title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 o izvajanju širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/141

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   o izvajanju širših smernic ekonomskih politik držav članic, katerih valuta je euro
   2014/C 247/27
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 136 v povezavi s členom 121(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) ter zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Za trenutno gospodarsko okolje v euroobmočju je značilno postopno, a še naprej nestabilno gospodarsko okrevanje. V letu 2013 in na začetku leta 2014 se je inflacija v euroobmočju občutno znižala, v obdobju, ki ga zajemajo napovedi, pa naj bi rasla zelo postopoma, kar naj bi odražalo trenutno počasno okrevanje skupaj s prilagajanjem relativnih cen, ki poteka v ranljivih gospodarstvih, in preteklo rastjo tečaja eura. Tudi razlike med državami članicami, katerih valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: države članice euroobmočja), še naprej ostajajo velike, čeprav okrevanje postaja vsesplošno.

               (2)

               Euroobmočje je več kot samo vsota njegovih članic. Gospodarska in finančna kriza je jasno razkrila tesno povezanost euroobmočja in poudarila potrebo po večjem usklajevanju fiskalnih, finančnih in strukturnih politik med državami članicami euroobmočja, da se doseže usklajena naravnanost politike v euroobmočju kot celoti. Države članice euroobmočja so se s podpisom Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju (PSUU) v ekonomski in monetarni uniji dne 2. marca 2012 zavezale k izvedbi vrste obsežnih reform politik in usklajevanju politik. Z začetkom veljavnosti t. i. dvojčka uredb (3) (v nadaljnjem besedilu: dvojček) v letu 2013 se je še okrepilo usklajevanje proračunskih in ekonomskih politik v euroobmočju. Države članice euroobmočja imajo posebno odgovornost za učinkovito izvajanje novega okvira upravljanja. To zahteva večji medsebojni pritisk v podporo izvajanju nacionalnih reform in preudarnemu vodenju javnih financ, obsežnejšo oceno nacionalnih reform z vidika interesov euroobmočja, internalizacijo morebitnega učinka prelivanja in spodbujanje politik, ki so še posebno pomembne za dobro delovanje ekonomske in monetarne unije. Potrebno je tudi ustrezno obveščanje o strategiji za euroobmočje.

               (3)

               Glede na močno medsebojno povezanost držav članic euroobmočja obstaja možnost za obsežen učinek prelivanja, povezan z izvajanjem strukturnih reform, ki ga je treba upoštevati, da se zagotovijo optimalne politike in optimalno izvajanje teh politik za posamezne države članice euroobmočja, pa tudi za euroobmočje kot celoto. Na primer, bolj usklajeni ukrepi pri izvajanju reform bi pospešili potrebno konvergenco med državami članicami. Pri tem so ključnega pomena zgodnje razprave o načrtih reform držav članic euroobmočja, ki bi nadgrajevali obstoječe prakse, in učinkovito izvajanje postopka v zvezi z makroekonomskimi neravnotežji.

               (4)

               Eden od ključnih izzivov politike za euroobmočje je zmanjšanje javnega dolga z izvajanjem diferenciranih, rasti prijaznih fiskalnih politik ob sočasni krepitvi potenciala za rast v euroobmočju in odpravljanju socialnih posledic krize. Zaradi konsolidacije, ki se je izvajala zadnjih nekaj let, se je stanje javnih financ v euroobmočju izboljšalo, vendar mora več držav članic euroobmočja nadaljevati fiskalno prilagajanje, da bodo znižale zelo visoke stopnje dolga. Vse države članice euroobmočja bi morale izboljšati kakovost javnih financ z namenom spodbujanja produktivnosti in zaposlovanja.

               (5)

               Raven naložb v euroobmočju se je na začetku krize močno zmanjšala in se še ni vrnila na dolgoročno povprečje. Počasno okrevanje naložb je posledica skupnega učinka razdolževanja zasebnega sektorja, finančne razdrobljenosti in potrebne konsolidacije javnih financ, ki so privedli do zmanjšanja javnih naložb. Povečanje naložb v infrastrukturo ter znanja in veščine je ključnega pomena za nadaljevanje okrevanja ter povečanje potencialne rasti. Velik del naložb mora izvirati iz zasebnega sektorja, vendar imajo lahko javni organi pomembno vlogo pri ustvarjanju pogojev, ki podpirajo naložbe.

               (6)

               V euroobmočju je kreditiranje realnega gospodarstva še vedno omejeno, finančni trgi pa so še naprej zelo razdrobljeni kljub manjšim pritiskom na državni dolg. Dostop do financiranja, zlasti za MSP, je v veliko državah članicah euroobmočja še vedno težaven, kar lahko ogrozi gospodarsko okrevanje. To zahteva pobude, usmerjene v obnovitev kreditiranja, poglobitev kapitalskih trgov ter povečanje dolgoročnega financiranja gospodarstva. Ukrepi, kot so očiščenje bančnih bilanc stanja, nadaljnje povečevanje kapitalskih rezerv, kjer je to potrebno, pregledi kakovosti sredstev in obremenitveni testi, so v pomoč pri opredelitvi vseh preostalih ranljivih točk in povečanju zaupanja v sektor kot celoto. Pomemben napredek je bil dosežen pri bančni uniji, zlasti z uvedbo enotnega mehanizma nadzora in dogovorom o enotnem mehanizmu za reševanje.

               (7)

               Finančna kriza je pokazala, da je arhitektura ekonomske in monetarne unije pomanjkljiva. Komisija je 28. novembra 2012 predstavila načrt za poglobljeno in pravo ekonomsko in monetarno unijo, s čimer je želela začeti evropsko razpravo. Predsednik Evropskega sveta je 5. decembra 2012 v tesnem sodelovanju s predsednikom Evropske komisije, predsednikom Euroskupine in predsednikom Evropske centralne banke predstavil poročilo, ki je nadgrajevalo več zamisli iz načrta Komisije in vključevalo časovni okvir ter stopnje procesa za dokončno oblikovanje ekonomske in monetarne unije. Evropski parlament je svoja stališča izrazil v resoluciji z dne 20. novembra 2012. Od takrat so bili storjeni pomembni koraki. Evropski svet je decembra 2013 prispeval dodatna stališča. Nadaljnji razvoj ekonomske in monetarne unije bo zahteval postopen pristop, pri katerem se bosta združevali solidarnost in disciplina. T. i. šesterček (4) in dvojček predvidevata prvi pregled njunega izvajanja do konca leta 2014 –

         PRIPOROČA, da države članice euroobmočja v obdobju 2014–2015 posamezno in skupaj, brez poseganja v pristojnosti Sveta v zvezi z usklajevanjem ekonomskih politik držav članic, zlasti pa v okviru usklajevanja ekonomskih politik znotraj Euroskupine, ukrepajo tako, da:

               1.

               V tesnem sodelovanju s Komisijo spodbujajo in spremljajo izvajanje strukturnih reform na področjih, ki so najbolj pomembna za nemoteno delovanje euroobmočja, da bi spodbudili rast in konvergenco ter prilagajanje notranjih in zunanjih neravnotežij. Ocenijo in spodbujajo napredek pri uresničevanju zavez glede reform v državah članicah euroobmočja s čezmernimi neravnotežji in pri izvajanju reform v državah članicah euroobmočja z neravnotežji, ki zahtevajo odločno ukrepanje zaradi omejitve negativnih učinkov prelivanja v preostalem delu euroobmočja. Spodbujajo ustrezne politike v državah z velikimi presežki na tekočem računu, da prispevajo k pozitivnim učinkom prelivanja. Opravljajo redne tematske razprave o strukturnih reformah na trgu dela in trgu proizvodov, pri katerih obstajajo močni potencialni učinki prelivanja, pri tem pa se osredotočijo na zmanjšanje visoke davčne obremenitve dela in reformo storitvenih trgov.

               2.

               V tesnem sodelovanju s Komisijo usklajujejo fiskalne politike držav članic euroobmočja, zlasti pri ocenjevanju osnutkov proračunskih načrtov, da se bo zagotovila povezana in rasti prijazna fiskalna naravnanost v celotnem euroobmočju. Izboljšajo kakovost in vzdržnost javnih financ tako, da dajo prednost materialnim in nematerialnim naložbam na nacionalnih ravneh in ravni EU. Zagotovijo krepkost nacionalnih fiskalnih okvirov, vključno z nacionalnimi fiskalnimi sveti.

               3.

               Zagotovijo, da je bančni sistem odporen na pretrese, zlasti s sprejetjem potrebnih ukrepov v odziv na rezultate pregleda kakovosti sredstev in obremenitvenih testov ter z izvajanjem predpisov bančne unije in nadaljnjim napredovanjem pri delu, predvidenem v obdobju prehoda na enotni mehanizem za reševanje. Spodbujajo naložbe zasebnega sektorja in zagotovijo večje kreditiranje gospodarstva z ukrepi za izboljšanje dostopa MSP do posojil, poglobitev kapitalskih trgov ter ponovni zagon trgov za listinjenja na podlagi predlogov in časovnega načrta iz sporočila Komisije o dolgoročnem financiranju evropskega gospodarstva.

               4.

               Nadaljujejo delo za poglobitev ekonomske in monetarne unije ter prispevajo k izboljšanju okvira za gospodarski nadzor, ki naj bi se pregledal v letu 2014.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Uredba (EU) št. 472/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o okrepitvi gospodarskega in proračunskega nadzora v državah članicah euroobmočja, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo (UL L 140, 27.5.2013, str. 1); Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (4)  Uredba Sveta (EU) št. 1177/2011 z dne 8. novembra 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 306, 23.11.2011, str. 33); Direktiva Sveta 2011/85/EU z dne 8. novembra 2011 o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic (UL L 306, 23.11.2011, str. 41); Uredba (EU) št. 1173/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o učinkovitem izvrševanju proračunskega nadzora v euroobmočju (UL L 306, 23.11.2011, str. 1); Uredba (EU) št. 1174/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o izvršilnih ukrepih za odpravljanje čezmernih makroekonomskih neravnotežij v euroobmočju (UL L 306, 23.11.2011, str. 8); Uredba (EU) št. 1175/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o spremembi Uredbe (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (UL L 306, 23.11.2011, str. 12); Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).


