title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 28. januarja 2015 o politiki razdelitve dividend (ECB/2015/2)

text:
               13.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 51/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 28. januarja 2015
   o politiki razdelitve dividend
   (ECB/2015/2)
   (2015/C 51/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 127(6) in člena 132 Pogodbe,
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 34 Statuta,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) in zlasti člen 4(3) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (2),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Uredba (EU) št. 1024/2013 vzpostavlja enotni mehanizem nadzora (EMN), ki ga sestavljajo Evropska centralna banka (ECB) in pristojni nacionalni organi sodelujočih držav članic.

               (2)

               Kreditne institucije morajo nadaljevati s pripravami za pravočasno in polno uporabo Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta (4) v težavnem makroekonomskem in finančnem okolju, ki izvaja pritisk na dobičkonosnost bank in posledično na njihovo sposobnost izgraditi kapitalsko osnovo. Poleg tega, čeprav morajo kreditne institucije financirati gospodarstvo, je konservativna politika razdeljevanja dividend del ustreznega obvladovanja tveganj in trdnega bančnega sistema.

               (3)

               Glede na navedeno morajo kreditne institucije oblikovati dividendne politike na podlagi konservativnih in preudarnih predpostavk, da bi lahko po vsaki taki razdelitvi izpolnile veljavne kapitalske zahteve.

                           (i)

                           Kreditne institucije so dolžne ves čas izpolnjevati veljavne minimalne kapitalske zahteve (zahteve v okviru prvega stebra). To vključuje količnik navadnega lastniškega temeljnega kapitala v višini 4,5 %, količnik temeljnega kapitala v višini 6 % in količnik skupnega kapitala v višini 8 %, kot je določeno v členu 92 Uredbe (EU) št. 575/2013, skupaj s proticikličnimi kapitalskimi in sistemskimi blažilniki iz člena 128(2) in (3) Direktive 2013/36/EU ter vsemi drugimi blažilniki, ki so jih določili (5) pristojni nacionalni organi in imenovani nacionalni organi.

                           (ii)

                           Poleg tega so kreditne institucije dolžne ves čas izpolnjevati kapitalske zahteve, ki se naložijo kot posledica zadevnega sklepa o postopku nadzorniškega pregledovanja in ovrednotenja ob uporabi člena 16(2)(a) Uredbe (EU) št. 1024/2013 in ki presegajo zahteve v okviru prvega stebra (zahteve v okviru drugega stebra).

                           (iii)

                           Kreditne institucije so dolžne tudi doseči polno višino (fully loaded) količnika navadnega lastniškega temeljnega kapitala, količnika temeljnega kapitala in količnika skupnega kapitala do zadevnega datuma začetka polne uporabe. To se nanaša na polno uporabo zgoraj navedenih količnikov po uporabi prehodnih določb kot tudi proticikličnih kapitalskih in sistemskih blažilnikov iz člena 128(2) in (3) Direktive 2013/36/EU ter vseh drugih blažilnikov, ki so jih določili (6) pristojni nacionalni organi in imenovani nacionalni organi. Prehodne določbe se nahajajo v Naslovu XI Direktive 2013/36/EU in Delu 10 Uredbe (EU) št. 575/2013.

                     Te zahteve je treba izpolnjevati na konsolidirani in posamični podlagi, razen če je bila uporaba bonitetnih zahtev opuščena na posamični podlagi, kakor je določeno v členih 7 in 10 Uredbe (EU) št. 575/2013 –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

      I.

   Za izplačilo dividend (7) v letu 2015 za poslovno leto 2014 ECB priporoča naslednje:

         kategorija 1
      : kreditne institucije, ki izpolnjujejo veljavne kapitalske zahteve, navedene v uvodni izjavi 3(i) in (ii), in so že dosegle polno višino količnikov, navedenih v uvodni izjavi 3(iii), po stanju na 31. december 2014, lahko čisti dobiček v obliki dividend razdelijo samo na konservativen način, da bi lahko še naprej izpolnjevale vse zahteve tudi v primeru poslabšanja ekonomskih in finančnih pogojev;

         kategorija 2
      : kreditne institucije, ki izpolnjujejo veljavne kapitalske zahteve, navedene v uvodni izjavi 3(i) in (ii), po stanju na 31. december 2014, ne dosegajo pa polne višine količnikov, navedenih v uvodni izjavi 3(iii), po stanju na 31. december 2014, lahko čisti dobiček v obliki dividend razdelijo samo na konservativen način, da bi lahko še naprej izpolnjevale vse zahteve tudi v primeru poslabšanja ekonomskih in finančnih pogojev. Poleg tega lahko načeloma izplačajo dividende le v obsegu, ki zagotavlja, kot minimum, linearno (8) gibanje v smeri zahtevane polne višine količnikov, navedenih v uvodni izjavi 3(iii);

         kategorija 3
      : kreditne institucije (9), pri katerih je bil v celoviti oceni leta 2014 ugotovljen kapitalski primanjkljaj, ki ne bi bil pokrit s kapitalskimi ukrepi do 31. decembra 2014, ali kreditne institucije, ki kršijo zahteve, navedene v uvodni izjavi 3(i) ali (ii), načeloma ne bi smele razdeliti dividend (10).

      II.

   To priporočilo je naslovljeno na pomembne nadzorovane subjekte in pomembne nadzorovane skupine, kakor so opredeljeni v členu 2(16) in (22) Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).
   To priporočilo je naslovljeno tudi na pristojne nacionalne organe in imenovane nacionalne organe glede manj pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih skupin. Od pristojnih nacionalnih organov in imenovanih nacionalnih organov se pričakuje, da bodo to priporočilo primerno uporabili za takšne subjekte in skupine.

      V Frankfurtu na Majni, 28. januarja 2015

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 287, 29.10.2013, str. 63.

      (2)  UL L 141, 14.5.2014, str. 1.

      (3)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).

      (4)  Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (UL L 176, 27.6.2013, str. 338).

      (5)  Na primer, to zajema blažilnike iz členov 458, 459 in 500 Uredbe (EU) št. 575/2013 ter katere koli blažilnike, ki so jih že določili pristojni nacionalni organi in imenovani nacionalni organi, a s kasnejšim datumom izvajanja, kolikor se uporabljajo v času razdelitve dividend.

      (6)  Glej opombo 5.

      (7)  Kreditne institucije so lahko v različnih pravnih oblikah, npr. družbe, ki kotirajo na borzi, in družbe, ki niso delniške družbe, kot so vzajemne družbe, zadruge ali hranilnice. Izraz „dividenda“ se v tem priporočilu uporablja za kakršno koli vrsto izplačila denarja, ki ga odobri skupščina družbe.

      (8)  V praksi to pomeni, da bi morale kreditne institucije v obdobju štirih let načeloma letno zadržati vsaj 25 % razlike do polne višine količnika navadnega lastniškega temeljnega kapitala, količnika temeljnega kapitala in količnika skupnega kapitala, kot so navedeni v uvodni izjavi 3(iii).

      (9)  Vključno z manj pomembnimi nadzorovanimi subjekti, ki so bili predmet celovite ocene.

      (10)  Kreditne institucije, ki menijo, da zanje velja pravna zahteva, da izplačajo dividende, ki presegajo ta znesek, bi morale nemudoma stopiti v stik z zanje pristojno skupno nadzorniško skupino. Manj pomembni nadzorovani subjekti, ki menijo, da zanje velja pravna zahteva, da izplačajo dividende, ki presegajo ta znesek, bi morali nemudoma stopiti v stik z zanje pristojnim nacionalnim organom.


title: Priporočilo Komisije z dne 7. julija 2009 o varnem in učinkovitem sistemu posredovanja listin in informacij v zvezi z določbami Direktive Sveta 2006/117/Euratom

text:
               8.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 177/5

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 7. julija 2009
   o varnem in učinkovitem sistemu posredovanja listin in informacij v zvezi z določbami Direktive Sveta 2006/117/Euratom
   (2009/527/Euratom)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo ter zlasti drugega odstavka člena 33 in druge alinee člena 124 Pogodbe,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 2006/117/Euratom z dne 20. novembra 2006 o nadzorovanju in kontroli pošiljk radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega goriva (1) ter zlasti člena 19(1) Direktive,
   po posvetovanju s Svetovalnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Pristojni organi držav članic morajo sodelovati, da se zagotovi nemoten potek samodejnega postopka soglasja iz člena 9(2) Direktive 2006/117/Euratom.

               (2)

               Pristojni organi udeleženih držav članic sprejmejo potrebne ukrepe, da se zagotovita skrbno ravnanje z informacijami o pošiljkah, ki jih zajema navedena direktiva, in zaščita teh informacij pred zlorabo.

               (3)

               Za vse informacije, ki jih obdelujejo pristojni organi držav članic pri uporabi Direktive 2006/117/Euratom, je treba uporabiti splošne varnostne ukrepe –

         PRIPOROČA:

               1.

               Pri vseh informacijah, ki jih obdelujejo pristojni organi pri uporabi Direktive 2006/117/Euratom, mora biti raven zaščite enaka ravni zaščite, ki jo zagotavljajo drugi zadevni pristojni organi.

               2.

               Pristojni organi morajo izbrati najustreznejšo raven zaščite, da se zagotovi nemoten potek samodejnega postopka soglasja iz člena 9(2) Direktive 2006/117/Euratom.

               3.

               Ustrezno raven zaščite je treba zagotoviti z različnimi ukrepi v skladu z zakoni in pravnimi predpisi držav članic, tudi z obveznostjo molčečnosti in zaupnosti, omejevanjem dostopa do informacij na pooblaščeno osebje, zahtevami za varstvo podatkov v zvezi z osebnimi podatki ter splošnimi tehničnimi in postopkovnimi ukrepi za zagotovitev varnosti informacij.

               4.

               Raven zaščite elektronskih povezav med pristojnimi organi različnih držav članic mora biti enaka ravni zaščite, ki jo države članice zagotavljajo na svojih ozemljih za analogno pošiljanje informacij in listin.

               5.

               Pristojni organi držav članic se morajo dogovoriti o skupnem standardu za te elektronske povezave.

               6.

               Vse informacije, ki jih obdelujejo pristojni organi pri uporabi Direktive 2006/117/Euratom, morajo imeti v primeru, da zakoni in pravni predpisi držav članic zahtevajo, da se jim določi stopnja tajnosti, najnižjo stopnjo tajnosti.

               7.

               Informacije, pri katerih se zahtevajo dodatni varnostni ukrepi, morajo imeti višjo stopnjo tajnosti od najnižje stopnje in biti označene s posebno oznako samo, če je to nujno potrebno, in samo toliko časa, kot je potrebno.

               8.

               Pristojni organi, ki pošiljajo informacije drugim zadevnim pristojnim organom, morajo biti kot osebe izvora odgovorni za izbiro ustrezne stopnje tajnosti, pri čemer upoštevajo:

                           (a)

                           svoje nacionalne predpise o razvrščanju informacij;

                           (b)

                           zahteve za operativno prilagodljivost in učinkovitost, ki so potrebne za uporabo samodejnega postopka soglasja;

                           (c)

                           izjemne okoliščine zahtev za razvrščanje.

               9.

               V skladu z zakoni in pravnimi predpisi držav članic morajo pristojni organi uporabljati oznake tajnosti, navedene v primerjalni tabeli nacionalnih oznak stopenj tajnosti, priloženi kot Dodatek 2 k Sklepu Sveta 2001/264/ES z dne 19. marca 2001 o sprejetju predpisov Sveta o varovanju tajnosti (2) in Dodatek 1 k Sklepu Komisije 2005/94/ES, Euratom z dne 3. februarja 2005 o spremembi Sklepa 2001/844/ES, ESPJ, Euratom (3). Praktična navodila za razvrstitev po stopnjah tajnosti, priložena kot Dodatek 3 k Sklepu 2001/264/ES in kot Dodatek 2 k Sklepu Komisije 2001/844/ES, ESPJ, Euratom z dne 29. novembra 2001 o spremembah njenega poslovnika (4), bi se lahko uporabljala kot smernice za izbiro najustreznejše stopnje tajnosti.

