title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Grčije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Grčije za leto 2020 2020/C 282/08

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/46

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Grčije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Grčije za leto 2020
      (2020/C 282/08)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Grčija opredeljena kot ena od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela še priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Grčijo za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem sta bila ocenjena napredek Grčije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), in napredek Grčije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda na podlagi člena 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Grčiji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja. Ugotovljena neravnotežja so zlasti povezana z visokim javnim dolgom, visokim deležem nedonosnih posojil v bilancah stanja bank in zunanjim sektorjem, in sicer v razmerah še vedno nizke potencialne rasti ter visoke brezposelnosti.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Grčija se spodbuja, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi različnih vzorcev specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po grških regijah, zlasti na območjih, ki se izrazito opirajo na turizem in, bolj splošno, na osebno poslovanje s potrošniki. To pomeni znatno tveganje za poglobitev regionalnih in teritorialnih razlik znotraj Grčije, obenem pa, da postane že opaženi trend poglabljanja razlik med glavnim mestom ter zlasti otoškimi in gorskimi regijami, ki se je v letih finančne krize še okrepilo, še bolj izrazit. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Grčija je 30. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Grčijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga.

                  (12)

                  V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 1,5 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 na primanjkljaj v višini 4,7 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 0,2 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 176,6 % BDP v letu 2019 povečal na 188,8 % v letu 2020, nato pa zopet upadel na 176,8 % v letu 2021. Pri proračunskih projekcijah so upoštevana tveganja, in sicer tekoče pravdne zadeve ter obveznosti javne službe. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (13)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Grčija v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 5,4 % BDP. Ti ukrepi vključujejo začasno ekonomsko podporo za zaposlene, samozaposlene, posamezna podjetja in nekatere svobodne poklice, ki jih je prizadela pandemija, plačilo vračljivih predplačil podjetjem z zmanjšanim prometom, plačilo prispevkov za socialno varnost za zaposlene, katerih pogodbe o zaposlitvi so bile začasno prekinjene, odlog plačila davkov in prispevkov za socialno varnost, vključno s shemami obročnega odplačevanja davkov, za vsaj tri mesece za vsa podjetja, samozaposlene in zaposlene, ki jih je prizadela pandemija COVID-19, subvencioniranje obresti za posojila malim in srednjim podjetjem (MSP) ter višje odhodke za zdravstveno varstvo. Poleg tega je Grčija napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali k zagotavljanju likvidnostne podpore podjetjem. Ti ukrepi vključujejo zagotavljanje zavarovanja z denarnimi sredstvi prek grške razvojne banke, da se podpre bančno kreditiranje. Sicer pa so v spomladanski napovedi Komisije 2020 vsi odlogi plačila davkov prav tako obravnavani kot likvidnostni ukrepi brez negativnega proračunskega učinka v letu 2020. Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Grčija, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (14)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Grčije v letu 2020 znašal 6,4 % BDP, v letu 2021 pa 2,1 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi dosegel 196,4 % BDP v letu 2020 in 182,6 % v letu 2021.

                  (15)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker Grčija v letu 2019 ni izpolnjevala pravila glede dolga in ker naj bi v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da je merilo glede dolga, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, izpolnjeno, merilo glede primanjkljaja pa ne.

                  (16)

                  Kar zadeva pandemijo COVID-19, se zdi, da je Grčija učinkovito ukrepala s pravočasnim odzivom in izvrševanjem omejitev, saj je bilo število potrjenih okužb doslej precej nizko. Vendar se pričakuje, da bo gospodarski učinek krize zaradi COVID-19 resen, saj je Grčija v primerjavi z drugimi državami članicami močno odvisna od sektorja turizma in prometnega sektorja. V sektorju turizma bi lahko Grčija izgubila velik delež prejemkov v primerjavi z letom 2019. Turizem je najpomembnejša izvozna storitev v grškem gospodarstvu in predstavlja 45 % izvoza storitev. Poleg tega se pričakuje, da bo tudi na sektor pomorskega prevoza, ki predstavlja 40 % izvoza storitev, vplivalo zmanjšanje povpraševanja, saj se svetovna trgovina zaradi pandemije upočasnjuje. Zaradi ukrepov omejitve gibanja, nižjih razpoložljivih dohodkov in povečane brezposelnosti se pričakuje, da se bo domače povpraševanje znatno zmanjšalo.

                  (17)

                  Ob izbruhu COVID-19 je Grčija aktivirala nacionalni načrt za pandemijo in hitro sprejela vrsto povsem novih ukrepov, ki vključujejo strogo karanteno in fizično distanciranje, zlasti za tiste, za katere se sumi, da so bili v stiku z okuženimi. Organi so sprejeli širok nabor ukrepov za ublažitev ekonomskega in socialnega učinka v vrednosti do 10,5 % BDP v letu 2020. Ukrepi zajemajo fiskalne ukrepe v višini 5 % BDP z neto proračunskim učinkom v višini 3,7 % BDP ter začasne odloge plačila davkov in zavarovanje z denarnimi sredstvi za komercialne banke, ki bi lahko zagotovile do 3,6 % BDP dodatnih novih posojil, v višini dodatnega 1,9 % BDP. Javni zdravstveni sektor je prejel enkratno injekcijo v višini 273 milijonov EUR, ki bo krila na primer zaposlitev 2 000 dodatnih uslužbencev v zdravstvenem sektorju, nakup zdravstvene opreme in materiala ter okrepitev presejanja.