Priporočilo za mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Španije, 2004–2008


title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Litve za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Litve za leto 2014

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/67

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   v zvezi z nacionalnim programom reform Litve za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Litve za leto 2014
   2014/C 247/13
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel Priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav članic oziroma vlad so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 9. julija 2013 sprejel Priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Litve za leto 2013 in dal mnenje o dopolnjenem konvergenčnem programu Litve za obdobje 2012–2016.

               (5)

               Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Komisija je 13. novembra 2013 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (4) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Litva ni bila opredeljena kot ena od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (7)

               Litva je 1. aprila 2014 predložila nacionalni program reform za leto 2014, 22. aprila 2014 pa še svoj konvergenčni program za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Cilj proračunske strategije iz konvergenčnega programa za leto 2014 je doseči srednjeročni cilj do leta 2015 in strukturni presežek v višini 0,9 % BDP ob koncu konvergenčnega programa leta 2017. Konvergenčni program potrjuje prejšnji srednjeročni cilj v višini 1 % BDP, kar odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Na podlagi (preračunanega) strukturnega proračunskega salda znaša letni napredek pri doseganju srednjeročnega cilja v letih 2014 in 2015 vsaj 0,5 % BDP. Hkrati leta 2015 obstaja tveganje odstopanja od referenčne vrednosti za odhodke. Na splošno je potek prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja v veliki meri v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Konvergenčni program kaže znatno zmanjševanje dolga v programskem obdobju, in sicer na približno 35 % do leta 2017. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v konvergenčnem programu, je na splošno verjeten. Hkrati je treba za obdobje 2015–2017 konsolidacijske ukrepe še določiti. Glede na pomladansko napoved služb Komisije iz leta 2014 naj bi strukturna prilagoditev v letih 2014 in 2015 po pričakovanjih znašala 0,2 % oziroma 0,6 % BDP, kar pomeni, da bi bila leta 2014 za 0,3 % BDP pod zahtevano zaostritvijo v višini 0,5 % BDP. Poleg tega obstaja glede referenčne vrednosti za odhodke tveganje znatnega odstopanja v letu 2014 z dodatnim, čeprav manjšim odstopanjem v letu 2015. Na podlagi ocene konvergenčnega programa in napovedi Komisije v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da od leta 2014 naprej obstaja tveganje znatnega odstopanja od poteka prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja.

               (9)

               Relativni pomen davkov, za katere velja, da manj škodujejo rasti, kot so davki na premoženje in okoljski davki, ostaja nizek. Davčni prihodki v veliki meri temeljijo na posrednih davkih in obdavčitvi dela, medtem ko delež, ki ga predstavljajo okoljski davki, ostaja nizek. Povečani prihodki od davkov, ki so ugodnejši za rast, bi se lahko uporabili za zmanjšanje davčnega bremena za zaposlene z nizkimi zaslužki, zlasti za nizkokvalificirane delavce. Delni pregled davčnega sistema je bil opravljen v začetku leta 2013 in vlada se je odločila, da bo prilagodila obdavčitev kapitala, dvignila prag za obdavčljivi dohodek, kar pomeni večjo progresivnost obdavčitve osebnih dohodkov v korist oseb z nizkimi dohodki, ter zvišala trošarine za tobak in alkohol. Na splošno pa bodo imeli ti ukrepi precej negativen vpliv na prihodke. Nadaljnji koraki za izboljšanje vzdržnosti javnih financ in okrepitev prihodkovne strani zato ostajajo ključnega pomena. Na podlagi priporočila za posamezne države za leto 2013 o okoljskih davkih niso bili sprejeti nobeni pomembni ukrepi. Pri krepitvi fiskalnega okvira je bil dosežen skromen napredek, saj zgornje meje za odhodke ostajajo premalo zavezujoče in zakonodajne spremembe še niso bile odobrene. Litva se še naprej spopada z izzivi glede izpolnjevanja davčnih obveznosti, zlasti pri boju proti goljufijam na področju DDV, med drugim s krepitvijo ukrepov za upravljanje tveganja. Izvaja se akcijski načrt za izpolnjevanje davčnih obveznosti za obdobje 2013–2014 in prve ocene kažejo nekaj pozitivnih učinkov. Leta 2013 je bil sprejet sveženj ukrepov za okrepitev izpolnjevanja davčnih obveznosti na področju DDV in trošarin. Za obdobje 2014–2015 se je začela izvajati nova ciljna strategija.

               (10)

               Neugoden demografski razvoj vzbuja dvome glede dolgoročne fiskalne vzdržnosti Litve. Poraba za pokojnine naj bi se predvidoma znatno povečala in v petdesetih letih dosegla vrednost, ki znaša skoraj dvakratnik povprečja EU. Postopno zvišanje zakonsko določene upokojitvene starosti, ki se je začelo leta 2012, ni dovolj za nadomestitev krčenja delovne sile in za prilagoditev vse daljši pričakovani življenjski dobi. Poleg tega močan porast revščine in hudo materialno pomanjkanje med starejšimi kažeta na težave, povezane z ustreznostjo pokojnin. Litva je naredila pomembne, vendar izolirane korake v pravo smer, za izvedbo obsežne reforme pa so potrebne pomembnejše spremembe. Zaključila je reformo drugega pokojninskega stebra, vendar se na široko ne uporabljajo niti poklicne pokojninske sheme niti prostovoljno pokojninsko varčevanje. Poleg zvišanja zakonsko določene upokojitvene starosti so potrebni tudi ukrepi za zagotovitev zaposljivosti starejših delavcev in starejšim prijaznega delovnega okolja.

               (11)

               Skupna brezposelnost se je zmanjšala, vendar ostaja strukturna brezposelnost visoka, kar kaže na neskladnost med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih, še zlasti pri nizkokvalificirani delovni sili. Brezposelnost mladih in deleži mladih, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo, se zmanjšujejo, vendar so še vedno visoki. Omejeno kritje aktivnih politik trga dela je še vedno izziv, njegovo učinkovitost in pravočasnost pa je treba izboljšati. Napoveduje se, da bo pomanjkanje kvalificirane delovne sile v prihodnosti postalo še izrazitejše. Za izboljšanje zaposljivosti mladih je pomembno izboljšati usklajenost med potrebami trga dela ter poklicnim in visokošolskim izobraževanjem ter v partnerstvu z zasebnim sektorjem, vključno z MSP, kakovost shem vajeništva in učenja ob delu. Povečana udeležba v vseživljenjskem učenju ostaja nezadostna. Potreben je celovit pregled delovnega prava s sodelovanjem socialnih partnerjev, da bi se našli načini za zmanjšanje upravne obremenitve delodajalcev. Predvsem bi bilo treba prepoznati in odpraviti nepotrebne ovire, ki vplivajo na fleksibilne pogodbe, določbe glede odpuščanja in ureditve delovnega časa.

               (12)

               Kljub nedavnemu izboljšanju revščina med delovno sposobnim prebivalstvom ostaja nad povprečjem EU. Povečanje minimalne mesečne plače in praga za neobdavčitev je prispevalo k zmanjševanju revščine. Vendar sta revščina in hudo materialno pomanjkanje med starejšimi v zadnjih nekaj letih strmo narasla. V obdobju 2012–2013 je reformni pilotni program denarne socialne pomoči privedel do nižjega števila socialnih upravičencev in nižjih odhodkov za socialne prejemke v denarju. Leta 2014 se je pilotni program razširil na vse občine. Zagotoviti je treba spremljanje in ocenjevanje v zvezi z učinki reforme na najbolj ogrožene. Kritje ukrepov za aktiviranje dolgoročno brezposelnih prejemnikov socialne pomoči ne zadostuje. Poleg tega so ukrepi še vedno osredotočeni na sheme javnih del in tako zagotavljajo dohodkovno podporo, vendar ne prispevajo k izboljšanju zaposljivosti upravičencev. Treba je oceniti vpliv reforme na osebe z nizkimi dohodki. Litva je sprejela akcijski načrt za okrepitev socialne vključenosti za obdobje 2014–2020. Vendar je treba še opredeliti glavne ciljne skupine, proračun in konkretne ukrepe, ki določajo, kako bodo cilji doseženi ter kako bodo različna ministrstva, lokalne oblasti in akterji civilne družbe sodelovali pri izvajanju akcijskega načrta.

               (13)

               Vlada od leta 2010 naprej izvaja ambiciozno reformo državnih podjetij. Končni pravni akti so bili sprejeti decembra 2013 in so spremenili smernice o preglednosti, ki od vseh podjetij v državni lasti zahtevajo, da od leta 2014 naprej v svojih letnih poročilih zagotavljajo ločene podatke za komercialne in nekomercialne dejavnosti. Prvo poročilo s podrobnostmi o tej razdelitvi je predvideno za avgust 2014. Omogočilo naj bi natančnejšo oceno uspešnosti te spremembe. Vendar število neodvisnih članov odborov podjetij v državni lasti ostaja majhno, delno zaradi pravnih omejitev, ki se uporabljajo za državna in občinska podjetja. Predlagane so pravne spremembe, ki bi omogočile imenovanje neodvisnih članov v odbore vseh podjetij v državni lasti. Učinkovitost ločevanja komercialnih in nekomercialnih funkcij ter profesionalizacija odborov bosta morali biti ocenjeni, ko se bo to v celoti izvajalo.

               (14)

               Električne in plinske povezave s sosednjimi državami članicami so še vedno premalo razvite, posledica tega pa so omejena konkurenca in visoke cene. Konkurenca na domačih trgih je bila okrepljena z liberalizacijo trgov plina in elektrike, vendar do zdaj stranke niso uveljavljale svoje pravice do zamenjave dobaviteljev. Čeprav je vlada energetske povezave obravnavala prednostno, te še niso bile zaključene. Naročen je bil pomemben plinovod in terminal LNG v Klaipedi naj bi začel delovati do decembra 2014. Dosežen je bil določen napredek v zvezi z medsebojnimi povezavami litovskega energetskega omrežja z energetskim trgom EU. Poleg tega je treba izboljšati energetsko učinkovitost. Litva je dosegla določen napredek na področju energetske učinkovitosti stavb, vključno glede naložb v okviru holdinškega sklada JESSICA. Leta 2013 so bili sprejeti zakonodajni ukrepi za pospešitev črpanja holdinškega sklada. Na začetku leta 2014 so bili projekti dokončani in začetne prošnje so se občutno povečale. Pravne spremembe vključujejo subvencije za kritje stroškov ogrevanja, ki se zmanjšajo, če rezidenti zavrnejo obnovo, in tako odpravljajo negativne spodbude za obnovo.