               10.

               Pristojni organ, ki posreduje informacije, mora kot oseba izvora opredeliti obdobje, za katerega velja izbrana stopnja tajnosti, in možne spremembe stopnje tajnosti po tem obdobju.

               11.

               Pristojni organ, ki je oseba izvora, lahko kadar koli pisno zahteva, da se spremeni izbrana stopnja tajnosti, vključno z možno odpravo stopnje tajnosti, znižanjem stopnje tajnosti ali dodatkom stopnje tajnosti.

               12.

               Pristojni organi, katerim so bile informacije posredovane, morajo stopnjo tajnosti v skladu s temi zahtevami odpraviti, spremeniti ali dodati.

               13.

               Pristojni organ, ki posreduje informacije, mora kot oseba izvora takoj, ko okoliščine omogočajo, pisno zahtevati znižanje ali popolno odpravo zadevne stopnje tajnosti.

               14.

               V skladu z načelom potrebe po seznanitvi s podatki je treba dostop do informacij in njihovo posedovanje znotraj imenovanih pristojnih organov omejiti na tiste osebe, ki se morajo zaradi opravljanja funkcije ali delovnih nalog seznaniti s takšnimi informacijami ali ravnati z njimi. Če to zahtevajo zakoni in pravni predpisi držav članic, je treba pri takšnih osebah opraviti varnostno preverjanje za zadevno stopnjo tajnosti.

               15.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 7. julija 2009

            Za Komisijo

         Andris PIEBALGS

            Član Komisije

      (1)  UL L 337, 5.12.2006, str. 21.

      (2)  UL L 101, 11.4.2001, str. 1.

      (3)  UL L 31, 4.2.2005, str. 66.

      (4)  UL L 317, 3.12.2001, str. 1.


				|

		52012DC0397

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja v Španiji /* COM/2012/0397 final */