                  (18)

                  Za nadaljnje obvladovanje pandemije COVID-19 je treba izboljšati zmogljivost, dostopnost in odpornost zdravstvenega sistema. Neposredna plačila za zasebne zdravstvene storitve in neformalna plačila, ki so tesno povezana z neučinkovitim upravljanjem bolnišnic, so še vedno visoka. To vodi v neenakosti. Dostop do zdravstvenih storitev še vedno predstavlja problem, neizpolnjene potrebe po zdravstveni oskrbi (po lastnem poročanju) so med najvišjimi v Uniji, obstajajo pa tudi velike razlike glede na dohodkovne skupine in zaposlitveni status. V zvezi z doplačili ni bila izvedena zadostna ocena materialnega položaja, zato da bi zaščitili ranljive skupine. Razmere poslabšuje prevelika ponudba in s tem prekomerna poraba pogosto pretirano dragih zdravil. V ta namen Grčija izvaja ambiciozno reformo primarnega zdravstvenega varstva, s katero želi kratkoročno zagotoviti dostop do kakovostnih osnovnih storitev, dolgoročno pa celovit sistem na osnovi nadzorne vloge splošnih zdravnikov za celotno prebivalstvo. Prve informacije kažejo, da je to ključnega pomena za zaščito državljanov in omejevanje širjenja virusa, saj zagotavlja, da je za zdravljenje bolnikov v skladu z njihovimi potrebami mogoče mobilizirati polno zmogljivost sistema. Trajnostne rešitve za zdravstvene izdatke še ni, saj je vzdržnost javnih financ v glavnem zagotovljena s sistemom vračanja sredstev, ki je zaradi nezadostnih strukturnih ukrepov vedno bolj pod pritiskom. Kljub nekaterim spodbudnim ukrepom, ki so bili sprejeti pred kratkim, je centralizirano javno naročanje še vedno šibko. Javna poraba za zdravje je bila leta 2018 pod povprečjem Unije, tudi vključno z vrednostjo vrnjenih sredstev, ki so znašala približno dodaten 1 % BDP. Za izboljšanje učinkovitosti, dostopnosti in splošne odpornosti zdravstvenega sistema so potrebni večja učinkovitost in dodatna finančna sredstva.

                  (19)

                  Potrebni so ukrepi za ublažitev učinka krize zaradi COVID-19 na delavce in podjetja. Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 19,9 %, leta 2021 pa ponovno znižala na 16,8 %. Grčija je že uvedla začasno shemo, ki znižuje stroške dela za podjetja, katerih poslovanje je bilo začasno prekinjeno ali hudo prizadeto, hkrati pa ščiti pogodbe o zaposlitvi in zagotavlja dohodkovno podporo prizadetim delavcem. Vendar bi izvajanje celovite sheme skrajšanega delovnega časa omogočalo bolj trajnostno in prožno rešitev, organi pa že ukrepajo v tej smeri, saj so sprejeli shemo podpore zaposlovanju SYN-ERGASIA, ki se bo izvajala od 15. junija do 15. oktobra 2020. Takšna shema bi podjetjem omogočila zmanjšanje števila delovnih ur na prilagojen način, ki bi ustrezal ravni omejitve njihove dejavnosti, hkrati pa ohranil delovanje panog in preprečil, da bi začasna odpuščanja postala stalna. Razširitev prožnih ureditev dela, kot je delo na daljavo, ki so bila doslej v Grčiji v primerjavi z drugimi državami članicami omejena, bi prav tako pripomogla k ohranjanju gospodarske aktivnosti in delovnih mest v času omejitve gibanja in fizičnega distanciranja.

                  (20)