               (15)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo litovske ekonomske politike. Ocenila je nacionalni program reform in konvergenčni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Litvi, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 v nadaljevanju.

               (16)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki 1 v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Litva v obdobju 2014–2015 ukrepa tako, da:

               1.

               Okrepi proračunske ukrepe za leto 2014 glede na rast odhodkov, ki presega referenčno vrednost, in nastajajočo vrzel v višini 0,3 % BDP, v smislu strukturnega napora na podlagi pomladanske napovedi služb Komisije iz leta 2014, ki kaže na tveganje znatnega odstopanja glede na zahteve preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast. Leta 2015 okrepi proračunsko strategijo, da se zagotovi potrebna prilagoditev v višini 0,5 % BDP za dosego srednjeročnega cilja. Nato zagotovi izpolnjevanje srednjeročnega cilja. Dopolni proračunsko strategijo z dodatno okrepitvijo fiskalnega okvira, zlasti z zagotovitvijo zavezujočih zgornjih meja za odhodke pri določanju srednjeročnega proračunskega okvira. Poleg tega preuči davčni sistem in razmisli o povišanju tistih davkov, ki so manj škodljivi za rast, kot so periodični davki na premoženje in okoljski davki, medtem ko si še naprej prizadeva za boljše izpolnjevanje davčnih obveznosti.

               2.

               Sprejme in izvaja zakonodajo za obsežno reformo pokojninskega sistema. Zlasti uskladi z zakonom predpisano upokojitveno starost s pričakovano življenjsko dobo, omeji možnosti za zgodnje upokojevanje, določi jasna pravila za usklajevanje pokojnin z inflacijo ter spodbuja uporabo dopolnilnih varčevalnih shem. Podpre pokojninsko reformo z ukrepi, ki spodbujajo zaposljivost starejših delavcev.

               3.

               Ukrepe aktivne politike zaposlovanja bolj ciljno usmeri na nizkokvalificirane delavce in dolgoročno brezposelne. Izboljša kritje in ustreznost nadomestil za brezposelnost ter jih poveže z aktivacijo. Odpravi trajne neskladnosti med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih z izboljšanjem ustreznosti sistema izobraževanja glede na potrebe trga dela, med drugim na podlagi sistemov za napovedovanje prihodnjih potreb po znanju in spretnostih, ter spodbuja vseživljenjsko učenje. Za povečanje zaposljivosti mladih prednostno obravnava ponudbo kakovostnih vajeništev in drugih oblik učenja ob delu ter okrepi partnerstvo z zasebnim sektorjem. Ob posvetovanju s socialnimi partnerji pregleda ustreznost delovne zakonodaje, zlasti v zvezi z okvirom za delovne pogodbe in ureditve delovnega časa.

               4.

               Zagotovi ustrezno kritje za tiste, ki pomoč najbolj potrebujejo, in še naprej krepi povezave med denarno socialno pomočjo in aktivacijskimi ukrepi.

               5.

               Zaključi izvedbo reforme podjetij v državni lasti, kakor je bilo načrtovano, zlasti z dokončanjem ločitve komercialnih in nekomercialnih dejavnosti, nadaljnjo profesionalizacijo izvršnih odborov in pozornim spremljanjem upoštevanja zahtev reforme.

               6.

               Pospeši ukrepe za izboljšanje energetske učinkovitosti zgradb s hitrim izvajanjem holdinškega sklada. Še naprej razvija čezmejne povezave s sosednjimi državami članicami na področju električne energije in plina za diverzifikacijo virov energije in spodbujanje konkurence prek izboljšane integracije baltskih energetskih trgov.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2014 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (3)  UL C 217, 30.7.2013, str. 51.

      (4)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (5)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