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
za odpravo čezmernega
javnofinančnega primanjkljaja v Španiji
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije (PDEU) in zlasti člena 126(7) Pogodbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       V skladu s členom 126
PDEU se države članice izogibajo čezmernemu javnofinančnemu
primanjkljaju.
(2)       Pakt za stabilnost in rast
temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za
stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki prispeva k ustvarjanju
delovnih mest.
(3)       Svet je 27. aprila 2009
v skladu s členom 104(6) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (PES)
sklenil, da v Španiji obstaja čezmerni primanjkljaj, ter v skladu s
členom 104(7) PES in členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 z
dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s
čezmernim primanjkljajem izdal priporočilo za odpravo čezmernega
primanjkljaja najpozneje do leta 2012.
(4)       Svet je 2. decembra 2009
v skladu s členom 3(5) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 sklenil, da
so bili sprejeti učinkoviti ukrepi in da je do nepričakovanih
neugodnih gospodarskih dogodkov z večjimi negativnimi posledicami za javne
finance prišlo po sprejetju navedenega priporočila. Posledično je
Svet sklenil sprejeti revidirano priporočilo na podlagi
člena 126(7) PDEU, da bi se čezmerni primanjkljaj odpravil
najpozneje do leta 2013. Da bi se nominalni javnofinančni primanjkljaj do
leta 2013 znižal pod referenčno vrednost 3 % BDP, je bil za obdobje
2010–2013 priporočen povprečni letni fiskalni napor v višini „nad
1,5 % BDP“. Pri izračunu povprečnega letnega fiskalnega napora
se je za izhodišče vzel primanjkljaj za leto 2011 iz napovedi služb
Komisije iz jeseni 2009. Skupni fiskalni napor, potreben za to, da se do roka
doseže nominalni ciljni primanjkljaj v višini 3 % BDP, se je nato
izračunal tako, da se je predpostavila postopna odprava proizvodne vrzeli
do leta 2015.
(5)       Komisija je 15. junija
2010 sklenila, da je Španija sprejela učinkovite ukrepe v skladu s
priporočilom Sveta z dne 2. decembra 2009 za znižanje
javnofinančnega primanjkljaja pod referenčno vrednost 3 % BDP,
in menila, da zato nadaljnje ukrepanje v postopku v zvezi s čezmernim
primanjkljajem ni potrebno.
(6)       V skladu s členom 3(5)
Uredbe (ES) št. 1467/97 lahko Svet na priporočilo Komisije sklene
sprejeti revidirano priporočilo na podlagi člena 126(7) PDEU,
če so bili sprejeti učinkoviti ukrepi in je do nepričakovanih
neugodnih gospodarskih dogodkov z večjimi negativnimi posledicami za javne
finance prišlo po sprejetju navedenega priporočila. Pojav
nepričakovanih neugodnih gospodarskih dogodkov z večjimi negativnimi
posledicami za proračun se oceni glede na gospodarske napovedi, na katerih
temelji priporočilo Sveta.
(7)       V skladu s
členom 126(7) PDEU in členom 3 Uredbe Sveta (ES)
št. 1467/97 mora Svet na zadevno državo članico nasloviti
priporočila z namenom, da se stanje čezmernega primanjkljaja v danem
roku odpravi. V priporočilu mora biti določen rok največ
šest mesecev, v katerem mora zadevna država članica sprejeti
učinkovite ukrepe za odpravo čezmernega primanjkljaja. Poleg tega bi
moral Svet v priporočilu za odpravo čezmernega primanjkljaja
zahtevati, da se dosežejo letni proračunski cilji, ki so na podlagi
napovedi, na kateri temelji priporočilo, v skladu z minimalnim letnim
izboljšanjem strukturnega salda, tj. ciklično prilagojenega salda brez
enkratnih in drugih začasnih ukrepov, pri čemer se za referenčno
merilo uporabi vsaj 0,5 % BDP.
(8)       Po znatnem zmanjšanju leta
2009, ko se je realni BDP zmanjšal za 3,7 %, se je gospodarstvo v letu
2010 še naprej krčilo, vendar le za –0,1 %. Gospodarstvo je leta 2011
spet zabeležilo pozitivno rast (0,7 %), ki sta jo podpirala dinamika
španskega izvoza, pri katerem je pomagalo izboljšanje konkurenčnosti
španskega gospodarstva, in krčenje uvoza v skladu s šibkim domačim
povpraševanjem. Vendar je iz najnovejše posodobitve gospodarskih obetov za
Španijo za obdobje 2012–2013, ki so jo pripravile službe Komisije in posodablja
napoved iz pomladi 2012 ter vključuje fiskalne ukrepe, ki so bili konec
maja 2012 sprejeti na regionalni ravni, kot tudi najnovejši ekonomski in
proračunski razvoj, razvidno, da bo Španija verjetno ponovno zapadla v
recesijo ter v letih 2012 in 2013 zabeležila negativno letno gospodarsko rast.
Razdolževanje v zasebnem in javnem sektorju ter velika brezposelnost močno
zavirata domače povpraševanje. Poleg tega zaradi poslabšanja mednarodnih
okoliščin zunanje povpraševanje ne more nadomestiti šibkega domačega
povpraševanja, posledica česar je krčenje španskega gospodarstva.
(9)       Javnofinančni
primanjkljaj se je z 11,2 % BDP leta 2009 znižal na 9,3 %
leta 2010. Na izboljšanje proračunskega salda sta vplivala tako
zmanjšanje skupnih odhodkov kot tudi povečanje skupnih prihodkov, predvsem
zaradi diskrecijskih ukrepov. V letu 2011 je bil doseženi primanjkljaj precej
slabši od pričakovanega, in sicer je znašal 8,5 % BDP v primerjavi s
ciljnim v višini 6 % BDP. Španija je 17. maja 2012 obvestila
Eurostat, da se lahko javnofinančni primanjkljaj za leto 2011 popravi
navzgor za približno 0,4 % BDP na podlagi novih informacij o nekaterih
postavkah prihodkov avtonomnih regij, ki niso bile vključene v priglasitev
postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem iz marca 2012. Približno dve
tretjini proračunskih odstopanj v letu 2011 sta nastali na regionalni
ravni, medtem ko so bila na ravni centralne države in socialne varnosti
zabeležena precej manjša odstopanja. Proračunska odstopanja so bila
pojasnjena predvsem z manjšimi prihodki od pričakovanih zaradi manj
ugodnih gospodarskih razmer, kot so bile predvidene v programu stabilnosti za
leto 2011, in sestavo rasti, ki je v manjši meri temeljila na davčnih
prihodkih, medtem ko so bile prekoračitve odhodkov omejene.
(10)     V skladu s posodobitvijo napovedi
iz pomladi 2012, ki so jo pripravile službe Komisije, naj bi javnofinančni
primanjkljaj v letu 2012 znašal 6,3 % BDP, kar je primerljivo s
pričakovanim primanjkljajem v višini 5,3 % BDP iz programa
stabilnosti za leto 2012 in osnutka zakona o proračunu za leto 2012.
Slednji temelji na ukrepih za zvišanje prihodkov, ki vključujejo predvsem
povečanje neposredne obdavčitve, npr. spremembe v dohodnini in
obdavčitvi podjetij, ter davčno amnestijo. Nekateri od teh ukrepov so
bili napovedani kot začasni, npr. povečanje dohodnine (omejeno na
leti 2012 in 2013), ali bodo imeli enkraten učinek, npr. sprememba sistema
davčnih obrokov za davke na podjetja v letu 2012 in davčna amnestija.
Osnutek zakona o proračunu in program predvidevata zmanjšanje skupnih odhodkov
zaradi bistvenega zmanjšanja kapitalske in tekoče porabe, vključno s
prihranki na področju zdravstvenega varstva in izobraževanja na regionalni
ravni. Napovedano odstopanje od cilja v letu 2012 je povezano predvsem s
pričakovanimi izpadi prihodkov, zlasti na področju socialne varnosti,
in socialnih odhodkov, ki so višji od pričakovanih, zaradi slabših
makroekonomskih obetov, sestave rasti, ki v manjši meri temelji na davčnih
prihodkih, in večjega poslabšanja na trgu dela. Ta proračunska
napoved je še vedno odvisna od večjih tveganj. Nadaljnje poglabljanje
gospodarske krize in tveganja pri izvajanju na regionalni ravni, ki so
posledica dejstva, da se bodo številni proračunski ukrepi uporabljali le
za del leta, bi lahko povzročili še večje odstopanje. Poleg tega
predstavlja potrebno ponovno uravnoteženje španskega gospodarstva z
nemenjalnega na menjalno, ki je trenutno v teku, tveganje, da bo gospodarska
rast v manjši meri temeljila na davčnih prihodkih. Najnovejši podatki o
rezultatu proračuna za prve mesece leta 2012 kažejo, da se pritisk za
zniževanje prihodkov nadaljuje, in nakazujejo potrebo po takojšnji izvedbi
dodatnih strukturnih ukrepov.
(11)     Na podlagi posodobitve
napovedi iz pomladi 2012, ki so jo pripravile službe Komisije, se
pričakuje, da bo javnofinančni primanjkljaj ob nespremenjeni politiki
in z realnim BDP, ki naj bi se zmanjšal za 0,3 % glede na predhodno leto,
v letu 2013 znašal 6,1 % BDP v primerjavi s prvotnim ciljem 3 % BDP.
V programu stabilnosti za leto 2012 je napovedano znatno povečanje
prihodkov iz davka na proizvodnjo in uvoz, za kar pa še niso bili sprejeti
konkretni ukrepi, ki naj bi se delno kompenziralo tudi z nižjim davkom na delo.
Program vključuje tudi – zaenkrat še ne v celoti določena – znižanja
odhodkov, ki bodo prizadela predvsem področje izobraževanja in
zdravstvenega varstva na regionalni ravni. Predvidena nadaljnja konsolidacija
za leti 2014 in 2015 zaenkrat še ni zadostno podprta z ukrepi, na katerih naj
bi temeljil predlagani ciljni primanjkljaj, program stabilnosti pa vsebuje le
nekaj konkretnih ukrepov.
(12)     Iz posodobitve napovedi iz
pomladi 2012, ki so jo pripravile službe Komisije, je razvidno, da je
strukturni primanjkljaj znašal 8,7 % BDP leta 2009, 7,3 % BDP leta
2010 in 7,0 % BDP leta 2011. Pričakuje se, da bo leta 2012 dosegel 4,3 %
BDP. To pomeni, da je povprečni fiskalni napor med leti 2010 in 2012
znašal 1,5 % BDP, kar je v skladu z minimalnim povprečnim letnim
fiskalnim naporom v višini „nad 1,5 %“ BDP, ki ga je določil Svet za
obdobje 2010–2013. Popravljen, da bi odražal spremembe v makroekonomskem
scenariju med napovedmi, na katerih temeljijo priporočila Sveta z dne
2. decembra 2009, in trenutnimi napovedmi, bi bil ocenjeni povprečni
letni fiskalni napor med leti 2010 in 2012 višji za 0,5 odstotne
točke BDP. Španija je torej sprejela učinkovite ukrepe glede razvoja
strukturnega primanjkljaja do leta 2012.
(13)     V skladu z napovedjo služb
Komisije iz jeseni 2009, na kateri je temeljilo priporočilo Sveta na
podlagi člena 126(7) PDEU z dne 2. decembra 2009, naj bi se
špansko gospodarstvo v letu 2010 zmanjšalo za 0,8 %, v letu 2011 pa povečalo
za 1 %. Leti 2012 in 2013 sta bili zunaj časovnega obdobja, zajetega
v navedeni napovedi, vendar je bila v skladu s predpostavko postopne odprave
obsežne negativne proizvodne vrzeli do leta 2015, za leti 2012 in 2013
pričakovana višja rast kot v letu 2011. Rezultat v zvezi z realnim BDP je
bil v letih 2010 in 2011 nekoliko bolj pozitiven, kot je bilo pričakovano
v napovedi iz jeseni 2009. Vendar je sestava gospodarske rasti v manjši meri
temeljila na davčnih prihodkih, kot je bilo pričakovano, saj je
akumulirani prispevek domačega povpraševanja za leti 2010 in 2011 znašal
–2,7 odstotne točke BDP, za razliko od napovedane –1,1 odstotne
točke, zaradi zmanjšanja nemenjalnega sektorja, ki je bilo hitrejše od
pričakovanega. Rezultati posodobitve napovedi iz pomladi 2012, ki so jo pripravile
službe Komisije, kažejo, da se bo špansko gospodarstvo v letih 2012 in 2013
verjetno soočilo z velikimi težavami, ki v napovedi iz jeseni 2009 niso
bile pričakovane. Medtem ko so bile v napovedi iz jeseni 2009 za leti 2012
in 2013 predvidene stopnje rasti v višini precej več kot 1 % na leto,
zadnje napovedi kažejo na stopnje rasti v višini –1,9 % oziroma –0,3 %,
če se politika ne bo spremenila. Poleg tega bo sestava rasti verjetno še
naprej usmerjena k neto zunanjemu povpraševanju z nadaljnjimi negativnimi
učinki za davčne prihodke.
(14)     Bruto javni dolg se je v letu
2011 povečal na 68,5 % BDP in glede na posodobitev napovedi iz
pomladi 2012, ki so jo pripravile službe Komisije, naj bi ob nespremenjeni
politiki v letu 2012 narastel na 80,9 % BDP, v letu 2013 pa na 86,8 %
BDP ter tako v vseh letih presegel referenčno vrednost iz Pogodbe. Za to
povečanje deleža javnega dolga so odločilni predvsem višja
plačila obresti in v manjši meri dinamika primarnega primanjkljaja.
Usklajevanje stanj in tokov je v letu 2012 občutno in prispeva 5,4
odstotne točke BDP k povečanju, povezano pa je z načrtom za
poravnavo računov ponudnikov storitev javnih organov in drugih nedospelih
poslov. Tveganja, povezana z makroekonomskim scenarijem in proračunskimi
cilji ter tudi z dodatnimi finančnimi reševalnimi ukrepi, lahko prispevajo
k nadaljnjemu povečanju javnega dolga.
(15)     Proračunsko stanje se je
od časa, ko je bilo pripravljeno prejšnje priporočilo Sveta, znatno
poslabšalo, vzrok za to so gospodarski obeti, ki so bili slabši od
pričakovanih in so tudi v manjši meri temeljili na davčnih prihodkih.
Poleg tega znatno krčenje gospodarstva zelo negativno vpliva na
zaposlovanje in brezposelnost. Negativni učinki se kažejo tako na strani
prihodkov kot na stani odhodkov z manjšimi socialnimi prispevki in večjim
številom socialnih transferjev. Ob upoštevanju vseh teh dejavnikov in zlasti
glede na opazno poslabšanje fiskalnih obetov po prvotnem priporočilu Sveta
na podlagi člena 126(7) PDEU bi se tako zdelo primerno za odpravo
čezmernega primanjkljaja zagotoviti dodatno leto.
(16)     Zagotovitev dodatnega leta za
odpravo čezmernega primanjkljaja zahteva dosego vmesnih ciljev za
nominalni primanjkljaj v višini 6,3 % BDP za leto 2012, 4,5 % BDP za
leto 2013 in 2,8 % BDP za leto 2014. Na podlagi posodobitve napovedi iz
pomladi 2012, ki so jo pripravile službe Komisije, izhaja iz teh ciljev za
nominalni primanjkljaj zahtevano izboljšanje strukturnega fiskalnega salda v
višini 2,7 % BDP v letu 2012, 2,5 % BDP v letu 2013 in 1,9 % BDP
v letu 2014. Glede na najnovejše podatke o fiskalnih rezultatih za prve mesece
leta 2012 bi bili za dosego ciljnega primanjkljaja v letu 2012 potrebni dodatni
ukrepi. Stanje bo treba natančno spremljati in v primeru nadaljnjih
odstopanj pravočasno sprejeti dodatne korektivne ukrepe.
(17)     Glede na močan pritisk
trga na državni dolg Španije je treba povečati kredibilnost konsolidacije,
tako da se do konca julija 2012 sprejme napovedani večletni
proračunski načrt za obdobje 2013–2014. To bi zahtevalo podrobno opredelitev
vseh strukturnih ukrepov, ki so potrebni za dosego proračunskih ciljev v
letih 2013 in 2014, ter pospešitev zmanjševanja primanjkljaja, če se
gospodarske in proračunske razmere izkažejo za boljše od sedanjih
pričakovanj. Pomen sprejetja pravočasnih ukrepov na tej točki,
da bi se izognili tveganju prihodnjih odstopanj, upravičuje skrajšanje
roka za sprejetje učinkovitih ukrepov za tri mesece.
(18)     Svet je 10. julija
sprejel priporočila za posamezne države, naslovljena na Španijo, od
katerih je prvo med drugim temeljilo na oceni španskega nacionalnega programa
reform in programu stabilnosti Španije za obdobje 2012–2015. To priporočilo
poziva k doslednem uveljavljanju zakona o stabilnosti proračuna in
sprejetju strogih fiskalnih ukrepov na regionalni ravni. S tem bi se zmanjšala
tveganja odstopanj na regionalni ravni. Ker so španske javne finance
decentralizirane, je strog fiskalni in institucionalni okvir bistvenega pomena.
Ta okvir bi bilo mogoče okrepiti tudi z ustanovitvijo neodvisne fiskalne institucije,
ki bi zagotavljala analize in svetovanje ter spremljala fiskalno politiko.
Proračunska skladnost regionalnih organov, glede na njihove nedavne slabe
rezultate, skupaj z večjo občutljivostjo prihodkov na tekoče
strukturne prilagoditve, negotovim vplivom davčne amnestije na prihodke in
morebitnimi dodatnimi finančnimi reševalnimi ukrepi pomeni tveganja za
proračunsko strategijo.
(19)     Vzporedno
z rednimi pregledi programa finančne dokapitalizacije Španije iz izjave z
vrha držav euroobmočja z dne 29. junija 2012 se bo vsake tri mesece
spremljal tudi napredek pri izvajanju zavez v okviru postopka v zvezi s
čezmernim primanjkljajem.
(20)     Španija izpolnjuje pogoje za
podaljšanje roka za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja iz
člena 3(5) Uredbe (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi
izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem –
SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
(1)
Španski organi bi morali do leta 2014 odpraviti
sedanji čezmerni primanjkljaj.
(2)
Španski organi zagotovijo izboljšanje strukturnega
salda v višini 2,7 % BDP v letu 2012, 2,5 % BDP v letu 2013 in 1,9 %
BDP v letu 2014, da bi se nominalni javnofinančni primanjkljaj do leta
2014 zmanjšal pod referenčno vrednost 3 % BDP v skladu s
posodobitvijo napovedi iz pomladi 2012, ki so jo pripravile službe Komisije. Cilji za nominalni primanjkljaj bi morali znašati
6,3 % BDP za leto 2012, 4,5 % BDP za leto 2013 in 2,8 % BDP za
leto 2014.
(3)
Španski organi bi morali izvajati ukrepe, sprejete
v proračunu za leto 2012 in v načrtih avtonomnih skupnosti za
uravnoteženje, ter do konca julija 2012 sprejeti napovedani večletni
proračunski načrt za obdobje 2013–2014, vključno s
srednjeročno proračunsko strategijo, ki v celoti določa
strukturne ukrepe, potrebne za odpravo čezmernega primanjkljaja do leta
2014. Glede na najnovejše podatke o fiskalnih rezultatih za prve mesece leta
2012 bi morali v letu 2012 takoj sprejeti dodatne ukrepe, s katerimi bi
zagotovili uresničitev proračunskih načrtov za leto 2012.
Če bi se pojavila tveganja za proračunske načrte, bi morali biti
pripravljeni sprejeti nadaljnje ukrepe. Pospešiti bi morali zmanjševanje
primanjkljaja v letih 2013 in 2014, če bi se gospodarske ali
proračunske razmere izkazale za boljše od sedanjih pričakovanj.
(4)
Svet je določil rok 3 mesecev, v katerem mora
španska vlada sprejeti učinkovite ukrepe ter v skladu s
členom 3(4a) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 podrobno
poročati o konsolidacijski strategiji, ki je predvidena za dosego ciljev.
Poleg poročila iz
priporočila (4) in vzporedno s programom finančne dokapitalizacije
iz izjave z vrha držav euroobmočja z dne 29. junija 2012 bi morali
španski organi vsake tri mesece poročati tudi o napredku pri izvajanju teh
priporočil ter tudi v posebnem poglavju programa stabilnosti, ki bo
pripravljen do leta 2015.
Poleg tega bi morali španski organi strogo
uporabljati nove določbe zakona o stabilnosti proračuna v zvezi s
preglednostjo in nadzorom nad izvrševanjem proračuna. Svet v skladu s
priporočilih za posamezne države v okviru evropskega semestra zahteva
tudi, da Španija ustanovi neodvisno fiskalno institucijo, ki bi zagotavljala
analize in svetovanje ter spremljala fiskalno politiko, strogo izvršuje svoj
srednjeročni proračunski okvir ter natančno spremlja
izpolnjevanje proračunskih ciljev skozi celo leto na vseh ravneh sektorja
države. To priporočilo je naslovljeno na Kraljevino Španijo.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik


title: Priporočilo Komisije z dne 30. maja 2008 o ukrepih za zmanjšanje tveganja za snovi: cink, cinkov klorid in cinkov distearat (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2329) (Besedilo velja za EGP)

text:
               19.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 160/36

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 30. maja 2008
   o ukrepih za zmanjšanje tveganja za snovi: cink, cinkov klorid in cinkov distearat
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2329)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2008/464/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 z dne 23. marca 1993 o oceni in nadzoru tveganja, ki ga predstavljajo obstoječe snovi (1), in zlasti člena 11(2) Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V Uredbi (EGS) št. 793/93 so bile naslednje snovi opredeljene kot prednostne snovi za oceno v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 2268/95 z dne 27. septembra 1995 o drugem seznamu prednostnih snovi v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 793/93 (2):

                           —

                           cink,

                           —

                           cinkov klorid,

                           —

                           cinkov distearat.