                  Kriza zaradi COVID-19 bi lahko še dodatno poslabšala socialni položaj velikih delov prebivalstva in povečala dohodkovno neenakost. Pred izbruhom pandemije je bil delež grškega prebivalstva, ki mu je grozila revščina ali socialna izključenost, še vedno med najvišjimi v Uniji, pri čemer so bili otroci in delovno aktivni ljudje izpostavljeni večjemu tveganju kot starejši. Zaskrbljujoči so tudi revščina zaposlenih, dostop do cenovno ugodnih stanovanj in energijska revščina. Za ublažitev učinka krize bo ključnega pomena zagotavljanje ustreznega nadomestila dohodka za vse prizadete delavce in samozaposlene, vključno s tistimi, ki se soočajo z vrzelmi v dostopu do socialne zaščite. Prav tako bo pomembna podpora najbolj ranljivim ljudem, tudi neaktivnim in neprijavljenim delavcem, s krepitvijo mrež socialne varnosti. Ker se bo na osnovne varnostne mreže verjetno zanašalo večje število ljudi, bo treba izboljšati ustreznost minimalne dohodkovne podpore. Potreben je celovit dostop do socialnih storitev za najbolj ogrožene in ranljive skupine, vključno z invalidi, begunci in prosilci za azil. Poleg tega storitve dolgotrajne oskrbe niso dovolj razvite. Grčija bi morala dodatno spodbujati tudi dostop do cenovno dostopnih stanovanj, zlasti za gospodinjstva, ki jim grozi revščina, na primer z uvedbo sheme za pomoč ranljivim lastnikom stanovanj s hipoteko.

                  (21)

                  Kriza zaradi COVID-19 je ustavila pozitiven razvoj na trgu dela, opažen v zadnjih letih, brezposelnost pa spet narašča. Da bi Grčija podprla stabilno okrevanje zaposlovanja v obdobju po krizi, mora dokončati reforme za povečanje učinkovitosti politik za spodbujanje zaposlovanja, zlasti programov usposabljanja. Ključnega pomena bo povečanje zmogljivosti javne službe za zaposlovanje v smislu zagotavljanja stalne in individualizirane podpore iskalcem zaposlitve. Grčija mora posebno pozornost nameniti mladim in ženskam, ki so bolj prizadeti zaradi pomanjkanja zaposlitvenih možnosti. Prav tako bi bilo možno s spodbujanjem dejavnega in smiselnega vključevanja socialnih partnerjev v oblikovanje politik, tudi v pripravo in izvajanje ukrepov za obravnavo posledic krize zaradi COVID-19, izboljšati socialni dialog. Vlada bi morala prizadevanja usmeriti v izboljšanje osnovnih znanj in spretnosti za vse, tudi digitalnih. Nujno bo treba obravnavati slabe rezultate izobraževanja, nadgraditi poklicno izobraževanje in usposabljanje ter okrepiti izobraževanje odraslih. Da bi zmanjšali neskladja v znanju in spretnostih ter pospešili okrevanje trga dela, je bistveno, da se izboljšata kakovost izobraževanja in usposabljanja ter njuna ustreznost za trg dela.

                  (22)

                  Od samega začetka je bila upravičeno prednostna naloga vlade v odzivu na izbruh COVID-19 zagotavljanje trajnostne likvidnostne podpore, tudi obratnega kapitala, prizadetim podjetjem, predvsem MSP in mikropodjetjem, in sicer zlasti v obliki posojil in jamstev. Na podlagi začasnega okvira državne pomoči je Grčija uvedla tri sheme za povečanje kapitalske likvidnosti podjetij, in sicer: (i) shemo za kritje vračljivih predplačil; (ii) shemo zavarovanja z denarnimi sredstvi za kritje bančnih posojil in (iii) shemo subvencioniranja obresti za kratkoročna posojila. Pomembno je, da v tem procesu bančni sektor ob podpori organov na podlagi ustrezne ocene kreditnega tveganja in preudarnih kreditnih standardov izpolnjuje svojo posredniško vlogo pri ohranjanju potrebnega kreditnega toka, hkrati pa natančno poroča o morebitnem poslabšanju kakovosti sredstev. Podpiranje zmogljivosti bančnega sektorja, da preživetja sposobnim posojilojemalcem, ki jih je prizadela kriza, ponudi vzdržne rešitve za prestrukturiranje dolga, bo ključnega pomena za zaščito kakovosti sredstev in za hkratno spodbujanje gospodarskega okrevanja.

                  (23)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Povečanje naložb za spodbujanje rasti v prednostnih sektorjih bo zelo pomembno za podporo dolgoročne rasti in zmanjšanje regionalnih razlik. Javne naložbe so bile v letu 2019 za več kot 1 % BDP nižje od načrtovanih in tudi v prejšnjih letih je bilo podobno. Organi so to trajno nezadostno izvrševanje začeli reševati z vzpostavitvijo „nacionalnega razvojnega programa“ za okrepitev pravil, ki urejajo razvoj, upravljanje, financiranje in izvajanje podprtih projektov, ter akcijskega načrta za izboljšanje napovedovanja in spremljanja javnih naložb. Glede na pomembno vlogo, ki jo bodo imele javne naložbe pri ponovnem zagonu gospodarstva po izbruhu krize zaradi COVID-19, je ključno, da se odpravijo vse preostale upravne ovire in vzpostavi nabor novih projektov. Javne naložbe bi se lahko dodatno izboljšale in pospešile z vzpostavitvijo posebnega instrumenta za pripravo projektov. Učinkovitejše izvajanje javnih naložb bi zaradi multiplikacijskega učinka dodatno spodbudilo rast. Grčiji bi lahko koristilo tudi učinkovitejše in bolj trajnostno javno naročanje kot sestavni del prizadevanj za izboljšanje in racionalizacijo javnofinančnih odhodkov ter za zagotavljanje konkurenčnega poslovnega okolja. V ta namen bi bilo treba z ustreznimi zakonodajnimi in upravnimi ukrepi odpraviti ugotovljene pomanjkljivosti, kot so neupravičene, pretirano nizke ponudbe, ki so stalen pojav.