Pomembno pravno obvestilo

|

52008PC0577

Priporočilo Komisije Svetu za pooblastitev Komisije za začetek in vodenje pogajanj z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino (OIV) o pogojih in postopkih pristopa Evropske skupnosti  /* KOM/2008/0577 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 26.9.2008COM(2008) 577 konč.PRIPOROČILO KOMISIJE SVETUza pooblastitev Komisije za začetek in vodenje pogajanj z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino (OIV) o pogojih in postopkih pristopa Evropske skupnostiPRIPOROČILO KOMISIJE SVETUza pooblastitev Komisije za začetek in vodenje pogajanj z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino (OIV) o pogojih in postopkih pristopa Evropske skupnostiA. OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM1. UVODMednarodni urad za vinsko trto in vino (OIV) je medvladna znanstvena in strokovna organizacija, ki deluje na področju vinske trte in vina, pijač na osnovi vina, namiznega grozdja, sušenega grozdja in drugih proizvodov, ki se proizvajajo iz grozdja. Urad je bil ustanovljen z mednarodnim sporazumom z dne 3. aprila 2001 v Parizu in izhaja neposredno iz Mednarodnega urada za vino , ustanovljenega leta 1924 z mednarodnim sporazumom z dne 29. novembra 1924, z odločbo z dne 4. septembra 1958 pa je postal Mednarodni urad za vinsko trto in vino .Mednarodni urad za vinsko trto in vino je 3. aprila 2006 sestavljalo 43 držav članic, ki so jim kot opazovalke začasno pridružene stare države članice Urada. Šest držav članic Evropske unije ni pristopilo k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino: Združeno kraljestvo, Poljska, Danska, Litva, Latvija in Estonija.Cilji in prispevki Mednarodnega urada za vinsko trto in vino so opredeljeni v odstavkih 1 in 2 člena 2 sporazuma, s katerim se ustanavlja Urad. Na podlagi te določbe so cilji Mednarodnega urada za vinsko trto in vino na področju njegovih pristojnosti naslednji:1. članicam nakazati ukrepe, ki omogočajo upoštevanje zadev proizvajalcev, potrošnikov in drugih udeležencev vinogradniškega sektorja;2. pomagati drugim mednarodnim medvladnim in nevladnim organizacijam, zlasti tistim, ki se ukvarjajo z določanjem standardov;3. prispevati k mednarodnemu usklajevanju obstoječih praks in standardov, ter kadar je primerno, k oblikovanju novih mednarodnih standardov, da se izboljšajo pogoji izdelave in trženja vinogradniško-vinarskih proizvodov, in k upoštevanju interesov potrošnikov.Naloge Mednarodnega urada za vinsko trto in vino, ki izhajajo iz sporazuma o ustanovitvi, se usmerjajo in naknadno urejajo s triletnim strateškim načrtom, ki se uporablja kot referenčni okvir za dejavnosti organizacije. Triletni strateški načrt se nato podrobno opredeli z letnim programom.Izčrpna predstavitev strukture in načinov delovanja Mednarodnega urada za vinsko trto in vino je na voljo na spletni strani organizacije na naslovu www.oiv.org.Za zagotavljanje skladnosti stališča Skupnosti v zunanjih odnosih in omogočanje primernejšega usklajevanja notranjih ukrepov, ki se sprejemajo na podlagi njenih pristojnosti, se zdi upravičeno in nujno načrtovati pristop Evropske skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino.Za pristop Skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino ni potrebna sprememba ustanovitvenega akta (Sporazuma iz Pariza o ustanovitvi Mednarodne organizacije za vinsko trto in vino z dne 3. aprila 2001). Vendar si bodo Skupnost in države članice v pričakovanju odločitve o pristopu in za izboljšanje sodelovanja Skupnosti v Mednarodnem uradu za vinsko trto in vino prizadevale izboljšati medsebojno usklajevanje v tej organizaciji in okrepiti vlogo, ki jo ES izvaja kot gostujoča članica.Po drugi strani je v Uredbi Sveta (ES) št. 479/2008 o skupni ureditvi trga za vino[1] določeno, da Komisija pri dovoljevanju novih enoloških postopkov „ izhaja iz enoloških postopkov, ki jih priporoči in objavi Mednarodna organizacija za vinsko trto in vina (OIV) “, v zvezi z analiznimi metodami pa: „ Analizne metode za določanje sestave proizvodov, zajetih v tej uredbi, in pravila, po katerih se lahko ugotovi, ali so bili na teh proizvodih uporabljeni nedovoljeni enološki postopki, so tista, ki jih priporoči in objavi OIV .“.Poleg tega v skladu z Uredbo (ES) št. 479/2008 upoštevanje priporočenih standardov Mednarodnega urada za vinsko trto in vino v zvezi z enološkimi postopki postane zadosten pogoj za trženje vin iz tretjih držav na evropskem trgu.To upravičuje potrebo po okrepitvi odnosa med Skupnostjo in Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino.Zato Komisija Svetu priporoča:-  naj pooblasti Komisijo za začetek in vodenje pogajanj z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino o pogojih in postopkih pristopa Evropske skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino v skladu z določbami člena 300 Pogodbe;-  naj določi pristojni odbor za pomoč Komisiji pri tej nalogi;-  naj sprejme predlagane pogajalske direktive. Komisija prav tako Svetu priporoča, naj pozove države članice, naj podprejo te cilje.2. PRISTOJNOSTI SKUPNOSTI ZA ZADEVE, KI JIH OBRAVNAVA MEDNARODNI URAD ZA VINSKO TRTO IN VINO (OIV)Mednarodni urad za vinsko trto in vino je medvladna organizacija, ki izvaja pomembno dejavnost standardizacije, in sicer z oblikovanjem resolucij, priporočil in predlogov v zvezi z različnimi vidiki proizvodnje in trženja vinogradniško-vinarskih proizvodov, kot so enološki postopki, opisovanje in opredeljevanje proizvodov, označevanje, pogoji za dajanje na trg, analizne metode in ocenjevanje proizvodov, zaščita geografskih označb ter varstvo sort rastlin.Te resolucije se najpogosteje, brez spremembe svojega pravnega pomena, združujejo v popolnejše standarde, ki so najpogosteje predstavljeni kot kodeksi in se redno objavljajo na podlagi resolucij, ki jih sprejme organizacija. Mednarodni urad za vinsko trto in vino je zdaj objavil več kodeksov, ki pomenijo referenco za vse članice, kot so Mednarodni enološki kodeks, Mednarodni kodeks na področju enoloških postopkov, Zbirka mednarodnih analiznih metod za vino in mošt, Zbirka mednarodnih analiznih metod za žgane pijače, Mednarodni standard za tekmovanja vin in vinskih žganih pijač ter Mednarodni standard za označevanje vin in vinskih žganj.Od oblikovanja skupne ureditve trga za vino je Skupnost ohranjala in povečevala svoje pristojnosti v zvezi z vinogradništvom, kar ji je omogočilo izključno pristojnost za zadeve znotraj skupne ureditve trga, ki so zdaj zajete predvsem v Uredbi (ES) št. 479/2008 in njenih izvedbenih predpisih.Zakonodaja Skupnosti, ki izhaja iz zadev, ki jih obravnava Mednarodni urad za vinsko trto in vino, vključuje zlasti:-  Uredbo Sveta (ES) št. 1493/1999 z dne 17. maja 1999 o skupni ureditvi trga za vino (UL L 179, 14.7.1999),-  Uredbo Sveta (ES) št. 479/2008 z dne 29. aprila 2008 o skupni ureditvi trga za vino (UL L 148, 6.6.2008),-  Uredbo Komisije (ES) št. 423/2008 z dne 8. maja 2008 o določitvi nekaterih podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 in vzpostavitvi kodeksa Skupnosti na področju enoloških postopkov in obdelav (kodificirana različica, UL L 127, 15.5.2008 ),-  Uredbo Komisije (ES) št. 753/2002 z dne 29. aprila 2002 o določitvi nekaterih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES) št. 1493/1999 glede opisa, poimenovanja, predstavitve in zaščite nekaterih proizvodov iz vinskega sektorja (UL L 118, 4.5.2002),-  Uredbo Komisije (ES) št. 1607/2000 z dne 24. julija 2000 o podrobnih pravilih za izvajanje v zvezi s kakovostnim vinom, proizvedenim na določenem proizvodnem območju (UL L 185, 25.7.2000),-  Uredbo Komisije (EGS) št. 2676/90 z dne 17. septembra 1990 o določitvi metod Skupnosti za analizo vin, ki se uporabljajo v vinskem sektorju (UL L 272, 3.10.1990),-  Uredbo Sveta (EGS) št. 1601/91 z dne 10. junija 1991 o določitvi splošnih pravil za opredelitev, opis in predstavitev aromatiziranih vin, aromatiziranih pijač na osnovi vina in aromatiziranih mešanih pijač iz vinskih proizvodov (UL L 149, 14.6.1991),-  Uredbo Komisije (ES) št. 122/94 z dne 25. januarja 1994 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 1601/91 o opredelitvi, opisu in predstavitvi aromatiziranih vin, aromatiziranih pijač na osnovi vina in aromatiziranih mešanih pijač iz vinskih proizvodov (UL L 21, 26.1.1994),-  Uredbo (ES) št. 110/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2008 o opredelitvi, opisu, predstavitvi, označevanju in zaščiti geografskih označb žganih pijač ter razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 1576/89 ( UL L 39, 13.2.2008),-  Direktivo 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic o označevanju, predstavljanju in oglaševanju živil (UL L 109, 6.5.2000),-  Uredbo Sveta (ES) št. 1234/2007 z dne 22. oktobra 2007 o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov in o posebnih določbah za nekatere kmetijske proizvode (Uredba o enotni SUT) (UL L 299, 16.11.2007), kakor je bila spremenjena z Uredbo Sveta (ES) št. 361/2008 z dne 14. aprila 2008 (UL L 121, 7.5.2008), o uvedbi zlasti pravil, ki se uporabljajo v sektorju sadja in zelenjave,-  Uredbo Komisije (ES) št. 2789/1999 z dne 22. decembra 1999 o standardu trženja za namizno grozdje (UL L 336, 29.12.1999),-  Direktivo Sveta 2001/112/ES z dne 20. decembra 2001 o sadnih sokovih in nekaterih podobnih proizvodih, namenjenih za prehrano ljudi ( UL L 10, 12.1.2002).Dejavnosti Mednarodnega urada za vinsko trto in vino, ki vključujejo izključno pristojnost držav članic, so po svojem številu zelo omejene in so sorazmerno pomembne znotraj splošnih ciljev, za katere si prizadeva Mednarodni urad za vinsko trto in vino.Sedanji položaj znotraj Skupnosti odstopa od njenega položaja v Mednarodnem uradu za vinsko trto in vino, v katerem imajo zdaj le države članice pravico do dejavnega sodelovanja pri sprejemanju odločitev.Zato Skupnost nima ustreznega statusa, ki naj bi ji omogočal zlasti izvajanje pristojnosti neposredno v tej organizaciji, ker se nacionalni položaj vedno obravnava posamezno, neodvisno od članstva v Skupnosti države članice, iz katere pristojnosti izhajajo.Poleg tega se predpisi Skupnosti že neposredno sklicujejo na resolucije Mednarodnega urada za vinsko trto in vino v zvezi z analiznimi metodami, ob priznavanju, na podlagi skupne ureditve trga za vino, Zbirke mednarodnih analiznih metod za vino in mošt ter raziskav, postopoma in kolikor je mogoče, skladnosti z drugimi standardi, ki izhajajo iz Mednarodnega urada za vinsko trto in vino, kot sta Mednarodni kodeks na področju enoloških postopkov in Mednarodni enološki kodeks.Pristop Skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino je prav tako del procesa reforme skupne ureditve trga za vino, s katero se je Svet odločil okrepiti sedanjo povezavo med akti, ki izhajajo iz Mednarodnega urada za vinsko trto in vino, ter predpisi Skupnosti, pri čemer se zlasti predvideva opiranje na priporočila, sprejeta v Mednarodnem uradu za vinsko trto in vino, za določanje standardov Skupnosti v zvezi z enološkimi postopki, in je določil, da so odobrene analizne metode tiste, ki jih priporoča in objavlja Mednarodni urad za vinsko trto in vino.3. PRISTOP SKUPNOSTI3.1 Status Evropske skupnosti in sodelovanje Komisije v Mednarodnem uradu za vinsko trto in vinoEvropska skupnost zdaj nima nobenega uradnega statusa v Mednarodnem uradu za vinsko trto in vino, čeprav je v Sporazumu z dne 3. aprila 2001 o ustanovitvi Mednarodne organizacije za vinsko trto in vino v členu 8 izrecno opredeljena možnost medvladnih organizacij, da