               (2)

               Država članica, ki je bila v skladu z navedeno uredbo Komisije imenovana za poročevalko, je v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1488/94 z dne 28. junija 1994 o določitvi načel za ocenjevanje tveganja, ki ga obstoječe snovi predstavljajo za ljudi in okolje v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 793/93 (3), za navedene snovi dokončala ocenjevanje tveganja za ljudi in okolje ter predlagala strategijo za omejitev tveganja.

               (3)

               Opravljena so bila posvetovanja z Znanstvenim odborom za strupenost, strupenost za ekosisteme in okolje (SCTEE) ter Znanstvenim odborom za zdravstvena in okoljska tveganja (SCHER), ki sta o ocenah tveganja, ki jih je pripravila poročevalka, izdala svoja mnenja. Mnenja so objavljena na spletni strani znanstvenih odborov.

               (4)

               Rezultati ocene tveganja in nadaljnji rezultati strategij za omejitev tveganja so navedeni v ustreznem sporočilu Komisije (4).

               (5)

               Na podlagi navedene ocene je primerno priporočiti ukrepe za zmanjšanje tveganja za snovi, ki so zajete v tem priporočilu in ustreznem sporočilu.

               (6)

               Ukrepi za zmanjšanje tveganja, predvideni s tem priporočilom, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega na podlagi člena 15(1) Uredbe (EGS) št. 793/93 –

         PRIPOROČA:
   ODDELEK 1
   CINK

         (št. CAS 7440-66-6; št. Einecs 231-175-3)

   CINKOV KLORID

         (št. CAS 7646-85-7; št. Einecs 231-592-0)

   CINKOV DISTEARAT

         (št. CAS 557-05-1 in 91051-01-3; št. Einecs 209-151-9 in 293-049-4)

   Ukrepi za zmanjšanje tveganja za okolje (1, 2, 3, 4, 5)

               1.

               Zadevne države članice morajo za povodja, ki bi jih emisije cinka lahko ogrožale, določiti okoljske standarde kakovosti (v nadaljnjem besedilu „EQS“). Nacionalne ukrepe za zmanjšanje onesnaženja, katerih namen je do leta 2015 doseči te EQS, pa je treba vključiti v načrte upravljanja povodja v skladu z določbami Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES (5).

               2.

               Države članice morajo Komisiji predložiti informacije o virih in porazdelitvi emisij cinka v vodno okolje, možnem nadzoru ter ravneh cinka v vodnem okolju, da bi na njihovi podlagi Komisija lahko preučila možnost vključitve cinka v Prilogo X k Direktivi 2000/60/ES med njenim naslednjim pregledom.

               3.

               Pristojni organi zadevnih držav članic morajo v dovoljenjih, izdanih na podlagi Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6), določiti pogoje, mejne vrednosti emisij ali enakovredne parametre ali tehnične ukrepe za cink in cinkove spojine, da bi zadevni obrati delovali v skladu z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami (v nadaljnjem besedilu „BAT“), pri čemer se upoštevajo tehnične lastnosti posameznega obrata, njegova umestitev v prostoru in krajevne razmere v okolju.

               4.

               Države članice morajo skrbno nadzorovati uporabo BAT za cink in cinkove spojine ter v okviru izmenjave informacij o BAT Komisiji sporočiti vsako pomembno novost.

               5.

               Po potrebi morajo nadzorovanje krajevnih emisij v okolje urejati nacionalni predpisi, da se onemogoči nastanek tveganja za okolje.

         ODDELEK 2
   NASLOVNIKI

               6.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 30. maja 2008

            Za Komisijo

         Stavros DIMAS

            Član Komisije

      (1)  UL L 84, 5.4.1993, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

      (2)  UL L 231, 28.9.1995, str. 18.

      (3)  UL L 161, 29.6.1994, str. 3.

      (4)  UL C 154, 19.6.2008, str. 1.

      (5)  UL L 327, 22.12.2000, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2008/32/ES (UL L 81, 20.3.2008, str. 60).

      (6)  UL L 24, 29.1.2008, str. 8.


				|

		52012DC0308

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Cipra za leto 2012 in mnenje Sveta o ciprskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2015 /* COM/2012/0308 final */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Cipra za leto 2012
in mnenje Sveta o ciprskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2015
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z
dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o
nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1],
zlasti člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna
mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja,
na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je 13. julija 2010 sprejel
priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
zaposlovanja držav članic[5],
ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane,
naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in
politikah zaposlovanja.
(3)
Svet je 12. julija 2011 sprejel
priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Cipra za
leto 2011 ter dal mnenje o dopolnitvi ciprskega programa stabilnosti za
obdobje 2011–2014.
(4)
Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi
letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra
predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji
Evropa 2020. Poleg tega je 14. februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU)
št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[6], v katerem je Ciper opredelila
kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.
(5)
Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi
običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter posodobitvi javne uprave.
(6)
Poleg tega je Evropski svet 2. marca 2012
pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj
pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove
programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne reformne
programe.
(7)
Ciper je 7. maja 2012 predložil program
stabilnosti za obdobje 2012–2015 in 10. maja 2012 nacionalni reformni program
za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala
njuna medsebojna povezanost. Komisija je v poglobljenem pregledu iz
člena 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011 preučila tudi, ali so
Ciper prizadela makroekonomska neravnotežja. V njem[7] je ugotovila, da se Ciper
spopada z notranjim neravnotežjem zaradi svojega bančnega sektorja in
zadolženosti podjetniškega sektorja ter z zunanjim in notranjim neravnotežjem
glede fiskalne dinamike in konkurenčnosti, ki pa ni čezmerno.
(8)
Na podlagi ocene programa stabilnosti 2012 v skladu
z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski
scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, za obdobje
2012–2014 optimističen. Čeprav vsebuje velik popravek navzdol pri
predvideni prihodnji rasti, je še vedno izpostavljen negativnim tveganjem, ki
se nanašajo zlasti na razvoj domačega povpraševanja v obdobju 2012–2013.
Namen proračunske strategije, opisane v programu, je do leta 2012
odpraviti čezmerni primanjkljaj, do leta 2014 doseči
srednjeročni proračunski cilj in ga ohraniti tudi leta 2015. Program
potrjuje prejšnji srednjeročni proračunski cilj uravnoteženega
proračuna v strukturnem smislu, ki ustrezno odraža zahteve Pakta za
stabilnost in rast. Predvideno odpravljanje čezmernega primanjkljaja je
skladno z rokom, ki je bil določen v priporočilu Sveta,
izdanem 13. julija 2010 v okviru postopka o čezmernem
primanjkljaju. Na podlagi (ponovno izračunanega) strukturnega
primanjkljaja[8]
je povprečni letni fiskalni napor, načrtovan v višini 1,5 % BDP
za obdobje 2011-2012, enak naporu, ki ga priporoča Svet. Predvideno
približevanje srednjeročnemu cilju leta 2013 je zadovoljivo, saj je v
skladu s spomladansko napovedjo Komisije iz leta 2012 in programom višje od
0,5-odstotne referenčne vrednosti iz Pakta za stabilnost in rast. Ob upoštevanju
diskrecijskih ukrepov glede prihodkov stopnja rasti javnofinančnih
odhodkov ustreza referenčni vrednosti za odhodke iz Pakta za stabilnost in
rast v obdobju 2013–2014, vendar ne v letu 2015. Obstajajo tveganja glede
proračunskih ciljev programa, povezana z makroekonomskim scenarijem, ki se
za obdobje 2012–2014 zdi optimističen, in načrtovano konsolidacijo
leta 2013, ki deloma temelji na nenatančno določenih ukrepih. V
skladu s programom se bo razmerje med dolgom in BDP, ki je leta 2011 znašalo
71,6 %, leta 2012 povečalo na 72,1 %, potem pa se bo postopno
zmanjševalo ter doseglo leta 2015 65,4 %. Ciper bo glede cilja zmanjšanja
dolga iz Pakta za stabilnost in rast med letoma 2013 in 2015 v prehodnem
obdobju, načrti, predstavljeni v programu, pa bodo zagotovili zadosten
napredek pri doseganju skladnosti z navedenim ciljem. Vendar pa pri tej
napovedi obstajajo tveganja, povezana z morebitnim reševanjem finančnih
družb.
(9)
Davčna uprava je neučinkovita, saj so
upravni stroški v razmerju z zbranimi prihodki na Cipru zelo visoki. Zbrani
davčni prihodki so razmeroma nizki. Zlasti odhodki za davčno upravo
kot delež BDP in upravni stroški v razmerju z neto zbranimi prihodki so visoki
in še naraščajo. Potrebni so ukrepi za odpravo
neformalnega/neprijavljenega dela in preprečevanje davčnih utaj.
Poleg tega je treba okrepiti pobude za učinkovitejše pobiranje davkov.
(10)
Na bančna sredstva, dobičkonosnost,
kapitalske in likvidnostne rezerve zaradi velike izpostavljenosti ciprskih
bančnih institucij grškemu gospodarstvu negativno vplivajo prestrukturiranje
grškega javnega dolga in vse več slabih posojil grškim posojilojemalcem.
Skupna izpostavljenost konsolidiranega ciprskega bančnega sektorja
Grčiji je zelo velika. Ciprski parlament je 14. decembra 2011 sprejel
osnutka zakona za okrepitev odpornosti finančnega sistema na bančne
krize. Vendar napredek pri krepitvi nadzora nad zadružnimi kreditnimi
institucijami, v katerih je približno 40 % vseh domačih vlog, do
zdaj ni bil zadovoljiv.
(11)
Ciper se spopada z izzivi pri zagotavljanju
dolgoročne vzdržnosti javnih financ, zlasti na področju pokojnin.
Izvedel je dva pomembna strukturna ukrepa za reformo pokojninskega sistema.
Vendar kljub temu, da so sprejeti ukrepi ustrezni in verodostojni, odziv Cipra
ni dovolj ambiciozen, da se zagotovita vzdržnost in primernost sistema ter
dolgoročno izboljša njegova pravičnost. Še vedno so potrebni ukrepi,
da se ohrani zaposljivost delavcev v podjetjih in podpre povišanje dejanske
upokojitvene starosti. Kar zadeva revščino pri starejših, je Ciper le
delno rešil vprašanje visoke stopnje tveganja revščine. Sprejeti ukrepi so
nezadostni za to, da se kratkoročno izboljša ustreznost pokojnin za
upokojence na robu revščine.
(12)
Nepravičnost in neučinkovitost v sektorju
zdravstvenega varstva nista bili odpravljeni na smiseln način. Kljub
lanskoletnemu priporočilu do zdaj ni bil predstavljen jasen časovni
okvir za napredek v nacionalnem sistemu zdravstvenega zavarovanja. To
predstavlja tveganje za dolgoročen nadzor in vzdržnost javnih financ ter
kakovost zdravstvenega varstva.
(13)
Ciprska vlada je sprejela nekatere ukrepe kot odziv
na priporočilo iz leta 2011 glede indeksacije plač (nadomestilo
življenjskih stroškov – COLA), in sicer zlasti dvoletno zamrznitev plač v
širšem javnem sektorju. Vlada in socialni partnerji so se tudi dogovorili za
začetek dialoga, da bi se do konca junija 2012 pregledal sistem COLA.
Celovito reformo sistema je treba izvajati v posvetovanju s socialnimi
partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami, da bi se okrepila povezava med
razvojem dejanskih plač in produktivnosti ter bi sistem postal
pravičnejši. To ne bi zgolj spodbudilo konkurenčnosti države,
temveč bi privedlo tudi do učinkovitejše razdelitve dela. Ti dogodki
so sicer prvi koraki v pravo smer, vendar sta njihova ustreznost in
verodostojnost močno odvisni od stopnje ambicioznosti in izvrševanja
rezultatov socialnega dialoga, ki trenutno poteka o reformi sistema indeksacije
plač.
(14)
Poslabšanje makroekonomskih obetov negativno vpliva
na ciprski trg dela, povečuje stopnjo brezposelnosti in povzroča
veliko povečanje brezposelnosti mladih. Za reševanje tega je Ciper sprejel
številne pozitivne ukrepe. Ti so ustrezni, vendar ne dovolj ambiciozni, zlasti
na področju izobraževanja in poklicnega usposabljanja, kjer je treba
pospešiti izvajanje. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za odpravo
brezposelnosti mladih ter pridobivanje novih spretnosti ter nadgrajevanje znanj
in veščin delovne sile, da bi se olajšali potrebni prehodi na trgu dela z
osredotočenostjo zlasti na tiste skupine z nizko stopnjo udeležbe v
dejavnostih vseživljenjskega učenja, kot so nizko kvalificirani delavci,
brezposelni in starejši delavci.
(15)
Glede storitvenega sektorja je Ciper s
horizontalnim zakonom, ki ga spremljajo številni za sektor specifični
zakoni in predpisi o spremembah, prenesel Direktivo o storitvah. Vendar je v
nekaterih sektorjih (npr. trgovina na drobno, turizem in gradbeništvo)
sprejetje za sektor specifične zakonodaje še v obravnavi. Pri nekaterih
reguliranih poklicnih storitvah, kot so storitve odvetnikov in arhitektov, še
vedno obstajajo fiksne tarife.
(16)
Na podlagi analize iz poglobljenega pregleda je
mogoče ugotoviti, da so Ciper prizadela neravnotežja. Zlasti
makroekonomski razvoj tekočega računa, javnih financ in
finančnega sektorja zahteva natančno spremljanje in nujno potrebno
pozornost ekonomske politike, da bi preprečili kakršne koli neželene
učinke na delovanje gospodarstva ter ekonomsko in monetarno unijo. Za
ciprsko gospodarstvo so natančneje značilni vztrajni in obsežni
primanjkljaji tekočega računa zaradi primanjkljajev v trgovinski
bilanci, do katerih je prišlo zaradi postopne izgube cenovne/stroškovne
konkurenčnosti, neravnotežja v javnih financah, oziroma letni
primanjkljaji, ki so se povečali tudi ko si je gospodarstvo opomoglo od
recesije, in povečanje zadolženosti zasebnega sektorja. Zlasti
nefinančne družbe so zelo ranljive zaradi visoke zadolženosti skupaj z
nizko dobičkonosnostjo, kar je povzročilo znatno povečanje
slabih posojil v tem sektorju. Tudi velika izpostavljenost bančnega
sektorja grškim državnim obveznicam in grškemu gospodarstvu je zelo tvegana.
Poleg tega so možnosti za rast majhne, kar dodatno ovira relativno počasno
odpravo neravnotežij.
(17)
Ciper je v okviru pakta „euro plus“ sprejel
več zavez. Te zaveze in izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se
nanašajo na spodbujanje konkurenčnosti, izboljšanje stopnje zaposlenosti,
vzdržnost javnih financ in krepitev finančne vzdržnosti. Komisija je
ocenila izvajanje zavez iz pakta „euro plus“. Rezultate te ocene je upoštevala
pri priporočilih.
(18)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo ekonomske politike Cipra. Ocenila je program stabilnosti in
nacionalni reformni program ter predstavila poglobljen pregled. Glede na
potrebo po okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja Evropske unije z
zagotavljanjem prispevka na ravni EU za prihodnje nacionalne
odločitve pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno
fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Cipru, ampak tudi spoštovanje pravil
in smernic EU. Njena priporočila, pripravljena med evropskim semestrom, so
izražena v priporočilih v točkah od (1) do (7) v nadaljevanju.
(19)
Svet je ob upoštevanju te ocene preučil
ciprski program stabilnosti za leto 2012, njegovo mnenje[9] pa je izraženo zlasti v
priporočilu v točki (1) v nadaljevanju.
(20)
Svet je ob upoštevanju rezultatov poglobljenega
pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene proučil nacionalni
reformni program Cipra za leto 2012 in njegov program stabilnosti. Njegova
priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011
so izražena zlasti v priporočilih (1), (2) in (7) v nadaljevanju –
PRIPOROČA, naj Ciper v obdobju
2012–2013 sprejme naslednje ukrepe:
1.
Sprejme naj dodatne ukrepe, da bi v letu 2012
dosegel trajno zmanjšanje čezmernega primanjkljaja. Dosledno naj izvaja
proračunsko strategijo, podprto z dovolj natančno opredeljenimi
ukrepi, za leto 2013 in pozneje, da se zagotovi doseganje srednjeročnega
proračunskega cilja do leta 2014 in upoštevanje referenčne vrednosti
za odhodke ter zadosten napredek, kar zadeva referenčno vrednost
zmanjševanja dolga. Pospeši naj uvajanje izvršljivega večletnega
proračunskega okvira z zavezujočo zakonsko podlago in popravnim
mehanizmom. Sprejme naj ukrepe, da se obdrži strog nadzor nad odhodki in
čim prej izvede priprava proračuna na podlagi programov in
rezultatov. Izboljša naj upoštevanje davčnih predpisov in se bori proti
davčnim utajam.
2.
Uskladi naj nadzor nad zadružnimi kreditnimi
družbami v skladu s standardi, ki se uporabljajo za komercialne banke. Okrepi
naj regulativne določbe za učinkovito dokapitalizacijo finančnih
institucij, da bi se omejila izpostavljenost finančnega sektorja zunanjim
pretresom.
3.
Nadalje naj izboljša dolgoročno vzdržnost in
ustreznost pokojninskega sistema ter obravnava visoko stopnjo tveganja
revščine pri starejših. Uskladi naj zakonsko določeno upokojitveno
starost z daljšo pričakovano življenjsko dobo.
4.
Na podlagi načrta naj čim prej vzpostavi
in izvaja nacionalni sistem zdravstvenega varstva, ki bi moral zagotoviti
finančno vzdržnost in univerzalno pokritost.
5.
Izboljša naj usposobljenost delovne sile, da se
okrepi njena poklicna mobilnost k dejavnostim, ki prinašajo visoko rast in
visoko dodano vrednost. Sprejme naj nadaljnje ukrepe za odpravo brezposelnosti
mladih s poudarkom na delovni praksi v podjetjih in spodbujanjem
samozaposlovanja. Sprejme naj ustrezne ukrepe politike na strani povpraševanja,
ki spodbujajo inovativnost podjetij.
6.
Odpravi naj neupravičene ovire na trgih
storitev, zlasti z izboljšanjem izvajanja direktive o storitvah v storitvenih
sektorjih z največjim potencialom rasti (vključno s turizmom) in
liberalizacijo zagotavljanja poklicnih storitev.
7.
V posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z
nacionalnimi praksami naj izboljša konkurenčnost, da bo bolje odražala
razvoj produktivnosti. Sprejme naj ukrepe za diverzifikacijo strukture
gospodarstva. Izboljša naj fiskalni saldo, tako da omeji odhodke.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997,
str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011,
str. 25.
[3]               COM(2012) 308 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.
[5]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne
26. aprila 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 152 final.
[8]               Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in
začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije ponovno izračunale na
podlagi informacij, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene
metodologije.
[9]               V skladu s členom 5(2)
Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Austriaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Austria 2011-2014

