetja v razširitveni fazi. Digitalizacija je še naprej bistvenega pomena za odpiranje gospodarstva in pripravo na „novo normalnost“ po koncu zapore. Šibka razširjenost digitalnih tehnologij in poslovnih modelov med manjšimi podjetji pomeni ozko grlo za rast produktivnosti. Čeprav so Avstrijci in Avstrijke na področju digitalnih znanj in spretnosti na splošno nad povprečjem EU, ni dovolj diplomantov računalništva, da bi zapolnili vsa razpoložljiva delovna mesta. Za višje stopnje e-trgovanja, dela od doma in e-uprave (na primer) bo potrebnih več naložb v infrastrukturo (vključno s 5G in podeželskimi širokopasovnimi povezavami), opremo ter znanja in spretnosti.

               (22)Za preobrazbo Avstrije v podnebno nevtralno gospodarstvo bodo potrebna obsežna zasebna in javna vlaganja v daljšem obdobju. V avstrijskem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu so opredeljeni veliki izzivi pri doseganju cilja Avstrije za leto 2030 glede emisij toplogrednih plinov, ki niso zajete s sistemom Unije za trgovanje z emisijami. Izboljšanje produktivnosti virov je ključno gonilo za prihodnjo rast ob hkratnem zmanjševanju vplivov na okolje. Zmanjšanje emisij, povezanih s prometom, je bistveno za doseganje standardov kakovosti zraka in podnebnih ciljev. Zgodnje in nove naložbe v podporo zelenega prehoda bodo prispevale k ustvarjanju novih zelenih delovnih mest in zagonu gospodarstva ob izhodu iz kriznega upravljanja. Naložbe v ekoinovacije bi spodbudile rast produktivnosti in zmanjšale ekološki odtis Avstrije. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Avstriji lahko pomagalo obravnavati nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi. To bi Avstriji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (23)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (24)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Avstrija prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (25)Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic COVID-19. Avstrija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in ob upoštevanju političnih smernic Euroskupine poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje in usklajene s politikami drugih držav članic euroobmočja.

               (26)V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Avstrije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020 in nacionalni reformni program za leto 2020 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Avstrija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Avstriji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (27)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Avstrija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

               1.v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; če gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb; izboljša odpornost zdravstvenega sistema s krepitvijo javnega zdravja in primarnega zdravstvenega varstva;

               2.zagotovi enakopraven dostop do izobraževanja in povečanega obsega digitalnega učenja;

               3.zagotovi učinkovito izvajanje likvidnostnih in podpornih ukrepov, zlasti za mala in srednja podjetja, ter zmanjša upravno in regulativno breme; daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na inovacije, trajnostni promet ter čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije;

               4.zagotovi, da bo davčna mešanica bolj učinkovita in bo bolj podpirala vključujočo in trajnostno rast.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 519 final.

                     (3)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5) ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 521 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Poljske za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Poljske za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Poljske za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Poljske za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 9(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Poljske ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)Poročilo o državi za Poljsko za leto 2020
                  2
                je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Poljske pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  3
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  4
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  5
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  6
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Poljska je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah. To pomeni tveganje poglabljanja teritorialnih razlik na Poljskem. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.]

               (10)Poljska je 29. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 30. aprila 2020 pa konvergenčni program za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Poljsko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

               (12)Svet je 13. julija 2018 Poljski priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  7
                v letu 2019 ne bo presegla 4,2 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Celovita ocena Komisije za leto 2019 ter za leti 2018 in 2019 skupaj potrjuje znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Vendar glede na uporabo splošne odstopne klavzule nadaljnji ukrepi v okviru postopka zaradi znatnega odklona za Poljsko niso upravičeni.