postanejo polnopravne članice organizacije.Zdaj se Komisija kot predstavnica Evropske skupnosti redno poziva, da se udeleži zasedanj generalne skupščine in skupin strokovnjakov, pododborov in odborov, vendar ne more sodelovati pri delu izvršnega odbora (občasni poziv) ter Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino ne plačuje nobenega prostovoljnega prispevka.Na podlagi navedenih elementov je sedanji status, ki predstavnikom Komisije pri delu Mednarodnega urada za vinsko trto in vino omogoča izključno vlogo opazovalcev, večinoma nezadosten in neprimeren.3.2 Potreba po pristopu SkupnostiKer področja pristojnosti Mednarodnega urada za vinsko trto in vino od zdaj naprej večinoma pokrivajo predpisi Skupnosti, je zaželeno, naj se vloga Skupnosti v Mednarodnem uradu za vinsko trto in vino okrepi ter formalizira, da se Skupnosti omogočita skrb za povezanost položaja Skupnosti na mednarodni ravni in zagotavljanje ustreznega zastopanja interesov Skupnosti.Najustreznejša rešitev se zdi, da bi Skupnost pristopila kot polnopravna članica. Druge možnosti, ki so na voljo Skupnosti na podlagi temeljnih aktov Mednarodnega urada za vinsko trto in vino, zlasti možnost statusa posebne opazovalke ali statusa gosta, se zdijo nezadostne.Status gosta in posebne opazovalke ne dovoljuje sodelovanja pri delu Mednarodnega urada za vinsko trto in vino, ampak le nastop in sodelovanje v nekaterih njegovih organih brez možnosti predstavitve predlogov ali sprememb. Nobeden od statusov Skupnosti ne omogoča izražanja mnenj o vprašanjih, ki so v njeni izključni pristojnosti, niti uveljavljanja odločitev, ki se sprejemajo na ravni Skupnosti.Poleg tega se v ustanovitvenem aktu Mednarodnega urada za vinsko trto in vino zahteva, da finančni prispevek plačajo tudi medvladne organizacije s posebnim statusom, pri čemer te zahteve Skupnost ne more sprejeti, zlasti ker nima nadomestila v obliki glasovalne pravice.Iz istih razlogov se možnost, ki jo imajo mednarodne organizacije, da z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino sklenejo protokol o sodelovanju, prav tako zdi v glavnem nezadostna.3.3 Prošnja za pristop(a) Stopnje pristopaV sporazumu z dne 3. aprila 2001 je izrecno opredeljena možnost medvladnih organizacij, da postanejo članice Mednarodnega urada za vinsko trto in vino.Pristop Evropske skupnosti bi moral potekati po naslednjih stopnjah:-  Svet pooblasti Komisijo za pogajanja o pogojih in postopkih pristopa Evropske skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino;-  Komisija začne in vodi pogajanja z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino, da se sklene protokol o pristopu;-  Komisija sprejme predlog sklepa Sveta o pristopu Skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino ter ga predloži Svetu;-  s sklepom Sveta se Evropska skupnost pooblasti za pristop k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino, instrumenti podpisa in sprejetja pa se vložijo na ministrstvu za zunanje zadeve Republike Francije (člen 15 poglavja IX Sporazuma o ustanovitvi Mednarodnega urada za vinsko trto in vino);-  pristop Skupnosti začne veljati v skladu s postopki, ki so opredeljeni z veljavno določbo Sporazuma o ustanovitvi Mednarodnega urada za vinsko trto in vino.(b) Postopkovna pravilaNa podlagi člena 2 splošnih določb Poslovnika organizacije je treba med Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino ter Evropsko skupnostjo sprejeti protokol, da se opredelijo posebni pristopni pogoji in postopki oblikovanja glasovalnih pravic.Ta protokol se sprejme po odobritvi generalne skupščine in na predlog izvršnega odbora. Vendar mora biti protokol rezultat pogajanj, v katerih Evropska skupnost enakopravno sodeluje z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino, in ne enostranski akt njegovih organov.Vsekakor je usklajeno delovanje držav članic v izvršnem odboru nujno ob oblikovanju predloga, ki zadeva protokol o pristopu. Dogovor držav članic je toliko nujnejši v zvezi z nekaterimi ključnimi točkami pogajanj o pristopu, kot so oblike sodelovanja Skupnosti v organih organizacije, sodelovanje Skupnosti na voljenih položajih, določitev zneska finančnega prispevka in na splošno vsi praktični vidiki, ki jih mora upoštevati Mednarodni urad za vinsko trto in vino ter jih je treba upoštevati na podlagi protokola o pristopu, da se Evropski skupnosti omogoči izvajanje pristojnosti v celoti brez pravnih ali upravnih omejitev. Izvajanje teh pristojnosti bi lahko potekalo brez oblikovanja novih glasovalnih pravic.3.4 Usklajevanje in porazdelitev pristojnosti med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicamiKo bo pristop dejanski, bodo Komisija in države članice skupaj sodelovale pri delu Mednarodnega urada za vinsko trto in vino kot članice. Zaradi tega morajo po zgledu sodelovanja v drugih mednarodnih organizacijah vzpostaviti notranje postopke usklajevanja, ki bi jim omogočili zagotavljanje učinkovitega zastopanja interesov Skupnosti v Mednarodnem uradu za vinsko trto in vino.Zlasti je nujno vzpostaviti posebne postopke, ki zadevajo:-  pripravo srečanj Mednarodnega urada za vinsko trto in vino ter zlasti postopke usklajevanja v Bruslju in na kraju samem za opredeljevanje skupnih stališč in stališč Skupnosti ter postopkov skupnega odgovarjanja na vprašanja organizacije;-  porazdelitev glasovalnih pravic in pravice do besede glede na vrsto pristojnosti (izključno, nacionalno, deljeno).Načini usklajevanja morajo biti dovolj podrobno opredeljeni, da se zagotovi njihova nemotena uporaba, vendar morajo hkrati zagotavljati ustrezno prožnost, ki omogoča nujno prilagajanje.Postopki usklajevanja se lahko dogovorijo s sklenitvijo sporazuma med Komisijo in Svetom, ki se priloži končnemu sklepu Sveta, v katerem se odobrava pristop Skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino.Skupaj z oblikovanjem načinov učinkovitega usklajevanja in v tesni povezavi s temi načini mora Evropska skupnost ob pristopu k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino oblikovati izjavo o splošni pristojnosti, pri čemer je mogoče to izjavo priložiti sklepu o pristopu, ki ga sprejme Svet na predlog Komisije, in jo vključiti v protokol o pristopu, ki se sklene med Skupnostjo in Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino. Nato je treba na podlagi sodelovanja v dejavnostih Mednarodnega urada za vinsko trto in vino ter na podlagi te izjave običajno pripraviti pred vsakim srečanjem izjavo o posebni pristojnosti.4. PREHODNI UKREPIZačasno in za izboljšanje odnosov z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino mora imeti Evropska skupnost v pričakovanju svojega pristopa možnost primernejšega statusa od tega, ki ga ima zdaj.Skupnost mora okrepiti institucionalne odnose z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino z izboljšanjem svojega statusa gosta, da pridobi pravico do besede na podlagi člena 5 Poslovnika te organizacije v vseh organih organizacije (razen v znanstvenem in strokovnem odboru), pri čemer zlasti od generalnega direktorja (ki mora nato zahtevati soglasje od izvršnega odbora) zahteva status rednega gosta. Z uradnega vidika se s tem statusom v ničemer ne spremeni položaj Skupnosti v Mednarodnem uradu za vinsko trto in vino, ki ostaja status gosta, in ne vsebuje nobenega pooblastila Sveta.Poleg tega morajo Skupnost in države članice sodelovati, da izboljšajo notranje usklajevanje in omogočijo sistematično oblikovanje skupnega stališča v zadevah, ki so v pristojnosti Skupnosti. Zato se bodo morale države članice in Komisija dogovoriti, da bi s pobudami pri sekretariatu Mednarodnega urada za vinsko trto in vino izboljšale sodelovanje Evropske skupnosti in povečale njegovo učinkovitost pri delu Mednarodnega urada za vinsko trto in vino.5. SKLEPISkupnost mora postati članica Mednarodnega urada za vinsko trto in vino, saj ni mogoče nobenega drugega statusa obravnavati kot politično in pravno usklajenega s pristojnostmi Skupnosti na področju dejavnosti Mednarodnega urada za vinsko trto in vino.Zaradi trajanja postopka pristopa in s tem povezanih pogajanj je prav tako nujno predvideti začasno rešitev za izboljšanje in okrepitev notranjih postopkov usklajevanja stališč v Mednarodnem uradu za vinsko trto in vino ter institucionalne vloge Skupnosti v tej organizaciji.Glede na navedeno Komisija priporoča Svetu , naj jo pooblasti za začetek in vodenje pogajanj z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino o pogojih in postopkih pristopa Evropske skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino, v skladu s členom 300 Pogodbe, da določi pristojni odbor za pomoč Komisiji pri tej nalogi in sprejme pogajalske direktive, ki so vključene v prilogo.Pogajalske direktive, navedene v prilogi, so oblikovane tako, da Skupnosti omogočajo postati članica Mednarodnega urada za vinsko trto in vino. Ta status mora Skupnosti na področjih, ki zadevajo njene pristojnosti, in enakopravno z državami članicami Mednarodnega urada za vinsko trto in vino omogočiti:1. izraziti stališča med pogajanji ali na zasedanjih organov Mednarodnega urada za vinsko trto in vino;2. pravico ponderiranja glasov, ki je enakovredna pravici njenih držav članic v zadevnih organih Mednarodnega urada za vinsko trto in vino ter je povezana z zakonodajo Skupnosti, ki je temelj zunanje pristojnosti, na področjih, na katerih se odločitve sprejemajo z glasovanjem;3. izraziti soglasje v svojem imenu za prevzem pravic in obveznosti, ki izhajajo iz instrumentov, sklenjenih znotraj Mednarodnega urada za vinsko trto in vino.Pogajanja mora Komisija v skladu s členom 300 Pogodbe ES voditi ob posvetovanju s posebnim odborom, ki ga določi Svet. Države članice, ki so zdaj članice Mednarodnega urada za vinsko trto in vino, morajo odločno podpreti pristop Skupnosti k tej organizaciji.Po končanih pogajanjih in na podlagi njihovega izida bo Komisija predstavila predlog sklepa Sveta o pristopu Evropske skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino.B. PRIPOROČILOGlede na navedeno Komisija priporoča:-  naj Svet pooblasti Komisijo za pogajanja z Mednarodnim uradom za vinsko trto in vino o pogojih in postopkih pristopa Evropske skupnosti k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino;-  naj v skladu s Pogodbo, da bo lahko Komisija vodila ta pogajanja v imenu Skupnosti, Svet določi poseben odbor za pomoč Komisiji pri tej nalogi;-  naj Svet sprejme pogajalske direktive iz priloge k temu priporočilu.PRILOGAPogajalske direktive1. Skupnost mora pridobiti status polnopravne članice, enakopravne z državami članicami Mednarodnega urada za vinsko trto in vino.2. Ta status mora Komisiji omogočati enakopravno sodelovanje pri pogajanjih in na srečanjih z državami članicami Mednarodnega urada za vinsko trto in vino.3. Skupnost ne bo plačevala finančnega prispevka v proračun Mednarodnega urada za vinsko trto in vino. Če bi se to stališče izkazalo za nevzdržno ali bi ogrozilo soglasje sedanjih članic Mednarodnega urada za vinsko trto in vino za pristop Skupnosti, lahko Skupnost kot alternativno rešitev sprejme dodelitev zneska, ki se nameni za kritje nekaterih stroškov, nastalih zaradi njenega pristopa k Mednarodnemu uradu za vinsko trto in vino. Tega zneska Mednarodni urad za vinsko trto in vino ne more določiti enostransko, ampak v soglasju s Skupnostjo.4. Kot polnopravni članici je treba Skupnosti dovoliti pristop k vsem instrumentom, o katerih bodo v prihodnosti potekala pogajanja znotraj Mednarodnega urada za vinsko trto in vino na področjih njene pristojnosti.[1] UL L 148, 6.6.2008, str. 1.