text:
           EVROPSKA KOMISIJA

                                             Bruselj, 7.6.2011
                                             SEC(2011) 801 konč.

                               Priporočilo

                        PRIPOROČILO SVETA

     v zvezi z nacionalnim reformnim programom Avstrije za leto 2011

                            ter mnenje Sveta

     o dopolnitvi programa stabilnosti Avstrije za obdobje 2011–2014

                         {SEC(2011) 728 konč.}

SL                                                                     SL
 ---pagebreak---                                                   Priporočilo

                                         PRIPOROČILO SVETA

                v zvezi z nacionalnim reformnim programom Avstrije za leto 2011

                                              ter mnenje Sveta

                 o dopolnitvi programa stabilnosti Avstrije za obdobje 2011–2014

     SVET EVROPSKE UNIJE –

     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4)
     Pogodbe,

     ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
     proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik1, zlasti člena 5(3)
     Uredbe,

     ob upoštevanju priporočila Evropske komisije2,

     ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

     ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

     po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,

     ob upoštevanju naslednjega:

     (1)     Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati
             novo strategijo za delovna mesta in rast, t. i. Evropo 2020, ki temelji na okrepljenem
             usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na
             katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in
             konkurenčnost.

     (2)     Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik
             držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
             zaposlovanja držav članic3, ki sta združena v „integriranih smernicah“. Države
             članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri svojih nacionalnih
             ekonomskih in zaposlovalnih politikah.

     1
            UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
     2
            UL C, , str. .
     3
            Ohranjene za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011.

SL                                                     2                                              SL
 ---pagebreak---      (3)   Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek
           novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra
           predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji
           Evropa 2020.

     (4)   Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo
           in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011
           ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je
           potrebo po prednostnem obravnavanju ponovne vzpostavitve trdnih javnih financ in
           fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih
           prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge
           pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe stabilnosti ali
           konvergenčne programe in nacionalne reformne programe.

     (5)   Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v
           paktu „euro plus“, naj pravočasno predstavijo svoje zaveze, da jih bo mogoče
           vključiti v njihove programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne
           reformne programe.

     (6)   Avstrija je 27. aprila 2011 predložila dopolnitev programa stabilnosti za obdobje
           2011–2014, 2. maja 2011 pa nacionalni reformni program za leto 2011. Programa sta
           bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

     (7)   Avstrijsko gospodarstvo je vstopilo v krizo z zdravimi temelji in v obdobju pred
           krizo ni utrpelo nobenih večjih neravnovesij ali izkrivljanj. Kljub temu se je zaradi
           finančne in gospodarske krize znašlo v najgloblji recesiji zadnjih desetletij. Na
           splošno se je realni BDP leta 2009 zmanjšal za skoraj 4 %. Zaradi krize se je
           zaposlenost leta 2009 zmanjšala za približno 1 %, s čimer se je brezposelnost
           povečala na 4,8 % (s 3,8 % v letu pred tem). Kriza je zaustavila predhodno stalno
           rast presežka tekočega računa. Gospodarska in finančna kriza je močno obremenila
           javne finance. Zaradi sprejetja paketa spodbud in popolnega delovanja avtomatskih
           stabilizatorjev je javnofinančni primanjkljaj leta 2009 dosegel 4,1 % BDP, leta 2010
           pa 4,6 % BDP. Javni dolg se je v navedenih letih povečal na 69,9 % BDP oziroma
           72,3 % BDP. Ker je bila večina spodbujevalnih ukrepov trajnih, je bila takoj po
           izboljšanju gospodarskih pogojev potrebna fiskalna konsolidacija. Konsolidacijski
           paket, ki znaša skoraj 1 % BDP, je bil sprejet z zakonom o proračunu za leto 2011.
           Gospodarstvo od tretjega četrtletja 2009 ob povečanem tujem povpraševanju in zlasti
           močnejši gospodarski dejavnosti v Nemčiji postopoma okreva po krizi. Na splošno je
           realna rast BDP leta 2010 dosegla 2 %.