               (13)V konvergenčnem programu za leto 2020 vlada predvideva, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 0,7 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 8,4 % BDP v letu 2020. V letu 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 46,0 % BDP v letu 2019 povečal na 55,2 %. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

               (14)Poljska je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na konvergenčni program za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 3,2 % BDP in vključujejo nadomestila za samozaposlene in zaposlene po nestandardnih pogodbah o zaposlitvi, izvzetje podjetij iz prispevkov za socialno varnost (plača jih država), in subvencije za plače za nekatera podjetja. Poleg tega je Poljska napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij, kot so poroštva za posojila za podjetja. Fiskalni učinek proračunskih ukrepov iz konvergenčnega programa je drugačen predvsem zaradi obravnave posojil za podjetja. Napoved Komisije v skladu z napovedmi organov temelji na predpostavki, da bodo posojila v višini približno 2,75 odstotne točke BDP pretvorjena v subvencije in tako zabeležena kot odhodki v letu 2020.  Ukrepi, ki jih je sprejela Poljska, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

               (15)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Poljske v letu 2020 znašal –9,5 % BDP, v letu 2021 pa –3,8 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

               (16)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Poljska v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.

               (17)Izbruh COVID-19 je Poljsko potisnil v nove socialne in gospodarske razmere. Prvič v skoraj treh desetletjih je za leto 2020 napovedana recesija. Po podatkih, ki jih je predložila vlada, je bil vpliv pandemije na zdravje prebivalstva razmeroma majhen, tudi zaradi zgodnjega sprejetja ukrepov brez primere, kot sta stroga karantena in omejevanje socialnih stikov. Doslej so bile najbolj negativne posledice ugotovljene v storitvenem sektorju (vključno s prometom, trgovino na drobno in debelo ter prostočasnimi dejavnostmi) in v predelovalnih dejavnostih zaradi motenj v dobavnih verigah. Da bi izravnala gospodarski učinek naloženih omejitev, je vlada uvedla sklop ukrepov v vrednosti okoli 9 % BDP Poljske (ukrepi, ki povečujejo primanjkljaj, in likvidnostni ukrepi skupaj), ki vključuje financiranje Unije. Sklop ukrepov podpira tudi centralna banka Poljske z ukrepi za zagotavljanje likvidnosti. Vladna podpora se osredotoča na kratkoročno stabilizacijo gospodarstva s podpiranjem dohodkov zaposlenih, zagotavljanjem financiranja podjetjem, ki se soočajo z zmanjševanjem dohodkov, krepitvijo odpornosti in odzivnosti zdravstvenega sektorja ter krepitvijo finančnega sistema. Vključuje tudi naložbeni program v podporo okrevanju gospodarstva v srednjeročnem obdobju. Javne zahteve po odzivu politike, med drugim z izvzetji plačil prispevkov za socialno varnost, nadomestili za zaposlene v podjetjih, ki začasno ustavljajo dejavnost, ter dostopom do posojil za mikropodjetja, so velike. Pričakuje se, da bo pandemija COVID-19 prispevala k zmanjšanju BDP za 4,3 % v letu 2020, nato pa naj bi leta 2021 sledilo okrevanje za 4,1 %.

               (18)Zaradi pandemije COVID-19 je bilo treba uvesti ukrepe brez primere v zdravstvenem sistemu. Nastali so precejšnjih stroški, kot na primer za nakup opreme, povezane z zdravstvom, povečanje bolnišničnih in laboratorijskih ter kadrovskih zmogljivosti. Dodelitev dodatnih virov je potrebna tudi kot nadomestilo za druge zdravstvene storitve in naložbe, ki so bile preložene ali preusmerjene. Pred izbruhom COVID-19 so javnofinančni odhodki v zdravstvenem sistemu znašali 4,8 % BDP, kar je pod povprečjem EU, ki je leta 2018 znašalo 7 % BDP. Premajhni javnofinančni odhodki in neoptimalno dodeljevanje sredstev ovirajo delovanje zdravstvenega sistema in dostop do njega. Leta 2018 je delež poljskega prebivalstva, ki je poročal o neizpolnjenih potrebah po zdravniških pregledih, znašal 4,2 %, kar je bistveno več od 2 % na ravni Unije. Razmerje med dejavnimi zdravniki in medicinskimi sestrami ter številom prebivalstva je še vedno med najnižjimi v Uniji, porazdelitev delovne sile v zdravstvu pa je po državi neenakomerna. Javno zdravstvo, e-zdravje in primarno zdravstveno varstvo, ki so ključnega pomena za izboljšanje preventive in omogočanja dostopa ter za zagotavljanje odpornosti sistema na prihodnje izzive, so še vedno premalo razviti. Pandemija je prizadela ustanove za dolgotrajno oskrbo, kjer veliko oskrbovancev spada v visoko rizične skupine.