title: Priporočilo Sveta z dne 8. marca 2005 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (osmi ERS) za proračunsko leto 2003

text:
               23.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 77/12

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. marca 2005
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (osmi ERS) za proračunsko leto 2003
   (2005/254/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Četrte konvencije AKP-ES, podpisane 15. decembra 1989 v Lomeju, kakor je bila spremenjena s Sporazumom, podpisanim 4. novembra 1995 na Mauritiusu,
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru drugega finančnega protokola k Četrti konvenciji AKP-ES (1), s katerim je bil med drugim ustanovljen osmi Evropski razvojni sklad (osmi ERS), in zlasti člena 33(3) tega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 16. junija 1998, ki se uporablja za sodelovanje pri razvojnem financiranju v okviru Četrte konvencije AKP-ES (2), in zlasti členov 66 do 74 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi osmega ERS na dan 31. decembra 2003 ter poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2003, skupaj z odgovori Komisije (3),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje osmega ERS v skladu s členom 33(3) omenjenega notranjega sporazuma.

               (2)

               Komisija je dejavnosti osmega ERS v proračunskem letu 2003 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA,
   da Evropski parlament Komisiji podeli razrešnico glede izvajanja dejavnosti osmega ERS za proračunsko leto 2003.

      V Bruslju, 8. marca 2005

            Za Svet

            Predsednik

         J.-C. JUNCKER

      (1)  UL L 156, 29.5.1998, str. 108.

      (2)  UL L 191, 7.7.1998, str. 53.

      (3)  UL C 293, 30.11.2004, str. 315.


title: Priporočila Sveta z dne 10. marca 2014 o okviru za kakovost pripravništev

text:
               27.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 88/1

      PRIPOROČILA SVETA

   z dne 10. marca 2014
   o okviru za kakovost pripravništev
   2014/C 88/01
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 292 v povezavi s členoma 153 in 166 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Mlade je kriza še posebej močno prizadela. Stopnja brezposelnosti mladih je v preteklih letih v več državah članicah dosegla zgodovinski vrhunec in nič ne kaže, da se bo kmalu zmanjšala. Spodbujanje zaposljivosti in produktivnosti mladih je ključnega pomena za njihov vstop na trg dela.

               (2)

               Neoviran prehod od izobraževanja k zaposlitvi je ključnega pomena za povečanje možnosti mladih na trgu dela. Izboljšanje izobraževanja mladih in zagotavljanje njihovega lažjega prehoda k zaposlitvi sta potrebna za izpolnitev krovnega cilja strategije Evropa 2020, tj. do leta 2020 doseči 75-odstotno stopnjo zaposlenosti žensk in moških v starosti med 20 in 64 let. Smernica 8 o politikah zaposlovanja držav članic poziva države članice, naj vzpostavijo sheme, s katerimi bi mladim in posebej tistim brez zaposlitve, ki se ne izobražujejo ali usposabljajo, pomagale „najti prvo zaposlitev, nabrati delovne izkušnje ali jim omogočile nadaljnje izobraževanje in usposabljanje, vključno s pripravništvom, ter bi se hitro odzvati, če bi mladi ostali brez zaposlitve“ (1).

               (3)

               V zadnjih dveh desetletjih so pripravništva postala pomembna vstopna točka na trg dela.

               (4)

               Socialno-ekonomski stroški se večajo, če pripravništva, zlasti pa tista, ki se ponavljajo, nadomeščajo redno zaposlitev: to so predvsem delovna mesta začetnikov, ki se običajno nudijo pripravnikom. Poleg tega nizkokakovostna pripravništva, zlasti pa tista z malo učne vsebine, ne vodijo k večjim dosežkom v produktivnosti niti ne ustvarjajo pozitivnih učinkov. Socialni stroški so lahko povezani tudi z neplačanimi pripravništvi, ki lahko zmanjšujejo poklicne priložnosti ljudi iz prikrajšanih skupin.

               (5)

               Obstajajo dokazi o povezavah med kakovostjo pripravništva in končno zaposlitvijo. Pomen pripravništev pri zagotavljanju lažjega prehoda k zaposlitvi je odvisen od njihove kakovosti v smislu učne vsebine in delovnih pogojev. Kakovostna pripravništva prinašajo neposredne koristi za produktivnost, izboljšujejo usklajevanje ponudbe in povpraševanja na trgu dela in spodbujajo mobilnost, zlasti z zmanjševanjem stroškov iskanja (in usklajevanjem) tako za podjetja kot pripravnike.

               (6)

               Priporočilo Sveta o vzpostavitvi jamstva za mladino (2) poziva države članice, naj zagotovijo, da vsi mladi do 25. leta v štirih mesecih po tem, ko postanejo brezposelni ali prenehajo s formalnim izobraževanjem, prejmejo kakovostno ponudbo za zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo.

               (7)

               Različne študije in raziskave ugotavljajo, da problemi, povezani s kakovostjo, zadevajo bistven delež pripravništev, najbolj pa tista, pri katerih ni nobene izobraževalne ustanove ali ustanove za usposabljanje, ki bi bila neposredno odgovorna za učno vsebino in delovne pogoje pripravništva.

               (8)

               Dokazi kažejo, da se od velikega deleža pripravnikov zahteva, da opravljajo nestrokovne naloge. Kakovostna pripravništva morajo zagotavljati tudi temeljito in smiselno učno vsebino. To med drugim pomeni opredelitev posebnih znanj in spretnosti, ki se bodo pridobili, nadzor in mentorstvo pripravnika ter spremljanje njegovega napredka.

               (9)

               Prepoznani so bili tudi problemi v zvezi z delovnimi pogoji, npr. dolg delovni čas, pomanjkanje socialne varnosti, tveganja za varnost in zdravje pri delu ter poklicna tveganja, neplačilo ali neustrezno plačilo oziroma nadomestilo, nejasnost o veljavnem režimu in pretirano dolgo trajanje pripravništva.

               (10)

               V nekaterih državah članicah in sektorjih pripravništva trenutno niso zakonsko urejena, kjer pa predpisi obstajajo, so zelo različni in določajo različne elemente kakovosti ali različne prakse izvajanja. Ker ni regulativnega okvira ali instrumenta ali zaradi pomanjkanja preglednosti glede delovnih pogojev pripravništev ter njihove učne vsebine, lahko številni ponudniki pripravništva izkoriščajo pripravnike kot poceni ali celo neplačano delovno silo.

               (11)

               Okvir za kakovost pripravništev bo podpiral izboljšanje delovnih pogojev in učne vsebine pripravništev. Glavni element okvira za kakovost pripravništev je pisni sporazum o pripravništvu, ki opredeljuje učne cilje, ustrezne delovne pogoje, pravice in obveznosti ter smiselno trajanje pripravništva.

               (12)

               Pomanjkanje informacij je eden izmed vzrokov za nizko kakovost pripravništev in ta problem je precej bolj razširjen na področju pripravništev kot na področju redne zaposlitve. Zahteve za večjo preglednost v obvestilih ali objavah o pripravniških mestih bi pomagale izboljšati delovne pogoje in spodbuditi čezmejno mobilnost.

               (13)

               Socialni partnerji imajo ključno vlogo pri oblikovanju, izvajanju in spremljanju politik in programov usposabljanja. Cilj sodelovanja med socialnimi partnerji, ponudniki vseživljenjskega poklicnega usmerjanja in ustreznimi organi bi lahko bil zagotoviti pripravnikom usmerjene informacije o razpoložljivih poklicnih možnostih in potrebah po znanju in spretnostih na trgu dela ter o njihovih pravicah in odgovornostih. Poleg tega lahko socialni partnerji prispevajo k lažjemu izvajanju okvira za kakovost pripravništev, zlasti s pripravo in omogočanjem preprostih in izčrpnih vzorcev pogodb o pripravništvu, ki naj bi jih zlasti uporabljala mikropodjetja in bi bili prilagojeni njihovim posebnim namenom. Evropski socialni partnerji so v svojem okviru za ukrepanje na področju zaposlovanja mladih julija 2013 opozorili, da Komisija namerava predstaviti predlog za priporočilo Sveta na tem področju, in napovedali podporo ukrepom držav članic, katerih cilj je izboljšati kakovost pripravništev.

               (14)

               Eden izmed izzivov je povečati čezmejno mobilnost pripravnikov v Uniji, da bi pomagali oblikovati pravi evropski trg dela. Obstoječe razlike v predpisih predstavljajo oviro razvoju čezmejne mobilnosti pripravnikov. Poleg tega je bilo ugotovljeno, da upravne in pravne ovire čezmejni mobilnosti pripravnikov v nekaterih primerih vplivajo na več držav članic prejemnic. V tem smislu so pomembne informacije o pravici čezmejne mobilnosti pripravnikov, zlasti pravice iz Direktive 2004/38/ES (3). Z zagotavljanjem načel in smernic, ki bi jih bilo treba uporabiti kot referenco, bo okvir za kakovost pripravništev olajšal tudi dostop do čezmejnih pripravništev.

               (15)

               Razvoj okvira za kakovost pripravništev bo povečal preglednost. Poleg tega bi lahko podprl razširitev portala EURES na plačana pripravništva, s čimer bi olajšal mobilnost.

               (16)

               Programi držav članic, ki podpirajo in ponujajo pripravništva, lahko dobijo finančno podporo iz evropskih skladov. Poleg tega bo pobuda za zaposlovanje mladih podprla pripravništva v okviru jamstva za mlade, pri čemer bo usmerjena v mlade iz tistih regij Unije, ki jih je brezposelnost mladih najbolj prizadela in ki bodo sofinancirane s sredstvi Evropskega socialnega sklada (ESS) za obdobje 2014–2020. Tako kot pobuda za zaposlovanje mladih se lahko tudi ESS uporabi za povečanje števila in kakovosti programov pripravništva v državah članicah. To vključuje možen prispevek k stroškom pripravništev, ki pod določenimi pogoji vključujejo tudi del plačila. Poleg tega lahko podprejo tudi stroške drugih oblik usposabljanja, ki jih pripravniki lahko opravljajo zunaj svojih pripravništev, npr. jezikovnih tečajev.

               (17)

               Komisija je pripravila poseben program tehnične podpore v okviru ESS, da bi državam članicam pomagala vzpostaviti programe pripravništva s pomočjo ESS. Ta program podpore nudi nacionalnim in regionalnim organom strateške in operativne nasvete ter nasvete v zvezi s politiko, in sicer v zvezi z oblikovanjem novih programov pripravništva ali posodobitvijo obstoječih programov.

               (18)

               Svet je v svoji resoluciji o strukturiranem dialogu o zaposlovanju mladih iz maja 2011 navedel, da je zaželen okvir kakovosti za pripravništva, s katerim bi zagotovili izobraževalno vrednost te izkušnje.

               (19)

               Svet je 17. junija 2011 v svojih sklepih o „spodbujanju zaposlovanja mladih za uresničitev ciljev strategije Evropa 2020“ pozval Komisijo, naj zagotovi smernice za ustvarjanje pogojev za visokokakovostna pripravništva s kakovostnim okvirom za pripravništva.