     (8)   Na podlagi ocene dopolnitve programa stabilnosti v skladu s členom 5(1) Uredbe
           Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem
           temeljijo proračunske projekcije, realističen, proti koncu programskega obdobja pa
           preveč ugoden. Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije, predstavljene v
           zadnji dopolnitvi programa stabilnosti, je postopoma zmanjšati javnofinančni
           primanjkljaj z 4,6 % BDP leta 2010 na 2,4 % BDP leta 2014, in sicer predvsem z
           omejevanjem odhodkov. Zaradi dejstva, da ukrepi za podporo konsolidaciji na
           podnacionalni ravni niso določeni in da se prihranki pri nekaterih ukrepih, sprejetih
           na zvezni ravni, npr. dobički iz kampanje proti davčnim goljufijam, katere
           napovedan učinek se zdi zelo špekulativen, ne bodo realizirali, obstajajo pri teh ciljih
           predvsem negativna tveganja. Na drugi strani pa je leta 2009 uveden večletni okvir

SL                                               3                                                    SL
 ---pagebreak---             za odhodke zvezne vlade, ki je prispeval k povečanju predvidljivosti proračunskega
            postopka v srednjeročnem obdobju, čeprav samo na zvezni ravni, dejavnik
            pozitivnega tveganja. Program navaja, da se bo delež dolga v BDP povečal z 72,3 %
            leta 2010 na 75,5 % leta 2013, nato pa se leta 2014 zmanjšal na 75,1 %. Vendar je s
            to napovedjo povezanih nekaj tveganj v zvezi z naraščanjem dolga podjetij v državni
            lasti, ki niso del javnega sektorja, in morebitno dodatno obremenitvijo zaradi
            podpornih ukrepov za bančni sektor. Hkrati pa obstaja možnost, da bo delež dolga
            manjši, saj bodo banke, ki so med krizo prejele javno podporo, to verjetno odplačale
            prej, kot je predvideno v programu.

     (9)    Javnofinančni primanjkljaj naj bi se po programu leta 2013 zmanjšal pod referenčno
            vrednost 3 %, kar je v skladu z rokom, ki ga je določil Svet. Vendar je povprečno
            letno fiskalno prizadevanje v višini 0,35 % BDP, predvideno v programu za obdobje
            2011–2013, precej pod 0,75 % BDP, h kateremu je Svet pozval Avstrijo.

     (10)   Čeprav je Avstrija izdelala nacionalni pakt za stabilnost, bi nadaljnja reforma
            fiskalnih odnosov med različnimi ravnmi oblasti zagotovila znatne prihranke,
            podprla fiskalno konsolidacijo in sprostila sredstva za naložbe, ki spodbujajo rast, na
            področjih kot sta raziskave in razvoj ter izobraževanje. Splošno priznano je, da so
            sedanji odnosi kompleksni: prihodki iz večine posameznih davkov so s fiksnimi
            deleži razdeljeni po različnih teritorialnih ravneh, poleg tega pa je odločanje na več
            področjih razdeljeno med različne ravni oblasti. Pri številnih dejavnostih
            odgovornost za pridobivanje prihodkov in porabo ni na isti ravni oblasti. Primeri
            neučinkovitosti, ki izhajajo iz sedanje oblike teh fiskalnih odnosov, se najdejo zlasti
            v zdravstvenem in izobraževalnem sektorju.

     (11)   Povprečna davčna obremenitev v Avstriji je med najvišjimi v EU. V primerjavi z
            drugimi državami EU so prispevki zaposlenih za socialno varnost zelo visoki.
            Zmanjšanje prispevkov za zavarovanje za primer brezposelnosti za osebe z nizkimi
            dohodki leta 2008 in reforma davka na dohodek leta 2009 sta prispevala k
            zmanjšanju davčne obremenitve zaposlenih, vendar pa z njima ni bilo možno
            preprečiti nekolikšnega povečanja davčne obremenitve za osebe z nizkim in
            povprečno visokim dohodkom glede na začetek zadnjega desetletja. Ta obremenitev
            negativno vpliva na zaposlovanje, zlasti delavcev z nizkimi dohodki in slabo
            kvalificiranih delavcev.

     (12)   Stopnja zaposlenosti starejših delavcev v Avstriji je kljub velikemu povečanju v
            zadnjem desetletju še vedno pod povprečjem EU. Še vedno se veliko uporabljajo
            sheme predčasnega upokojevanja in invalidske pokojnine. Skupno 72 % vseh novih
            pokojnin v letu 2010 je bilo dodeljenih, preden je bila dosežena zakonsko določena
            upokojitvena starost. Naslednji dejavnik, ki prispeva k nizki stopnji zaposlenosti
            starejših delavcev, je še vedno razmeroma nizka zakonsko predpisana upokojitvena
            starost za ženske (60 let). Glede na demografski razvoj v Avstriji sta dvig dejanske
            upokojitvene starosti in izboljšanje okvira, ki starejšim delavcem omogoča, da dalj
            časa ostanejo na trgu dela, pomembna za zagotovitev vzdržnosti javnih financ in
            povečanje ponudbe delovne sile, ki naj bi se po napovedih začela zmanjševati leta
            2020.

     (13)   Stopnja zaposlenosti žensk v Avstriji je razmeroma visoka in povezana z eno od
            najvišjih stopenj zaposlitev s krajšim delovnim časom. Ženske so večinoma
            zaposlene na nizko plačanih delovnih mestih. Posledica teh vzorcev je razlika v

SL                                                4                                                   SL
 ---pagebreak---              plačilu med spoloma v višini 25,4 %, ki je druga največja v EU in eden od
             dejavnikov, ki vodijo k razmeroma visokemu tveganju za revščino pri ženskah.
             Razlog, da so ženske zaposlene s krajšim delovnim časom, je neenaka razdelitev
             obveznosti skrbi za otroke in starejše med ženskami in moškimi ter pomanjkanje
             storitev otroškega varstva in dolgotrajne oskrbe.

     (14)    Za izobraževalni sistem sta značilna „zgodnje razvrščanje“, pri katerem se morajo
             učenci, ko so stari deset let, odločiti o svoji prihodnji izobraževalni poti, pri čemer je
             prepustnost med potmi omejena, in razširjeno poldnevno šolanje. To lahko privede
             do neoptimalnih rezultatov na področju izobraževanja za ranljive skupine mladih,
             zlasti tiste s priseljenskim ozadjem. Zgodnje odločitve v veliki meri vnaprej določijo
             prihodnje izobraževalne poti, zaradi česar je pozneje težje doseči višjo izobrazbo.
             Enotna šola za vse 10.–14. letnike bi prispevala k večji enakosti priložnosti v
             izobraževalnem sistemu in zmanjšanju stopenj osipa v šolah.

     (15)    Konkurenca v storitvenem sektorju, zlasti pri omrežnih storitvah, kot so
             telekomunikacije, prevoz, javne službe, ter prodaji na drobno in svobodnih poklicih,
             ni dovolj razvita. Rast produktivnosti je bila počasna, tržna struktura pa ni spodbujala
             kupne moči in povpraševanja potrošnikov. Spodbujanje konkurence z olajšanjem
             vstopa na trg, zmanjšanjem zakonske regulacije strok in poklicev ter zagotavljanjem
             konkurenčnega določanja cen bi povečalo izbiro potrošnikov in cenovno dostopnost
             za potrošnike. V Avstriji so se nakopičile velike zamude pri izvajanju direktive o
             storitvah in odprava teh bi lahko prispevala k sprostitvi rasti. Zlasti še ni sprejet
             „horizontalni zakon“, tj. zvezni zakon za izvajanje glavnih načel direktive.

     (16)    Avstrija je v okviru pakta „euro plus“ sprejela številne zaveze4. Zaveze zadevajo tri
             od štirih področij pakta. Na fiskalni strani ukrepi obravnavajo potrebo po dvigu
             dejanske upokojitvene starosti in učinkovitejšem nadzoru javne porabe na različnih
             ravneh oblasti. Kar zadeva zaposlenost, je poudarek na boju proti brezposelnosti
             mladih, na področju konkurenčnosti pa na dodatnih naložbah v raziskave in tehnično
             izobraževanje ter razvoju modelov za celodnevne šole. Pobude iz pakta so v skladu z
             nacionalnim reformnim programom, zveznim zakonom o proračunskem okviru in
             programom stabilnosti. Čeprav ukrepi obravnavajo nekatere glavne socialno-
             ekonomske izzive, s katerimi se sooča država, obstajajo še drugi, med drugim na
             področjih fiskalne politike, izobraževanja, konkurence in inovativnosti, in bilo bi
             koristno, da bi bili predmet zavez. Zaveze v okviru pakta „euro plus“ so bile
             ocenjene in upoštevane v priporočilih.

     (17)    Komisija je ocenila avstrijski program stabilnosti in nacionalni reformni program ter
             zaveze pakta „euro plus“5. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko
             upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve,
             Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-
             ekonomsko politiko v Avstriji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Meni,
             da je treba zaradi ugodnih gospodarskih pogojev okrepiti prizadevanje za fiskalno
             konsolidacijo, zlasti v letu 2012, in nadalje reformirati fiskalne odnose med
             različnimi ravnmi oblasti. Zmanjšanje davčne obremenitve, izboljšanje rezultatov na
             področju izobraževanja in boj proti segmentaciji glede na spol bi koristilo dinamiki

     4
            Več podrobnosti o zavezah v okviru pakta „euro plus“ je na voljo v SEC(2011) 728.
     5
            SEC(2011) 728.

SL                                                       5                                                SL
 ---pagebreak---              trga dela, povečanje konkurence in spodbujanje inovacij pa bi povečala
             konkurenčnost.

     (18)    Svet je glede na to oceno, pri čemer je upošteval tudi Priporočilo Sveta na podlagi
             člena 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 2. decembra 2009, proučil
             dopolnitev programa stabilnosti Avstrije za leto 2011, njegovo mnenje6 pa je zlasti
             zajeto v priporočilu v točkah (1) in (2) v nadaljevanju –

     PRIPOROČA, naj Avstrija v obdobju 2011–2012 sprejme naslednje ukrepe:

     (1)     izkoristi trenutno gospodarsko okrevanje za pospešitev zmanjšanja čezmernega
             primanjkljaja; v ta namen sprejme in izvede ukrepe, med drugim na podnacionalni
             ravni, ki so potrebni za zagotovitev povprečnega letnega fiskalnega prizadevanja v
             višini vsaj 0,75% BDP v letih 2012 in 2013;

     (2)     sprejme ukrepe za nadaljnjo okrepitev nacionalnega proračunskega okvira z
             uskladitvijo zakonodajnih in upravnih odgovornosti ter odgovornosti za pridobivanje
             prihodkov in porabo med različnimi ravnmi oblasti, zlasti na področju zdravstvenega
             varstva;

     (3)     ob posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami sprejme
             ukrepe za postopno odpravo sedanje sheme predčasnega upokojevanja za ljudi z
             dolgimi zavarovalnimi dobami in doseže zvišanje zakonsko določene upokojitvene
             starosti za ženske, da se zagotovi vzdržnost in primernost pokojninskega sistema;
             dosledno uporablja pogoje za dostop do sheme invalidske pokojnine;

     (4)     sprejme ukrepe za povečanje udeležbe na trgu dela, tako da med drugim na
             proračunsko nevtralen način zmanjša obremenitev z davki in prispevki za socialno
             varnost, zlasti za osebe z nizkimi in povprečno visokimi dohodki; izvaja nacionalni
             akcijski načrt za enako obravnavanje žensk in moških na trgu dela, vključno s
             povečanjem razpoložljivosti storitev oskrbe in mest v celodnevnih šolah, da se
             poveča možnost žensk za delo s polnim delovnim časom, ter zmanjšanjem velike
             razlike v plačilu glede na spol; sprejme ukrepe za izboljšanje rezultatov na področju
             izobraževanja in preprečitev osipa v šolah;

     (5)     sprejme nadaljnje ukrepe za spodbujanje konkurence, zlasti v storitvenem sektorju, z
             zmanjšanjem ovir za vstop, odpravo neupravičenih omejitev za stroke in poklice ter s
             povečanjem pristojnosti organov za konkurenco; pospeši sprejetje manjkajočega
             „horizontalnega zakona“ za izvajanje direktive o storitvah.