                  (24)

                  Za oživitev grškega gospodarstva bo obenem treba odpraviti nekatere dolgoročne pomanjkljivosti in izkoristiti morebitne prihodnje priložnosti. Med sektorji z znatnimi naložbenimi potrebami so promet in logistika, kjer je nujna zlasti podpora za železnice, varnost v cestnem prometu in nadgradnjo intermodalnih vozlišč, pa tudi ravnanje s trdnimi odpadki in z odpadno komunalno vodo, kjer so potrebne okoljsko trajnostne naložbe. Za preoblikovanje Grčije v podnebno nevtralno gospodarstvo bodo potrebne tudi obsežne zasebne in javne naložbe v daljšem obdobju. Načrtovane naložbe, na primer projekti majhnega obsega v zvezi z energijsko učinkovitostjo, prenovo stavb in energijo iz obnovljivih virov, bi se lahko izvajale prednostno in prispevale k okrevanju gospodarstva po krizi zaradi COVID-19. Za pripravljalno delo v zvezi s srednjeročnimi ukrepi okrevanja so lahko koristne naložbe, predvidene v okviru nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov posameznih držav članic, seznamov projektov skupnega interesa in načrtov za razvoj infrastrukture. Povezane naložbe bi lahko vključevale čezmejne povezave za uvoz in izvoz energije med sosednjimi državami članicami, da bi zagotovili trajnostno oskrbo z energijo za ljudi in podjetja v Grčiji, ter ukrepe, s katerimi bi zagotovili pravičen prehod za regije, ki jih bo ambiciozni načrt Grčije, da opusti proizvodnjo energije iz lignita, najbolj prizadel. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Grčiji lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Grčiji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (25)

                  Kljub napredku, doseženemu v prejšnjih letih, mora Grčija pospešiti svoja prizadevanja za izboljšanje svoje digitalne uspešnosti, vključno z uporabo digitalnih orodij in storitev v javni upravi, pravosodnem sistemu in podjetjih. Ohranjanje zagona in pridobitev, doseženih z uvedbo številnih digitalnih storitev od izbruha COVID-19, bo še posebej pomembno za javno upravo in fazo okrevanja. Strateški pristop k pospeševanju uporabe digitalnih tehnologij v vseh gospodarskih sektorjih, tudi v javni upravi, in interoperabilnost različnih informacijskih sistemov, zlasti podatkovne zbirke za nadzor trga, bi pomagala premostiti vrzel v produktivnosti v primerjavi z državami članicami, katerih valuta je euro, in bi zmanjšala upravno breme. Prednostna naloga je tudi izboljšanje razpoložljivosti zelo visokozmogljivih omrežij in uporabe zelo hitrega interneta. Kar zadeva digitalne spretnosti in znanja, je Grčija še vedno pod povprečjem Unije, saj je leta 2019 imelo vsaj osnovne digitalne spretnosti in znanja komaj 51 % ljudi, starih od 16 do 74 let, medtem ko je povprečje v Uniji znašalo 58 %. Digitalno izpopolnjevanje bo vsem v Grčiji omogočilo enak dostop do e-storitev, podjetjem pomagalo pri učinkoviti uporabi dela na daljavo in vsem učencem omogočilo, da v šoli, na univerzi ali pri izobraževanju odraslih v celoti sodelujejo pri učenju na daljavo. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti ljudem iz prikrajšanih okolij, tudi beguncem in prosilcem za azil, ter tistim, ki živijo na odmaknjenih in podeželskih območjih.

                  (26)