               (20)

               Evropski parlament je 14. junija 2012 v svoji resoluciji „K okrevanju s številnimi novimi delovnimi mesti“ pozval Komisijo, naj kolikor mogoče hitro predstavi predlog za priporočilo Sveta o okviru za kakovost pripravništev in opredeli minimalne standarde, s katerimi bi podprla zagotavljanje in izvajanje visokokakovostnega pripravništva.

               (21)

               Evropski svet je na zasedanju 28. in 29. junija 2012 pozval Komisijo, naj preuči možnost razširitve portala EURES na pripravništva.

               (22)

               Evropski svet je v sklepih s 13. in 14. decembra 2012 pozval Komisijo, naj čim prej dokončno oblikuje okvir za kakovost pripravništev.

               (23)

               Komisija je s svežnjem ukrepov za zaposlovanje mladih z dne 6. in 7. decembra 2012 začela posvetovanje s socialnimi partnerji o okviru za kakovost pripravništev. Socialni partnerji EU so v svojih odgovorih Komisijo obvestili, da ne nameravajo začeti pogajanj o avtonomnem sporazumu na podlagi člena 154 PDEU.

               (24)

               Evropski svet je na zasedanju 27. in 28. junija 2013 ponovno potrdil, da bi bilo treba v začetku leta 2014 vzpostaviti okvir za kakovost pripravništev.

               (25)

               Okvir za kakovost je pomembna referenčna točka za prepoznavanje kakovostnih ponudb pripravništev na podlagi priporočila Sveta o vzpostavitvi jamstva za mladino.

               (26)

               V skladu z letnim pregledom rasti za leto 2014 je ključnega pomena olajšanje prehoda iz šolanja v zaposlitev, zlasti s povečanjem števila razpoložljivih kakovostnih pripravništev in vajeništev.

               (27)

               V tem priporočilu pripravništvo pomeni časovno omejeno (plačano ali neplačano) delovno prakso, ki vključuje elementa učenja in usposabljanja, da bi se pridobile praktične in poklicne izkušnje, s čimer bi se izboljšala zaposljivost ter olajšal prehod v redno zaposlitev.

               (28)

               To priporočilo ne zajema delovnih praks, ki so del učnih načrtov v okviru formalnega izobraževanja ali poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Pripravništva, katerih vsebino ureja nacionalna zakonodaja in ki jih je obvezno opraviti za dostop do posebnega poklica (npr. v medicini, arhitekturi itd.), niso zajeta v tem priporočilu.

               (29)

               Tega priporočila ob upoštevanju njegove narave in cilja ni mogoče razlagati, kot da državam članicam preprečuje ohranjanje ali vzpostavljanje ugodnejših določb za pripravnike, kot so priporočene –

         PRIPOROČA, DA DRŽAVE ČLANICE:

               1.

               izboljšajo kakovost pripravništev, zlasti v zvezi z učno vsebino in vsebino usposabljanj ter delovnimi pogoji, da bi se olajšal prehod od izobraževanja, brezposelnosti ali neaktivnosti k zaposlitvi, in sicer tako, da v prakso uvedejo naslednja načela okvira za kakovost pripravništev:

      Sklenitev pisnega sporazuma o pripravništvu

               2.

               zahtevati, da pripravništva temeljijo na pisnem sporazumu, ki ga na začetku pripravništva skleneta pripravnik in ponudnik pripravništva;

               3.

               zahtevati, da se v sporazumih o pripravništvu navedejo učni cilji, delovni pogoji, ali ponudnik pripravništva zagotavlja pripravniku plačilo ali nadomestilo ter pravice in obveznosti podpisnikov v skladu z veljavno zakonodajo EU in nacionalno zakonodajo ter trajanje pripravništva, kot je določeno v priporočilih 4–12;

      Učni cilji in cilji usposabljanja

               4.

               spodbujati najboljše prakse v zvezi z učnimi cilji in cilji usposabljanja, da bi pripravniki lažje pridobivali praktične izkušnje ter ustrezna znanja in spretnosti; naloge, ki so dodeljene pripravniku, bi morale omogočiti doseganje teh ciljev;

               5.

               spodbujati ponudnike pripravništev, da pripravniku določijo mentorja, ki ga bo usmerjal pri izvajanju dodeljenih nalog, spremljal in ocenjeval njegov napredek;

      Delovni pogoji pripravnikov

               6.

               zagotoviti spoštovanje pravic in delovnih pogojev pripravnikov v skladu z veljavno zakonodajo EU in nacionalno zakonodajo, vključno z omejitvami najdaljšega tedenskega delovnega časa, minimalnega dnevnega in tedenskega časa počitka ter po potrebi minimalnega števila dni dopusta;

               7.

               spodbujati ponudnike pripravništev, naj pojasnijo, ali zagotavljajo zavarovanje za primer bolezni in poškodbe ter bolniški dopust;

               8.

               zahtevati, da sporazum o pripravništvu jasno določa, ali je za pripravništvo predvideno plačilo ali nadomestilo, ter, če je ustrezno, njegov znesek;

      Pravice in obveznosti

               9.

               spodbujati zadevne strani k zagotovitvi, da sporazum o pripravništvu določa pravice in obveznosti pripravnika in ponudnika pripravništva, vključno, kjer je primerno, politiko zaupnosti ponudnika pripravništva in imetništvo pravic intelektualne lastnine;

      Razumno trajanje

               10.

               zagotoviti razumno trajanje pripravništev, ki praviloma niso daljša od šestih mesecev, razen kadar je daljše trajanje utemeljeno, ob upoštevanju nacionalnih praks;

               11.

               pojasniti okoliščine in pogoje, pod katerimi se pripravništvo lahko podaljša ali obnovi po izteku začetnega sporazuma o pripravništvu;

               12.

               spodbujati prakso, v skladu s katero se v sporazumu o pripravništvu navede, da lahko pripravnik ali ponudnik pripravništva sporazum odpovesta s pisnim obvestilom, pri čemer glede na trajanje pripravništva in ustrezno nacionalno prakso vnaprej predložita obvestilo o odpovedi s primernim rokom;

      Ustrezno priznavanje pripravništev

               13.

               spodbujati priznavanje in potrjevanje znanja, spretnosti in usposobljenosti, ki jih je pripravnik pridobil pri opravljanju pripravništva, ter spodbujati ponudnike pripravništev, naj jih na podlagi ocene potrdijo s spričevalom;

      Zahteve za preglednost

               14.

               spodbujati ponudnike pripravništev, naj v obvestila in oglase o prostih mestih vključijo informacije o pogojih pripravništva, zlasti pa o tem, ali je zagotovljeno plačilo in/ali nadomestilo ter zdravstveno zavarovanje in zavarovanje za primer bolezni in poškodbe; spodbujati ponudnike pripravništev, naj zagotovijo informacije o politikah zaposlovanja, vključno z deležem pripravnikov, zaposlenih v preteklih letih;

               15.

               spodbujati zavode za zaposlovanje in druge ponudnike poklicnega usmerjanja, da pri zagotavljanju informacij o pripravništvih upoštevajo zahteve za preglednost;

      Čezmejna pripravništva

               16.

               olajšati čezmejno mobilnost pripravnikov v Evropski uniji, med drugim s pojasnitvijo nacionalnega pravnega okvira za pripravništva in določitvijo jasnih pravil o sprejemanju pripravnikov iz drugih držav članic ali pošiljanju pripravnikov v druge države članice ter zmanjševanjem upravnih postopkov;

               17.

               preučiti možnost uporabe razširjene mreže EURES in izmenjave informacij o plačanih pripravništvih prek portala EURES;

      Uporaba evropskih strukturnih in investicijskih skladov

               18.

               izkoristiti evropske strukturne in investicijske sklade, in sicer Evropski socialni sklad in Evropski sklad za regionalni razvoj, v programskem obdobju 2014–2020 ter, kjer je primerno, pobudo za zaposlovanje mladih, da bi se povečala število in kakovost pripravništev, med drugim tudi na podlagi uspešnih partnerstev z vsemi ustreznimi deležniki;

      Uporaba okvira za kakovost pripravništev

               19.

               sprejeti ustrezne ukrepe za čim prejšnjo uporabo okvira za kakovost pripravništev;

               20.

               Komisiji do konca leta 2015 zagotoviti informacije o ukrepih, sprejetih v skladu s tem priporočilom;

               21.

               spodbujati aktivno vključenost socialnih partnerjev v uporabo okvira za kakovost pripravništev;

               22.

               spodbujati aktivno vključevanje zavodov za zaposlovanje, izobraževalnih ustanov in ponudnikov usposabljanj v uporabo okvira za kakovost pripravništev;

         UGOTAVLJA, DA KOMISIJA NAMERAVA:

               23.

               spodbujati tesno sodelovanje z državami članicami, socialnimi partnerji in drugimi deležniki, da se zagotovi čim prejšnja uporaba tega priporočila;

               24.

               v sodelovanju z državami članicami in zlasti prek Odbora za zaposlovanje spremljati napredek pri uporabi okvira za kakovost pripravništev na podlagi tega priporočila ter analizirati učinek sprejetih politik;

               25.

               poročati o napredku pri uporabi tega priporočila na podlagi informacij držav članic;

               26.

               sodelovati z državami članicami, socialnimi partnerji, zavodi za zaposlovanje ter mladinskimi organizacijami in organizacijami pripravnikov in drugimi deležniki, da bi podprla to priporočilo;

               27.

               spodbujati in podpreti države članice, med drugim tudi s spodbujanjem izmenjave najboljših praks med njimi, da uporabijo Evropski socialni sklad in Evropski sklad za regionalni razvoj ali druge evropske sklade v programskem obdobju 2014–2020, da bi povečale število in kakovost pripravništev;

               28.

               skupaj z državami članicami preučiti možnost za vključitev plačanih pripravništev na portal EURES in vzpostaviti posebno spletno stran o nacionalnih pravnih okvirih za pripravništva.

      V Bruslju, 10. marca 2014

            Za Svet

            Predsednik

         I. VROUTSIS

      (1)  Sklep Sveta o smernicah za politike zaposlovanja držav članic, 2010/707/EU z dne 21. oktobra 2010, (UL L 308, 24.11.2010, str. 46).