     V Bruslju,

                                                      Za Svet
                                                      Predsednik

     6
            Predvideno v členu 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.

SL                                                       6                                           SL


title: Priporočilo Nadzornega organa EFTA št. 144/06/COL z dne 11. maja 2006 o zmanjšanju prisotnosti dioksinov, furanov in PCB v krmi in živilih

text:
               21.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 366/93

      PRIPOROČILO NADZORNEGA ORGANA EFTA

   št. 144/06/COL
   z dne 11. maja 2006
   o zmanjšanju prisotnosti dioksinov, furanov in PCB v krmi in živilih
   NADZORNI ORGAN EFTA –
   ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) ter zlasti člena 109 in Protokola 1 Sporazuma,
   ob upoštevanju Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča ter zlasti člena 5(2)(b) in Protokola 1 Sporazuma,
   ob upoštevanju akta iz točke 33 poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP (Direktiva 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi)
       (1), kakor je bil spremenjen in prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu,
   ob upoštevanju akta iz točke 54zn poglavja XII Priloge II k Sporazumu EGP (Uredba Komisije (ES) št. 466/2001 z dne 8. marca 2001 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih kontaminatov v živilih)
       (2), kakor je bil spremenjen in prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu,
   ob upoštevanju Odločbe Nadzornega organa EFTA št. 84/06/COL z dne 6. aprila 2006, s katerim se pristojnemu članu kolegija naroči, da sprejme Priporočilo, če je osnutek Priporočila v skladu z mnenjem Odbora za rastline in živalsko krmo Efte in Odbora za živila Efte,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               To priporočilo je del splošne strategije o zmanjšanju prisotnosti dioksinov, furanov in PCB v okolju, krmi in živilih. Njegov namen je priporočiti vrednosti za ukrepanje za krmo in živila.

               (2)

               Čeprav bi se morale s toksikološkega vidika vse vrednosti uporabljati za dioksine in dioksinom podobne PCB, so bile leta 2001 mejne vrednosti v živilih določene le za dioksine, ne pa za dioksinom podobne PCB, ker so bile za dioksinom podobne PCB glede na njihovo razširjenost takrat na voljo zelo omejene količine podatkov. Podobno so bile leta 2001 v aktu iz točke 33 poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP določene mejne vrednosti v krmi le za dioksine, ne pa za dioksinom podobne PCB (Direktiva 2002/32/ES).

               (3)

               V skladu z Uredbo (ES) št. 466/2001 bi Evropska komisija morala prvič pregledati določbe v zvezi z dioksini v živilih do konca leta 2004 glede na nove podatke o prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB, zlasti z namenom vključitve dioksinom podobnih PCB med vrednosti, ki jih je treba določiti. Akt iz točke 33 poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP. (Direktiva 2002/32/ES) vključuje podobno klavzulo o pregledu v zvezi z dioksini v krmi.

               (4)

               Zdaj je na voljo več podatkov o prisotnosti dioksinom podobnih PCB v krmi in živilih. Zato so bile določene mejne vrednosti za vsoto dioksinov in dioksinom podobnih PCB, izražene v ekvivalentih toksičnosti Svetovne zdravstvene organizacije (WHO), z uporabo WHO-TEF, saj je s toksikološkega stališča to najprimernejši pristop. Da se zagotovi nemoten prehod, je treba poleg na novo določenih vrednosti za vsoto dioksinov in dioksinom podobnih PCB v prehodnem obdobju uporabljati obstoječe mejne vrednosti za dioksine.

               (5)

               Na splošno je priznano, da morajo za aktivno zmanjšanje prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB v živilih in krmi mejne vrednosti spremljati ukrepi za spodbujanje proaktivnega pristopa, vključno z določitvijo vrednosti za ukrepanje za živila in krmo. Te vrednosti za ukrepanje so orodje, s katerim lahko pristojni organi in proizvajalci ugotovijo, v katerih primerih je ustrezno določiti vir kontaminacije in sprejeti ukrepe za njeno zmanjšanje ali odpravo. Ker so viri dioksinov in dioksinom podobnih PCB različni, je primerno, da se določijo ločene vrednosti za ukrepanje za dioksine in dioksinom podobne PCB.

               (6)

               Poleg tega je treba vrednosti za ukrepanje redno prilagajati v skladu z znižanjem prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB ter uveljavljati aktivni pristop za postopno znižanje njihove prisotnosti v krmi in živilih.

               (7)

               Sodelovanje držav Efte v programih na področju uporabe Priloge I k temu priporočilu bo treba oceniti glede na njihove izjeme iz poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP.

               (8)

               Ukrepi, predvideni s tem priporočilom, so v skladu z mnenjem Odbora za živila Efte in Odbora za rastline in živalsko krmo Efte, ki pomagata Nadzornemu organu EFTA –

         PRIPOROČA:

               (1)

               Da države Efte izvajajo, sorazmerno s svojo proizvodnjo, uporabo in porabo posamičnih krmil, krme in živil, naključno spremljanje prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB in, če je mogoče, PCB, ki niso podobni dioksinom, v krmilih, krmi in živilih.
               To spremljanje je treba izvajati v skladu s Priporočilom Nadzornega organa EFTA št. 3/05/COL z dne 19. januarja 2005 o spremljanju osnovnih vrednosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB-jev v krmi in Priporočilom Komisije 2004/705/ES z dne 11. oktobra 2004 o spremljanju ravni prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v živilih (3).

               (2)

               Da države Efte v primerih neizpolnjevanja določb akta iz točke 33 poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP (Direktiva 2002/32/ES) in Uredbe (ES) št. 466/2001 ter (na podlagi točke 3) v primerih, v katerih vrednosti dioksinov in/ali dioksinom podobnih PCB presegajo vrednosti za ukrepanje iz Priloge I k temu priporočilu v zvezi z živili in iz Priloge II k aktu iz točke 33 poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP (Direktiva 2002/32/ES) v zvezi s krmo in v sodelovanju s proizvajalci,

                           (a)

                           sprožijo preiskave za ugotavljanje vira kontaminacije,

                           (b)

                           sprejmejo ukrepe za zmanjšanje ali odpravo vira kontaminacije,

                           (c)

                           preverijo prisotnost PCB, ki niso podobni dioksinom.

               (3)

               Da države Efte, v katerih so osnovne vrednosti dioksina in dioksinom podobnih PCB še posebno visoke, določijo nacionalne vrednosti za ukrepanje za domačo proizvodnjo posamičnih krmil, krme in živil, ki bodo takšni, da se za približno 5 % rezultatov, dobljenih pri spremljanju iz točke 1, izvede preiskava za ugotavljanje vira kontaminacije.

               (4)

               Da države Efte obvestijo Nadzorni organ EFTA in druge države Efte o svojih ugotovitvah, rezultatih preiskav in ukrepih, ki jih sprejmejo za zmanjšanje ali odpravo vira kontaminacije.

               (5)

               Da države Efte najpozneje do 31. marca vsako leto pošljejo informacije iz točke 4 za živila ter kot del letnega poročila, ki ga je treba predložiti organu v skladu s členom 22(2) akta iz točke 31(a) poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP (Direktiva Sveta 95/53/ES z dne 25. oktobra 1995 o določitvi načel izvajanja uradnega nadzora na področju prehrane živali)
                   (4) , za krmo, razen če imajo informacije neposreden pomen za druge države EGP, tako da se v takšnih primerih posredujejo takoj. V skladu s členom 2(1) Protokola 1 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču Nadzorni organ EFTA posreduje te podatke Evropski komisiji.

      V Bruslju, 11. maja 2006.

            Za Nadzorni organ EFTA

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Član kolegija

         Niels FENGER

            Direktor

      (1)  UL L 140, 30.5.2002, str. 10. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2006/77/ES (UL L 271, 30.9.2006, str. 53).

      (2)  UL L 77, 16.3.2001, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 199/2006 (UL L 32, 4.2.2006, str. 34).

      (3)  UL L 321, 22.10.2004, str. 45.

      (4)  UL L 265, 8.11.1995, str. 17. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2001/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 234, 1.9.2001, str. 55).

      PRILOGA
      Dioksini (vsota polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD) in polikloriranih dibenzofuranov (PCDF), izraženih v toksičnih ekvivalentih Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorji ekvivalenta toksičnosti, 1997)) ter dioksinom podobni PCB (vsota polikloriranih bifenilov (PCB), izraženih v ekvivalentih toksičnosti Svetovne zdravstvene organizacije (WHO) z uporabo WHO-TEF (faktorji ekvivalenta toksičnosti, 1997)).

                  Živila

                  Vrednost za ukrepanje za dioksine + furane (WHO-TEKV) (1)

                  Vrednost za ukrepanje za dioksinom podobne PCB (WHO-TEKV) (1)

                  Meso in proizvodi iz mesa

                              —

                              prežvekovalcev (govedo, ovce)

                  1,5 pg/g maščobe (2)

                  1,0 pg/g maščobe (2)

                              —

                              perutnine in gojene divjadi

                              —

                              prašičev

                  1,5 pg/g maščobe (2)

                  1,5 pg/g maščobe (2)

                  Jetra in predelani proizvodi kopenskih živali

                  0,6 pg/g maščobe (2)

                  4,0 pg/g maščobe (2)

                  0,5 pg/g maščobe (2)

                  4,0 pg/g maščobe (2)

                  Meso mišic rib in ribiški proizvodi ter njihovi proizvodi, razen jegulj (3)
                      (4)

                  3,0 pg/g sveže teže

                  3,0 pg/g sveže teže

                  Meso mišic jegulj (Anguilla anguilla) in njihovi proizvodi (3)
                      (4)

                  3,0 pg/g sveže teže

                  6,0 pg/g sveže teže

                  Mleko in mlečni proizvodi, vključno z mlečno maščobo

                  2,0 pg/g maščobe (2)

                  2,0 pg/g maščobe (2)

                  Kokošja jajca in jajčni proizvodi

                  2,0 pg/g maščobe (2)

                  2,0 pg/g maščobe (2)

                  Olja in maščobe

                              —

                              Živalska maščoba

                              —

                              iz prežvekovalcev

                  1,5 pg/g maščobe

                  1,0 pg/g maščobe

                              —

                              iz perutnine in gojene divjadi

                  1,5 pg/g maščobe

                  1,5 pg/g maščobe

                              —

                              iz prašičev

                  0,6 pg/g maščobe

                  0,5 pg/g maščobe

                              —

                              mešane živalske maščobe

                  1,5 pg/g maščobe

                  0,75 pg/g maščobe

                              —

                              Rastlinska olja in masti

                  0,5 pg/g maščobe

                  0,5 pg/g maščobe

                              —

                              Olje morskih organizmov (olje iz trupov rib, olje ribjih jeter in olja drugih morskih organizmov za prehrano ljudi)

                  1,5 pg/g maščobe

                  6,0 pg/g maščobe

                  Sadje, zelenjava in žito

                  0,4 ng/kg proizvoda

                  0,2 ng/kg proizvoda

         (1)  Zgornje koncentracije: Zgornje koncentracije so izračunane ob predpostavki, da so vse vrednosti različnih sorodnih spojin, nižje od meje določanja, enake meji določanja.

         (2)  Vrednosti za ukrepanje se ne uporabljajo za živila, ki vsebujejo < 1 % maščobe.

         (3)  Če se ribe uživajo cele, velja vrednost za ukrepanje za celo ribo.