                  Po uspešnem zaključku programa finančne pomoči v okviru evropskega mehanizma za stabilnost leta 2018 je bil za Grčijo uveden okrepljeni nadzor v skladu z Uredbo (EU) št. 472/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (7). Z uvedbo okrepljenega nadzora za Grčijo na podlagi izvedbenih sklepov Komisije (EU) 2018/1192 (8) in (EU) 2019/338 (9) se priznava dejstvo, da mora Grčija srednjeročno še naprej sprejemati ukrepe za obravnavo potencialnih vzrokov makroekonomskih neravnotežij, hkrati pa izvajati strukturne reforme, ki bodo pripomogle k trdni in trajnostni gospodarski rasti. Grčija se je v Euroskupini 22. junija 2018 zavezala, da bo še naprej izvajala vse ključne reforme, sprejete v okviru programa, dokler ne bodo v celoti zaključene. Prav tako se je zavezala, da bo izvedla posebne ukrepe na področju fiskalnih in fiskalno-strukturnih politik, socialne varnosti, finančne stabilnosti, trgov dela in proizvodnih trgov, privatizacije, delovanja pravosodnega sistema, javne uprave in boja proti korupciji. Te strukturne reforme so vedno bolj pomembne z vidika prizadevanj Grčije za ponoven zagon njenega gospodarstva. Uspešno izvajanje in dokončanje teh reform naj bi znatno pripomogla k srednje- in dolgoročni podpori rasti Grčije. Grčija mora vsako četrtletje poročati o napredku pri izpolnjevanju svojih zavez v okviru okrepljenega nadzora, pri čemer je lahko pozitivno poročilo vsake pol leta izhodišče za uvedbo ukrepov za odpis dolga v višini 0,7 % BDP na leto. Aprila 2019 je Euroskupina potrdila sprostitev prve tranše s politikami pogojenih dolžniških ukrepov v vrednosti 970 milijonov EUR, decembra 2019 pa sprostitev druge takšne tranše v vrednosti 767 milijonov EUR. Šesto poročilo o okrepljenem nadzoru, v katerem je bil ocenjen napredek Grčije pri izpolnjevanju njenih zavez, je bilo objavljeno 20. maja 2020.

                  (27)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (28)

                  V sedanjih razmerah je zlasti ključnega pomena ohraniti osredotočenost na reorganizacijo bank, da se zaščiti finančna stabilnost in sprosti zmogljivost bančnega sektorja za financiranje gospodarskega okrevanja. Bančni sektor je postal odpornejši, kar je septembra 2019 privedlo do odprave kapitalskih kontrol, vendar ostajajo preostala tveganja in izzivi znatni. Ti vključujejo še vedno velik obseg nedonosnih posojil, kapitalski položaj, ki je sicer v skladu s kapitalskimi zahtevami, a se srednjeročno sooča z vedno večjim povpraševanjem po kapitalu, in nizko donosnost, ki je odvisna od rasti posojil. Posledično so grške banke zaradi pandemije COVID-19 še posebej izpostavljene tveganju povečanja stroškov financiranja in ponovnega poslabšanja kakovosti sredstev. Spodbujanje neprekinjenega delovanja sekundarnega trga za nedonosna posojila, vzporedno z novimi posojili in uspešnimi dolgoročnimi prestrukturiranji posojil v skladu s preudarnimi kreditnimi standardi, ima lahko ključno vlogo pri doseganju dvojnega cilja, tj. zmanjšanja učinka izbruha na kakovost sredstev in hkrati obravnavanje zapuščine nedonosnih posojil. Izvajanje reforme pravnega okvira, s katerim je omogočeno, da se pri posojilojemalcih, ki so v zaostanku s plačili, neomejeno uveljavljajo pravice iz zavarovanja, je lahko bistven korak v to smer.

                  (29)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih in zaposlitvenih politik v Uniji, to usklajevanje pa lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Grčija prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (30)

                  Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic pandemije COVID-19. Grčija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje iz leta 2020 in usklajene s politikami drugih držav članic, katerih valuta je euro, ter ob tem upoštevati politične smernice Euroskupine.

                  (31)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Grčije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Grčijo v letu 2019. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike v Grčiji, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (32)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje (10) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

                  (33)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Priporočila za posamezne države iz leta 2020 upoštevajo potrebo po spoprijemanju s pandemijo COVID-19 in spodbujanju okrevanja gospodarstva kot prvi korak, ki je potreben, da se omogoči prilagoditev neravnotežij. Priporočila za posamezne države iz leta 2020, ki neposredno obravnavajo makroekonomska neravnotežja, ki jih je Komisija opredelila na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011, so izražena v priporočilih 1, 2, 3 in 4 spodaj –

            PRIPOROČA, da Grčija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Okrepi odpornost zdravstvenega sistema ter zagotovi ustrezen in enak dostop do zdravstva;

                  2.

                  ublaži učinke krize zaradi COVID-19 na zaposlitvenem in socialnem področju, tudi z izvajanem ukrepov, kot so sheme skrajšanega delovnega časa in zagotavljanje učinkovite aktivacijske podpore;

                  3.

                  hitro uvede ukrepe za zagotavljanje likvidnosti in stalnega kreditnega toka ter drugega financiranja gospodarstva, pri čemer se osredotoči zlasti na MSP, ki jih je kriza najbolj prizadela. Da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev gospodarskega okrevanja. Usmeri naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na varen in trajnosten promet in logistiko, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, okoljsko infrastrukturo in visoko zmogljive digitalno infrastrukturo ter znanja in spretnosti. Izboljša učinkovitost in digitalizacijo javne uprave ter spodbuja digitalno preobrazbo podjetij;

                  4.

                  po postopni odpravi omejitev, uvedenih zaradi izbruha COVID-19, nadaljuje in dokonča reforme v skladu z zavezami za obdobje po izteku programa, danimi v Euroskupini 22. junija 2018, za ponovno oživitev trajnostnega gospodarskega okrevanja.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 42.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  Uredba (EU) št. 472/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o okrepitvi gospodarskega in proračunskega nadzora v državah članicah euroobmočja, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo (UL L 140, 27.5.2013, str. 1).