               (19)Pandemija COVID-19 bo precej vplivala na trg dela in obrnila trend zmanjševanja brezposelnosti iz zadnjih let. Stopnja brezposelnosti naj bi se povečala s 3,3 % v letu 2019 na približno 7,5 % v letu 2020, nato pa naj bi se v letu 2021 rahlo izboljšala na 5,3 %. Obstaja tveganje, da bi ta kratkoročni učinek srednjeročno postal bolj strukturen, zlasti za ranljive skupine. Začasna shema skrajšanega delovnega časa bi lahko bila učinkovito orodje za ohranjanje delovnih mest, in sicer z zadostnimi spodbudami, da bi jo podjetja uporabljala. Obenem je kljub ugodnemu razvoju pred krizo zaradi COVID-19 udeležba nekaterih skupin na trgu dela, zlasti žensk, nizko usposobljenih delavcev, starejših in invalidov ter njihovih oskrbovalcev, ostala nizka. Migracije iz držav, ki niso članice EU, so pomagale ublažiti pomanjkanje delovne sile, vendar je mogoče, da bo stalen pritok delavcev migrantov težko doseči zaradi omejitev pri nadzoru meje. Okrepitev prožnih ureditev dela, vključno z delom na daljavo in shemami dela z gibljivim delovnim časom, zlasti v okviru stalnih oblik zaposlitve, lahko zato pripomore k odzivu na krizo in tudi pomaga podpreti skupine z nižjimi stopnjami delovne aktivnosti, da najdejo stalno zaposlitev. S tem bi se tudi izboljšala odpornost trga dela v prihodnjih obdobjih gospodarskega upada.

               (20)Za ublažitev socialnih učinkov pandemije COVID-19, ohranjanje socialne kohezije in podporo okrevanju gospodarstva so potrebne znatne varnostne mreže. Poljska je v zadnjih letih uvedla obsežen program socialnih transferjev, vključno z univerzalnim otroškim dodatkom in dodatnim enkratnim prejemkom, ki se vsako leto izplača upokojencem, v vrednosti skoraj 2,5 % BDP na leto. Ti ukrepi ne temeljijo na oceni materialnega položaja in ostaja manevrski prostor za boljšo ciljno usmerjenost. Hkrati je kritje socialnih prejemkov in nadomestil nizko za osebe z najnižjimi dohodki. V anketi o porabi v gospodinjstvih, izvedeni leta 2019, je bilo največje povečanje skrajne revščine ugotovljeno pri osebah ali družinah, katerih preživetje je odvisno od socialnih prejemkov (razen pokojnin in invalidskih pokojnin), kar kaže na šibkosti v sistemu socialne varnosti. Poleg tega vse vrste pogodb o zaposlitvi ne zagotavljajo dostopa do socialne zaščite, kot so ustrezna denarna nadomestila za brezposelnost, nadomestilo za materinstvo, nadomestila za čas bolezni in za invalidnost. Zaradi tega so nekateri delavci, ki so jih prizadeli izredni ukrepi, bolj ranljivi in izpostavljeni tveganju revščine. Poleg tega je raven socialne pomoči za osebe pod pragom minimalnega dohodka pod povprečjem Unije.