         (4)  Če je vrednost za ukrepanje presežena, v nekaterih primerih ni treba izvesti preiskave v zvezi z virom kontaminacije, ker so na nekaterih področjih osnovne vrednosti za nekatere vrste rib blizu vrednosti za ukrepanje ali jo presegajo. Vseeno je primerno, da se, če je vrednost za ukrepanje presežena, navedejo vse informacije, kot so čas vzorčenja, geografsko poreklo, vrste rib, glede na prihodnje ukrepe v zvezi s prisotnostjo dioksinov in dioksinom podobnih spojin v ribah in ribiških proizvodih.


title: Priporočilo Komisije z dne 30. maja 2008 o ukrepih za zmanjšanje tveganja za snovi: benzil butil ftalat (BBP), 2-furaldehid (furfural), perborova kislina, natrijeva sol (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2328) (Besedilo velja za EGP)

text:
               14.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 156/24

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 30. maja 2008
   o ukrepih za zmanjšanje tveganja za snovi: benzil butil ftalat (BBP), 2-furaldehid (furfural), perborova kislina, natrijeva sol
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2008) 2328)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2008/447/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 793/93 z dne 23. marca 1993 o oceni in nadzoru tveganja, ki ga predstavljajo obstoječe snovi (1), in zlasti člena 11(2) Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V Uredbi (EGS) št. 793/93 so bile naslednje snovi opredeljene kot prednostne snovi za oceno v skladu z uredbama Komisije (ES) št. 2268/95 (2) in (ES) št. 143/97 (3) v tem zaporedju o drugem in tretjem seznamu prednostnih snovi, kot določa Uredba (EGS) št. 793/93:

                           —

                           benzil butil ftalat (BBP),

                           —

                           2-furaldehid (furfural),

                           —

                           perborova kislina, natrijeva sol.

                     Države članice poročevalke, imenovane v skladu z navedenimi uredbami, so v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1488/94 z dne 28. junija 1994 o določitvi načel za ocenjevanje tveganja, ki ga obstoječe snovi predstavljajo za ljudi in okolje v skladu z Uredbo Sveta (EGS) št. 793/93 (4), za navedene snovi dokončale ocenjevanje tveganja za ljudi in okolje ter predlagale strategijo za omejitev tveganja.

               (2)

               Opravljena so bila posvetovanja z Znanstvenim odborom za strupenost, strupenost za ekosisteme in okolje (SCTEE) ter Znanstvenim odborom za zdravstvena in okoljska tveganja (SCHER), ki sta o ocenah tveganja, ki so jih pripravile poročevalke, izdala svoja mnenja. Mnenja so objavljena na spletni strani znanstvenih odborov.

               (3)

               Rezultati ocene tveganja in nadaljnji rezultati strategij za omejitev tveganja so navedeni v ustreznem sporočilu Komisije (5).

               (4)

               Na podlagi navedene ocene je primerno priporočiti nekatere ukrepe za zmanjšanje tveganja za nekatere snovi.

               (5)

               Pri priporočenih ukrepih za zmanjšanje tveganja za delavce je treba upoštevati predpise za varstvo delavcev, saj ti zagotavljajo ustrezen in zadosten okvir za omejitev tveganja zaradi zadevnih snovi.

               (6)

               Ukrepi za zmanjšanje tveganja, predvideni s tem priporočilom, so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega na podlagi člena 15(1) Uredbe (EGS) št. 793/93 –

         PRIPOROČA:
   ODDELEK 1
   BENZIL BUTIL FTALAT (BBP)

      (Št. CAS 85-68-7; št. EINECS 201-622-7)

   Ukrepi za zmanjšanje tveganja za okolje (1, 2)

               1.

               Po potrebi morajo nadzorovanje krajevnih emisij BBP v okolje urejati nacionalni predpisi, da se onemogoči nastanek tveganja za okolje.

               2.

               Zadevne države članice morajo za povodja, kjer lahko emisije BBP pomenijo tveganje, določiti okoljske standarde kakovosti („EQS“), nacionalne ukrepe za zmanjšanje onesnaženja za dosego navedenih EQS leta 2015 pa je treba v skladu z določbami Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2000/60/ES (6) (okvirne direktive o vodah) vključiti v načrte upravljanja povodja.

         ODDELEK 2
   2-FURALDEHID (FURFURAL)

      (Št. CAS 98-01-1; št. EINECS 202-627-7)

   Ukrepi za zmanjšanje tveganja za okolje (3, 4, 5, 6)

               3.

               V oceni tveganja so ugotovljeni tudi drugi viri emisij furfurala poleg tistih, katerih vir je proizvedena ali uvožena kemikalija (npr. večje onesnaženje zaradi postopkov pridobivanja celuloze s sulfitom, ki se uporabljajo v celulozni in papirni industriji). Glede potrebe po dodatnem obvladovanju tveganja je najprimernejše presojati na podlagi Direktive 2008/1/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7) in Direktive 2000/60/ES ter ob uporabi informacij iz izčrpnega poročila o oceni tveganja.

               4.

               Pristojni organi zadevnih držav članic morajo v dovoljenjih, izdanih na podlagi Direktive 2008/1/ES, določiti pogoje, mejne vrednosti emisij ali enakovredne parametre ali tehnične ukrepe za furfural, da bi zadevni obrati delovali v skladu z najboljšimi razpoložljivimi tehnologijami (v nadaljnjem besedilu „BAT“), pri čemer se upoštevajo tehnične lastnosti posameznega obrata, njegova umestitev v prostoru in krajevne razmere v okolju.

               5.

               Države članice morajo skrbno nadzorovati uporabo BAT za furfural in v okviru izmenjave informacij o BAT Komisiji sporočiti vsako pomembno novost.

               6.

               Po potrebi morajo nadzorovanje krajevnih emisij furfurala v okolje urejati nacionalni predpisi, da se onemogoči nastanek tveganja za okolje.

         ODDELEK 3
   PERBOROVA KISLINA, NATRIJEVA SOL

      (Št. CAS 11138-47-9; št. EINECS 234-390-0)

   Ukrepi za zmanjšanje tveganja za delavce (7)

               7.

               Delodajalci, ki uporabljajo natrijeve perborate, morajo upoštevati posebna navodila, pripravljena za posamezne panoge na nacionalni ravni, ki temeljijo na praktičnih nezavezujočih smernicah, ki jih sestavi Komisija, kot je določeno v členu 12(2) Direktive Sveta 98/24/ES (8).

         ODDELEK 4
   NASLOVNIKI

               8.

               To priporočilo je naslovljeno na vse panoge, ki uvažajo, proizvajajo, prevažajo ali skladiščijo navedene snovi, ki jih formulirajo v pripravke ali drugače predelujejo, ki jih uporabljajo, odstranjujejo ali ponovno pridobivajo s predelavo odpadnih snovi, in na države članice.

      V Bruslju, 30. maja 2008

            Za Komisijo

         Stavros DIMAS

            Član Komisije

      (1)  UL L 84, 5.4.1993, str. 1.

      (2)  UL L 231, 28.9.1995, str. 18.

      (3)  UL L 25, 28.1.1997, str. 13.

      (4)  UL L 161, 29.6.1994, str. 3.

      (5)  UL C 149, 14.6.2008, str. 14.

      (6)  UL L 327, 22.12.2000, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2008/32/ES (UL L 81, 20.3.2008, str. 60).

      (7)  UL L 24, 29.1.2008, str. 8.

      (8)  UL L 131, 5.5.1998, str. 11. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2007/30/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 165, 27.6.2007, str. 21).


title: Priporočilo Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 24. junija 2016 o spremembi Priporočila ESRB/2015/2 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti (ESRB/2016/4)

text:
               10.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 290/1

         PRIPOROČILO EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA
   z dne 24. junija 2016
   o spremembi Priporočila ESRB/2015/2 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti
   (ESRB/2016/4)
   (2016/C 290/01)
   SPLOŠNI ODBOR EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (1) ter zlasti člena 3 in členov 16 do 18 Uredbe,
   ob upoštevanju Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (2) ter zlasti člena 134(4) Direktive,
   ob upoštevanju Sklepa ESRB/2011/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 20. januarja 2011 o sprejetju Poslovnika Evropskega odbora za sistemska tveganja (3) ter zlasti člena 15(3)(e) in členov 18 do 20 Sklepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Za zagotavljanje učinkovitosti in doslednosti makrobonitetne politike morajo oblikovalci politike ustrezno upoštevati čezmejne učinke ukrepov makrobonitetne politike, ki jih sprejmejo posamezne države članice, in po potrebi sprejeti primerne vzajemne ukrepe makrobonitetne politike za njihovo obravnavo.

               (2)

               Okvir za prostovoljno vzajemnost ukrepov makrobonitetne politike, določen v Priporočilu ESRB/2015/2 Evropskega odbora za sistemska tveganja (4), bi moral zagotoviti, da se za vse ukrepe makrobonitetne politike, ki temeljijo na izpostavljenosti in se aktivirajo v eni državi članici, zagotovi vzajemnost v drugih državah članicah.

               (3)

               Kot odziv na zahtevo centralne banke Eesti Pank v skladu s členom 134(4) Direktive 2013/36/EU za vzajemnost stopnje blažilnika sistemskih tveganj v višini 1 %, ki se uporablja za domače izpostavljenosti vseh kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v Estoniji, je splošni odbor Evropskega odbora za sistemska tveganja (ESRB) odločil, da estonski ukrep uvrsti na seznam ukrepov makrobonitetne politike, za katere se priporoča zagotovitev vzajemnosti v skladu s Priporočilom ESRB/2015/2.

               (4)

               Zato je treba Priporočilo ESRB/2015/2 ustrezno spremeniti –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   ODDELEK 1

      SPREMEMBI

   Priporočilo ESRB/2015/2 se spremeni:

               1.

               v oddelku 1 se podpriporočilo C(1) nadomesti z naslednjim:

                           „1.

                           Ustreznim organom se priporoča, da zagotovijo vzajemnost ukrepov makrobonitetne politike, ki jih sprejmejo drugi ustrezni organi in jih ESRB priporoča za vzajemnost. Priporoča se zagotovitev vzajemnosti naslednjih ukrepov, kakor so podrobneje opisani v Prilogi:
                           Belgija:

                                       —

                                       pribitek k uteži tveganja v višini pet odstotnih točk, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 za izpostavljenosti kreditnih institucij, ki uporabljajo pristop na osnovi notranjih bonitetnih ocen, iz naslova belgijskih hipotekarnih kreditov;

                                 Estonija:

                                       —

                                       stopnja blažilnika sistemskih tveganj v višini enega odstotka, ki se uporablja v skladu s členom 133 Direktive 2013/36/EU za domače izpostavljenosti vseh kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v Estoniji.“;

               2.

               v Prilogi se doda naslednje:
               „Estonija

                     Stopnja blažilnika sistemskih tveganj v višini enega odstotka, ki se uporablja v skladu s členom 133 Direktive 2013/36/EU za domače izpostavljenost vseh kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v Estoniji

               I.   Opis ukrepa

                           1.

                           Estonski ukrep pomeni stopnjo blažilnika sistemskih tveganj v višini enega odstotka, ki se uporablja v skladu s členom 133 Direktive 2013/36/EU za domače izpostavljenosti vseh kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v Estoniji.

                     II.   Vzajemnost

                           2.

                           V primerih, ko so države članice izvedle člen 134 Direktive 2013/36/EU v nacionalni zakonodaji, se ustreznim organom priporoča, da zagotovijo vzajemnost estonskega ukrepa v zvezi z izpostavljenostmi, ki se nahajajo v Estoniji in so izpostavljenosti institucij, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, v skladu s členom 134(1) Direktive 2013/36/EU. Za namene tega odstavka se uporablja rok, določen v podpriporočilu C(3).

                           3.

                           V primerih, ko države članice niso izvedle člena 134 Direktive 2013/36/EU v nacionalni zakonodaji, se ustreznim organom priporoča, da zagotovijo vzajemnost estonskega ukrepa v zvezi z izpostavljenostmi, ki se nahajajo v Estoniji in so izpostavljenosti institucij, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, v skladu s podpriporočilom C(2). Ustreznim organom se priporoča, da enakovreden ukrep sprejmejo v šestih mesecih.“

      V Frankfurtu na Majni, 24. junija 2016

            Predsednik ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 331, 15.12.2010, str. 1.

      (2)  UL L 176, 27.6.2013, str. 338.

      (3)  UL C 58, 24.2.2011, str. 4.

      (4)  Priporočilo ESRB/2015/2 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 15. decembra 2015 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti (UL C 97, 12.3.2016, str. 9).