         (8)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2018/1192 z dne 11. julija 2018 o uvedbi okrepljenega nadzora za Grčijo (UL L 211, 22.8.2018, str. 1).

         (9)  Izvedbeni sklep Komisije (EU) 2019/338 z dne 20. februarja 2019 o podaljšanju okrepljenega nadzora za Grčijo (UL L 60, 28.2.2019, str. 17).

         (10)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Španije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Španije za leto 2020 2020/C 282/09

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/54

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Španije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Španije za leto 2020
      (2020/C 282/09)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Španijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Španijo za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Španije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Španije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Španiji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Visok zunanji in notranji dolg, tako javni kot zasebni, je ob visoki stopnji brezposelnosti še naprej predstavljal šibke točke s čezmejnimi učinki.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Španija se spodbuja, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po španskih regijah. To na primer velja za regije, ki so najbolj odvisne od turizma, kot so regije ob sredozemski obali, Andaluzija ali Balearski otoki in Kanarski otoki, kjer je več kot četrtina delovnih mest povezanih s tem sektorjem. To pomeni znatno tveganje poglabljanja regionalnih razlik v Španiji. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Španija je 1. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Španijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga.

                  (12)

                  Svet je 13. julija 2018 Španiji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (7) v letu 2019 ne bo presegla 0,6 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,65 % bruto domačega proizvoda (BDP). Celovita ocena Komisije za leto 2019 potrjuje znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. To je pomemben dejavnik v poročilu Komisije, pripravljenem v skladu s členom 126(3) Pogodbe, v katerem je ocenjena skladnost Španije z merilom glede dolga v letu 2019.

                  (13)

                  V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 2,8 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 10,3 % BDP v letu 2020. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 95,5 % BDP v letu 2019 povečal na 115,5 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (14)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Španija v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 3,2 % BDP. Količinska opredelitev ukrepov, ki povečujejo primanjkljaj, po upoštevanju različne obravnave cene avtomatskih stabilizatorjev na splošno sovpada z ocenami Komisije. Ukrepi vključujejo krepitev zdravstvenih storitev, zagotavljanje dohodkovne podpore delavcem, ki so vključeni v sheme skrajšanega delovnega časa, ciljno usmerjene oprostitve plačil prispevkov za socialno varnost in posebno ukinitev ugodnosti za dejavnost za samozaposlene osebe, katerih dejavnost je bila začasno ustavljena ali katerim so se znatno zmanjšali prihodki. Poleg tega je Španija napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali k zagotavljanju likvidnostne podpore podjetjem ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 9,2 % BDP. Ti ukrepi vključujejo zlasti jamstva za posojila (8,8 % BDP). Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Španija, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (15)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Španije v letu 2020 znašal –10,1 % BDP, v letu 2021 pa –6,7 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi dosegel 115,6 % BDP v letu 2020 in 113,7 % v letu 2021.

                  (16)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker Španija v letu 2019 ni izpolnjevala pravila glede dolga in ker naj bi v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da merili glede primanjkljaja in dolga, kakor sta opredeljeni v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, nista izpolnjeni.

                  (17)

                  Ukrepi, sprejeti za zaustavitev širjenja virusa, odgovornega za COVID-19, imajo velike posledice za gospodarstvo in bi lahko v tem letu povzročili izgubo v višini 9,4 % BDP. Vpliv na zaposlovanje, ki ga je na tej stopnji težko izračunati, bo prav tako znaten. Od začetka krize zaradi COVID-19, od februarja do maja, je delo izgubilo skoraj 700 000 ljudi. Vpliv na zaposlovanje trenutno blažijo sheme skrajšanega delovnega časa, ki so doslej preprečile takojšnje izgube zaposlitve, vanje pa je vključenih skoraj 3,5 milijona delavcev. Posledice pandemije COVID-19 v Španiji bodo še hujše zaradi visokega deleža zaposlitve v malih in srednjih podjetjih (MSP), pomembnosti sektorjev, ki so še posebej prizadeti in bodo verjetno počasneje okrevali, kot sta turizem in prodaja na drobno, ter visoke stopnje začasnih pogodb med zaposlenimi (26,3 % v letu 2019). Vsi ti dejavniki bi lahko povzročili velike izgube pri zaposlovanju in povečali šok. Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se stopnja brezposelnosti (ki je februarja 2020 znašala 13,6 %) v letu 2020 povišala na 18,9 %, leta 2021 pa znižala na 17 %.