               (21)Nenadna prekinitev izobraževanja na vseh stopnjah izobrazbe je pomenila izziv za izobraževalni sistem z vidika zagotavljanja izobraževanja na daljavo. Za preprečevanje vse večjih neenakosti je bistveno zagotoviti, da lahko vsi učenci, zlasti iz prikrajšanih okolij, dostopajo do izobraževanja na daljavo. Vendar pa leta 2018 skoraj 330 000 učencev v svojih gospodinjstvih ni imelo računalnika z internetnim dostopom. Precejšen delež učiteljev nima znanj in spretnosti za izvajanje digitalnega poučevanja. Obenem imajo številni starši težave pri zagotavljanju pomoči v zvezi z digitalnim učenjem in učenjem na domu. Nadaljevanje ukrepov za opremljanje šol in učiteljev z digitalno infrastrukturo ter spletnimi učnimi gradivi bi rešilo nekatera od teh vprašanj in zagotovilo kakovost. Kriza zaradi COVID-19 prinaša s sabo splošni strukturni izziv pridobivanja digitalnih znanj in spretnosti, saj skoraj polovica odraslega prebivalstva nima osnovnih digitalnih znanj in spretnosti, skupna udeležba odraslih v izobraževanju pa je bistveno nižja od povprečja Unije. Nedavne reforme poklicnega izobraževanja niso dovolj spodbujale delodajalcev, da bi v tem sodelovali, usposabljanje na delovnem mestu pa je še vedno premalo izkoriščeno. Nastalo pomanjkanje učiteljev kaže na potrebo po povečanju privlačnosti učiteljskega poklica.

               (22)Izbruh COVID-19 je močno vplival na delovne pogoje podjetij, zlasti malih in srednjih podjetij ter mikropodjetij. Zagotavljanje ureditev dela na daljavo je izziv, saj je samo desetina poljskih podjetij dovolj digitalizirana, da se lahko hitro prilagodi novim razmeram. Ena od glavnih ovir pri digitalizaciji MSP je nizka stopnja digitalne pismenosti med lastniki, vodstvenim osebjem in zaposlenimi. Uporaba digitalnih tehnologij v javni upravi je ključnega pomena za izvajanje vladnih storitev in usmerjanje ukrepov, ki so potrebni za spremljanje in upravljanje krize. Poleg tega učinkovite digitalne javne storitve vodijo k zmanjšanju nepotrebnih regulativnih in upravnih bremen, kar je lahko ključnega pomena v fazi okrevanja.

               (23)Poljska vlada za ublažitev učinka krize prizadetim podjetjem, zlasti MSP in mikropodjetjem, zagotavlja znatno likvidnostno podporo prek poroštev, posojil in pogojnih nepovratnih sredstev. Vladne ukrepe podpira centralna banka Poljske, tudi s programom nakupa državnih obveznic na sekundarnem trgu in precejšnjimi zmanjšanji obrestnih mer. Učinkovito in hitro izvajanje teh ukrepov ter njihov učinkovit prenos s strani posrednikov sta bistvena za pomoč poslovnemu sektorju pri opravljanju njegovih dejavnosti in za olajšanje okrevanja. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja ter spremljati stabilnost finančnega sistema. K izboljšanju denarnega toka prizadetih podjetij lahko prispeva tudi možnost odloga plačil davkov in prispevkov za socialno varnost ter pospešitev pogodbenih plačil s strani javnih organov.

               (24)Za pospešitev okrevanja gospodarstva bo pomembno dajati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim tudi z ustreznimi reformami. Poljsko gospodarstvo je ogljično intenzivno, kakovost zraka pa je med najslabšimi v Uniji, kar povzroča velike okoljske in zdravstvene težave. Zato je bistvenega pomena, da se pravočasno načrtujejo in sprejmejo ambiciozni ukrepi za prehod na čisto energijo v skladu z evropskim zelenim dogovorom in nacionalnim energetskim in podnebnim načrtom. Čeprav je uvedba optike na Poljskem višja od povprečja v EU in je bil v prejšnjih letih dosežen znaten napredek pri uporabi ultrahitrih in mobilnih širokopasovnih povezav, je Poljska še vedno daleč od ciljev povezljivosti, h katerim se je zavezala. Okrevanje bi se lahko dodatno podprlo z znatnimi naložbami v trajnostno prometno infrastrukturo, da se izboljša povezljivost med obrobnimi območji in središči gospodarske dejavnosti. Poljska se bo vse bolj zanašala na znanost in inovacije, da bi zagotovila dolgoročno trajnostno gospodarsko rast in konkurenčnost. Splošna poraba za raziskave in razvoj v razmerju do BDP je še vedno pod povprečjem EU in kljub temu, da je viden napredek pri številnih komponentah kombinacije politik poljskega inovacijskega ekosistema, sodelovanje med znanostjo in gospodarstvom ostaja ključna ovira za okrepitev inovacij na Poljskem. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Poljski lahko pomagalo obravnavati nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi
                  8
               . To bi Poljski omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (25)Stabilno in predvidljivo poslovno okolje ter ugodno naložbeno ozračje imata pomembno vlogo pri gospodarskem okrevanju po koncu pandemije. Neodvisnost, učinkovitost in kakovost pravosodnega sistema so v tem pogledu bistvene komponente. Pravna varnost, vključno z dostopom do neodvisnih sodišč, ter zaupanje v kakovost in predvidljivost regulativnih politik in institucij sta tudi ključna dejavnika za delovanje enotnega trga in zaščito poljskega položaja v evropskih dobavnih verigah v razmerah po koncu pandemije. Poleg dolgotrajnih pomislekov glede stanja pravne države na Poljskem, na katere je opozorila Komisija in od katerih jih je bilo več že obravnavano v sodbah Sodišča Evropske unije, nedavni dogodki vzbujajo dodatne pomisleke, saj ogrožajo delovanje poljskega pravnega reda in pravnega reda Unije.