      (2)  UL C 120, 26.4.2013, str. 1.

      (3)  Direktiva 2004/38/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o pravici državljanov Unije in njihovih družinskih članov do prostega gibanja in prebivanja na ozemlju držav članic, ki spreminja Uredbo (EGS) št. 1612/68 in razveljavlja direktive 64/221/EGS, 68/360/EGS, 72/194/EGS, 73/148/EGS, 75/34/EGS, 75/35/EGS, 90/364/EGS, 90/365/EGS in 93/96/EGS (UL L 158, 30.4.2004, str. 77).


Avis juridique important

|

52004SC0828

Priporočilo za Priporočilo Sveta Poljski z namenom rešiti stanje čezmernega javnofinančnega primanjkljaja  /* SEK/2004/0828 končno */

Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA POLJSKI z namenom rešiti stanje čezmernega javnofinančnega primanjkljaja(predstavljeno s strani Komisije)OBRAZLOITVENI MEMORANDUMKomisija je 7. aprila 2004 izdala svoje Napovedi Komisije za pomlad 2004  [1]. Splosni javnofinančni primanjkljaj na Poljskem se je, glede na te napovedi, ki so upostevale podatke, ki jih je Poljska posredovala marca 2004, povečal iz 3,6 % BDP v 2002 [2] na 4,1 % BDP v 2003 in tako prekoračil 3 % referenčno vrednost BDP Pogodbe.[1]  Napoved Komisije za pomlad 2004 je na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2]  V programu zblizevanja, ki so ga poljske oblasti oddale 17. maja, je bil primanjkljaj za leto 2002 revidiran na 4,0 % BDP.Komisija je 12. maja 2004 na podlagi teh prima facie dokazov začela postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Poljsko, s sprejetjem poročila predvidenim v členu 104(3) Pogodbe [3]. 17. maja 2004 je Komisija prejela program zblizevanja Poljske, ki je potrdil 4,1 % vrednost primanjkljaja BDP za 2003.[3]  Polno besedilo tega poročila je na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Uporabo postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem ureja člen 104 Pogodbe in Uredba Sveta (ES) No 1467/97 ťo pospesevanju in pojasnjevanju izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajemŤ, ki je del Pakta o stabilnosti in rasti [4]. Drzave, ki so se Evropski uniji pridruzile 1. maja 2004, so drzave članice z odstopanjem in se morajo izogibati čezmernim primanjkljajem, a sankcije po členih 104 (9) in (11) jim ne morejo biti nalozene. Komisija v poročilu po členu 104(3) Pogodbe ugotavlja, da presezek poljskega primanjkljaja v letu 2003 preko 3 % referenčne vrednosti BDP Pogodbe ni bil posledica nenavadnega pojava, ki ga poljske oblasti ne bi mogle imeti pod nadzorom, niti ni bil posledica resnega gospodarskega padca v smislu Pakta o stabilnosti in rasti, saj je realna rast BDP v letu 2003 dosegla 3,7 %. Glede na dogodke v letu 2004 poročilo zaključuje, da se bo splosni javnofinančni primanjkljaj verjetno povisal in ostal nad 3 % BDP. Zlasti Napovedi Komisije za pomlad 2004 za splosni javnofinančni primanjkljaj predvidevajo 6,0 % BDP v letu 2004, kar je nad 5,7 % BDP, ki so ga poljske oblasti napovedale v programu zblizevanja.[4]  UL L 209, z dne 2.8.1997.Poročilo Komisije na podlagi Napovedi Komisije za pomlad 2004 ugotavlja tudi, da bo razmerje dolg-BDP, ki je v letu 2003 doseglo 45,4 % BDP, se naprej ostalo pod 60 % referenčne vrednosti Pogodbe v letu 2004. Zlasti Napovedi Komisije za pomlad 2004 načrtujejo, da bo razmerje dolg-BDP doseglo 49,1 % BDP v letu 2004, kar se sklada z 49 % BDP, ki so jih poljske oblasti napovedale v programu zblizevanja. Če so pokojninski skladi na osnovi odločitve EUROSTAT o uvrsčanju nalozbenih pokojninskih shem izključeni iz splosnega javnofinančnega sektorja, bo treba primanjkljaj in znesek dolga prilagoditi navzgor.Člen 104(4) Pogodbe navaja, da "Odbor, predviden v členu 114 (npr. Ekonomsko-finančni odbor), mora oblikovati mnenje o poročilu Komisije". Odbor je svoje mnenje izdal 24. maja 2004, v katerem soglasa s presojo Komisije. Zlasti je Odbor ugotovil, da proračunsko stanje na Poljskem nakazuje obstoj čezmernega primanjkljaja v okviru prvega od dveh kriterijev, ki jih predvideva člen 104(2) za prepoznavanje taksnih primanjkljajev. Upostevanje drugih pomembnih dejavnikov, zlasti srednjeročnega proračunskega polozaja in razmerje javnih investicij, ni spremenilo presoje, ki temelji na teh kriterijih. Odbor prav tako meni, da je mogoče, da bo splosni javnofinančni primanjkljaj v letu 2004 se naprej presegal referenčno vrednost Pogodbe in da bo splosni javnofinančni bruto dolg v letu 2004 se naprej ostal pod referenčno vrednostjo 60 % BDP Pogodbe.Komisija po preučevanju pomembnih dejavnikov, ki jih je upostevala v svojem poročilu in glede na mnenje Odbora meni, da čezmerni primanjkljaj na Poljskem obstaja. To mnenje, ki ga je Komisija sprejela 24. junija 2004, je bilo po členu 104(5) Pogodbe naslovljeno na Svet. Komisija je predlagala, da Svet odloči primerno, v skladu s členom 104(6). Dodatno pa Komisija Svetu s tem oddaja tudi priporočilo za Priporočilo Sveta, ki naj bo naslovljeno na Poljsko, z namenom resiti stanje čezmernega javnofinančnega primanjkljaja po členu 104(7) Pogodbe. Nadzorovanje izvajanja dejavnosti Poljske bo morda zahtevalo, da Svet izda nadaljnja priporočila po členu 104(7), glede na neuporabnost člena 104(9) za drzave članice z odstopanjem.Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA POLJSKI z namenom rešiti stanje čezmernega javnofinančnega primanjkljajaSVET EVROPSKE UNIJE,ob upostevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, zlasti člena 104(7) iz te pogodbe;ob upostevanju priporočila Komisije;ker:(1) po členu 104 Pogodbe se morajo drzave članice izogibati čezmernim javnofinančnim primanjkljajem;(2) pakt stabilnosti in rasti temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstev za krepitev pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, kar je povezano z ustvarjanjem novih delovnih mest;(3) Svet je [5. julija] 2004 v skladu s členom 104(6) ugotovil, da na Poljskem čezmerni primanjkljaj obstaja;(4) Svet mora, ker je ugotovil, da na Poljskem čezmerni primanjkljaj obstaja, v skladu s členom 104(7) Pogodbe in členom 3 Uredbe Sveta (ES) st. 1467/97, hkrati zadevni drzavi članici podati priporočila z namenom, da v določenem časovnem obdobju resi situacijo;(5) v skladu s členom 3(4) Uredbe Sveta (ES) st. 1467/97, priporočilo določa, da mora zadevna drzava članica sproziti učinkovite dejavnosti v roku največ treh mesecev in da mora korekcija čezmernega primanjkljaja biti zaključena v naslednjem letu, razen v posebnih pogojih. Taksni posebni pogoji v primeru Poljske obstajajo, in sicer zato, ker je bil splosni javnofinančni primanjkljaj po vstopu v Evropsko unijo znatno nad referenčno vrednostjo, in zato ker je strukturni premik v gospodarstvu se vedno v teku;(6) obstoj posebnih okolisčin Svetu daje pravico, da dovoli, da se čezmerni primanjkljaj popravi v srednjeročnem okviru. Program zblizevanja, ki ga je maja 2004 oddala Poljska, in njegove kasnejse dopolnitve ter mnenja Sveta o njih je primerno jemati kot izravnalno pot za korekcijo čezmernega primanjkljaja. Program zblizevanja iz maja 2004 načrtuje zaključek korekcije čezmernega primanjkljaja do leta 2007, z naslednjimi letnimi cilji za splosni javnofinančni primanjkljaj: 5,7 % BDP v letu 2004, 4,2 % BDP v letu 2005, 3,3 % v letu 2006 in 1,5 % BDP v letu 2007. Program gradi svoje načrte za leto 2005 in kasneje na tako imenovanem Hausnerjevem planu. Izravnalna pot temelji na makroekonomskem scenariju, ki po Mnenju Sveta z dne [5. julija] 2004 o programu zblizevanja, uposteva precej ugodne načrte rasti v kasnejsih letih programa;(7) po mnenju Sveta bi proračunski konsolidacijski ukrepi morali zagotoviti trajno izboljsanje v splosnem javnofinančnem saldu, pri tem pa biti usmerjeni k izboljsanju kakovosti javnih financ in okrepitvi potenciala rasti gospodarstva.ZATO PREDLAGA:- da poljske oblasti čim hitreje resijo obstoječe stanje čezmernega primanjkljaja;- da poljske oblasti začnejo z dejavnostmi v srednjeročnem okviru, da primanjkljaj spravijo pod 3 % BDP v letu 2007, na verodostojen in trajnosten način, v skladu s potjo za zmanjsevanje primanjkljaja, določeno v Mnenju Sveta o programu zblizevanja;- da poljske oblasti aktivno izvajajo ukrepe, predvidene v programu zblizevanja iz maja 2004, zlasti tiste, ki jih vsebuje tako imenovani Hausnerjev plan;- da poljske oblasti sprozijo učinkovite dejavnosti do [5. novembra 2004], glede na ukrepe, predvidene za doseganje ciljnega primanjkljaja v letu 2005.Dodatno Svet vabi poljske oblasti:- da mozne dohodke uporabijo za zmanjsevanje splosnega javnofinančnega primanjkljaja;- da zagotovijo, da se bo zvisevanje razmerja dolga ustavilo.To priporočilo je naslovljeno na Republiko Poljsko.V Bruslju, [5. julija] 2004.Za SvetPredsednik[...]