                  (18)

                  Španski organi so z različnimi svežnji ukrepov, ki skupaj znašajo 145 milijard EUR, poskušali ublažiti posledice pandemije COVID-19 in obdobja zajezitve širjenja. Pri spoprijemanju z boleznijo COVID-19 so organi povečali izdatke za zdravstvene in socialne storitve. Prav tako so olajšali uporabo shem skrajšanega delovnega časa, da bi ohranili delovna mesta in podprli dohodke gospodinjstev. Delavci, ki delajo s skrajšanim delovnim časom, so deležni ugodnosti v višini 70 % osnove njihovih prispevkov za socialno varnost, pri čemer sta določeni najnižja in najvišja meja (502 EUR oziroma 1 402 EUR). Delovno razmerje v času trajanja shem skrajšanega delovnega časa ostaja nespremenjeno, možnost uporabe tega pravnega instrumenta zaradi razlogov višje sile v zvezi s COVID-19 pa je bila nedavno podaljšana vsaj do 30. junija 2020. Podjetja, ki izvajajo sheme skrajšanega delovnega časa, so oproščena plačila velike večine prispevkov za socialno varnost za delavce, vključene v shemo, pod pogojem, da ohranijo njihova delovna mesta vsaj šest mesecev po ponovnem zagonu dejavnosti. Ti ukrepi so tesno povezani s posebno pomočjo za MSP ter samozaposlene delavce, ki so hrbtenica španskega gospodarstva (odlog plačila davkov, zmanjšanje prispevkov za socialno varnost in državna poroštva), in so poskus, da se jim pomaga preprečiti stečaj in da hitro nadaljujejo dejavnosti po koncu krize zaradi COVID-19. Sprejeti so bili tudi ukrepi za začasno zagotavljanje dohodkovne podpore samozaposlenim, nestandardnim in ranljivim delavcem, ki v običajnih okoliščinah ne bi imeli dostopa do socialne zaščite.

                  (19)

                  Španski zdravstveni sistem kljub razmeroma nizki stopnji naložb prinaša dobre rezultate na področju zdravja. Pandemija COVID-19 pa je sistem obremenila kot še nikoli doslej in razkrila njegovo ranljivost za šoke. Takojšnje ukrepanje se osredotoča na krepitev zmogljivosti v smislu zdravstvenih delavcev, kritičnih medicinskih izdelkov in infrastrukture, da bi rešili življenja in omogočili zdravljenje med pandemijo. Med krizo zaradi COVID-19 so bili še posebej izpostavljeni invalidi in starejše osebe v bivalni oskrbi. Zagotoviti je treba njihov nadaljnji dostop do zdravstvenega in socialnega varstva, vključno s storitvami za nujno in intenzivno nego. Pozneje bi se morala prizadevanja osredotočiti na izboljšanje odpornosti zdravstvenega sistema, da bi bil lahko čim hitreje in bolje pripravljen na spopadanje z novimi šoki. Pandemija COVID-19 je razkrila obstoječe strukturne težave, od katerih nekatere izvirajo iz nezadostnih naložb v fizično infrastrukturo ter pomanjkljivosti pri zaposlovanju in delovnih pogojih zdravstvenih delavcev. Obstajajo regionalne razlike glede porabe, fizičnih virov in osebja, usklajevanje med različnimi ravnmi države pa ni vedno učinkovito. Srednjeročno bi se lahko z zagotavljanjem zdravstvenega varstva bolje odzvali na izzive staranja, kroničnih bolezni in invalidnosti. Pri tem imata osrednjo vlogo primarno varstvo in razvoj e-zdravja. Srednjeročno bo pomembno zagotoviti, da verjetno zmanjšanje sredstev zaradi gospodarske recesije ne bo vplivalo na zdravstveno varstvo oseb in povzročilo neenakosti pri dostopu.

                  (20)

                  Kljub letom intenzivnega ustvarjanja delovnih mest je španski trg dela pred pandemijo COVID-19 še vedno beležil visoke stopnje brezposelnosti in segmentacijo trga dela. Predhodni podatki kažejo na znatno povečanje stopnje brezposelnosti v Španiji kot posledica krize zaradi COVID-19, kar bo vplivalo na že tako omejeno zmogljivost zavodov za zaposlovanje za podporo delavcem in delodajalcem ter na socialne službe. Srednjeročno bi bilo treba okrevanje omogočiti z ukrepi za podporo zaposlovanju, sprejetimi v posvetovanju s socialnimi partnerji, na primer s postopnim opuščanjem shem skrajšanega delovnega časa, pregledom sistema spodbud za zaposlovanje za boljše spodbujanje trajnostnih oblik zaposlitve, zlasti za mlade delavce, in prožnostjo delovnih pogojev. Povečevanje deleža študentov v znanosti in digitalnih tehnologijah, povečanje privlačnosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter zagotavljanje prožnih možnosti za izpopolnjevanje in prekvalifikacijo bi lahko pomagali zadostiti naraščajočemu povpraševanju po tehničnih znanjih in spretnostih, potrebnih za zeleni in digitalni prehod, ki bo spremljal okrevanje. Bolj na splošno bi lahko izboljšanje izobraževalnih in poklicnih smernic ter zagotavljanje ustrezne podpore prikrajšanim študentom in regijam, ki zaostajajo, prispevala k boljšim rezultatom izobraževanja. Uspeh ukrepov, ki se lahko sprejmejo za doseganje teh ciljev, bo močno odvisen od tega, ali si bo država vzela potreben čas za oblikovanje širokega in dolgotrajnega socialnega in političnega soglasja v zvezi z reformami.