               (26)Trdno in stabilno regulativno okolje je osnova za ohranjanje gospodarske rasti in zasebnih naložb. Pomanjkanje ustreznih javnih posvetovanj in posvetovanj s socialnimi partnerji škodljivo vpliva na stabilnost in trdnost poslovnega okolja ter na kakovost zakonodaje. Uvedena so bila obvezna javna posvetovanja za predloge zakonov, ki jih predlaga svet ministrov, vendar se bodisi ne izvajajo bodisi niso obvezna za predloge, ki se sprejemajo po posebnih postopkih, kot na primer na predlog poslancev. To neskladje dodatno vpliva na kakovost sprejete zakonodaje. Poleg tega se je kakovost socialnega dialoga v zadnjih letih poslabšala, zlasti ker ni bilo posvetovanj v procesu oblikovanja politik ali pa so bila ta zelo kratka. Zagotavljanje zadostnega časa za posvetovanja, izboljšanje upoštevanja mnenj deležnikov o zakonih in političnih dokumentih ter čim večje zmanjšanje števila zakonov, za katere posvetovanj ni treba izvesti, bi okrepilo vključenost socialnih partnerjev in pomagalo izboljšati kakovost priprave zakonodaje. Svet za socialni dialog je institucionalni okvir za tristranski socialni dialog. Vendar pravne določbe, sprejete aprila 2020, slabijo avtonomijo socialnih partnerjev v svetu za socialni dialog in lahko dodatno poslabšajo učinkovitost socialnega dialoga v državi.

               (27)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (28)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Poljska prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (29)V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Poljske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Poljska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije tako, da se prispevek na ravni Unije vključi v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri svoji oceni ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Poljskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (30)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil konvergenčni program za leto 2020, njegovo mnenje
                  9
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Poljska v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

               1.v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; če gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb; izboljša odpornost, dostopnost in učinkovitost zdravstvenega sistema, tudi z zagotavljanjem zadostnih virov in pospešitvijo uvedbe e-zdravstvenih storitev;

               2.ublaži posledice krize za zaposlovanje, zlasti z okrepitvijo prožnih ureditev dela in shem skrajšanega delovnega časa; bolje usmeri socialne prejemke in nadomestila ter zagotoviti dostop tistim, ki jih potrebujejo; izboljša digitalne spretnosti in znanja; dodatno spodbuja digitalno preobrazbo podjetij in javne uprave;

               3.nadaljuje prizadevanja za zagotovitev dostopa do financiranja in likvidnosti za podjetja; daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na digitalno infrastrukturo, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije in trajnostni promet ter tako prispeva k postopnemu razogljičenju gospodarstva, tudi v premogovniških regijah;

               4.izboljša naložbeno ozračje, zlasti z zaščito neodvisnosti sodstva; zagotovi učinkovita javna posvetovanja in vključenost socialnih partnerjev v proces oblikovanja politik.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 520 final.

                     (3)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5) ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

                     (7)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (8)

                        SWD(2020) 520 final.

                     (9)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.