                  (21)

                  Zaradi posledic pandemije COVID-19 za trg dela je treba nujno podpreti dohodke gospodinjstev, ki jih je prizadela kriza zaradi COVID-19. Pri teh prizadevanjih je bila ključna poenostavitev uporabe shem skrajšanega delovnega časa. Vendar začasni delavci z zelo kratkoročnimi pogodbami, ki predstavljajo večino novih brezposelnih in med katerimi je veliko mladih delavcev, pogosto niso upravičeni do standardnega zavarovanja za primer brezposelnosti. Da bi podprli trajnostno okrevanje in socialno kohezijo, je treba poleg nujnih ukrepov, ki jih je že sprejela vlada, zagotoviti, da bodo imeli vsi delavci, vključno z začasnimi delavci in samozaposlenimi, dostop do ustrezne socialne zaščite in aktivnih politik trga dela.

                  (22)

                  Kriza zaradi COVID-19 bo verjetno povečala visoko stopnjo revščine ali socialne izključenosti v Španiji, zlasti med družinami z otroki. Leta 2019 je bila Španija država članica z najnižjim povprečjem družinskih prejemkov na otroka. Družine z nizkimi in srednjimi dohodki niso upravičene do strogo pogojevanih otroških dodatkov in imajo le omejeno korist od davčnih olajšav. Odhodki za socialno zaščito so še vedno močno usmerjeni k starejšim, raven odhodkov za pokojnine pa se bo v srednje- do dolgoročnem obdobju znatno povečala, če bodo napovedana odstopanja od pokojninske reforme iz leta 2013 postala trajna in ne bodo sprejeti ustrezni izravnalni ukrepi. Zaradi težkih gospodarskih in družbenih razmer, ki so posledica pandemije COVID-19, je potrebna medgeneracijska solidarnost v smeri mlajših generacij. Pomoč za brezposelnost dolgotrajno brezposelnim in delavcem, ki ne izpolnjujejo pogojev za sheme, ki temeljijo na prispevkih, je trenutno razpršena po več shemah, zaradi česar je pokritost nizka. Obstoječe regionalne sheme minimalnega dohodka zaradi velikih regionalnih razlik v smislu pokritosti, trajanja, pogojev dostopa in ustreznosti obsegajo le 20 % potencialnih upravičencev v državi. V trenutnih nujnih razmerah je bila nedavno sprejeta stalna nacionalna shema zajamčenega dohodka, ki bo po ocenah pokrivala več kot dva milijona upravičencev in čaka na ratifikacijo s strani parlamenta, dopolnjevale pa jo bodo obstoječe regionalne sheme minimalnega dohodka. Na tej stopnji ni mogoče oceniti njenega učinka na zmanjšanje revščine ter njene kratkoročne in srednjeročne trajnosti.

                  (23)

                  Še ena oteževalna okoliščina v zvezi s pandemijo COVID-19 v Španiji je, da velik delež zaposlenih dela v številnih MSP. Da bi preprečili stečaje, ki se jim je mogoče izogniti, so bili nekateri ukrepi za zagotavljanje likvidnostne podpore podjetjem s posojili in jamstvi sprejeti po nujnem postopku, s poudarkom na MSP ter sektorjih, ki jih bo kriza zaradi COVID-19 težje in dlje prizadela, kot je na primer turizem (ki je leta 2019 v Španiji znašal 12 % BDP). Finančni posredniki bi morali te ukrepe učinkovito in hitro izvajati, da se izkoristijo njihovi učinki. K izboljšanju denarnega toka MSP bodo prispevali tudi odlogi plačil davkov in socialnih prispevkov ter pospešitev pogodbenih plačil s strani javnih organov. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. Za zagotovitev učinkovitosti teh ukrepov je pomembno, da se ohranijo prizadevanja za zmanjšanje upravnega bremena in zagotavljanje učinkovitih digitalnih javnih storitev. Podpora podjetjem v sektorjih, ki jih je kriza zaradi COVID-19 najbolj prizadela, zaščita konkurenčnosti izvoznih podjetij in spodbujanje internacionalizacije kot sredstva za okrepitev odpornosti podjetij so bistvenega pomena za uspešno okrevanje.

                  (24)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Obeti za okrevanje Španije bodo odvisni od njene sposobnosti za povečanje produktivnosti in spodbujanje inovacij, vključno z digitalnim in zelenim prehodom. Inovacijska uspešnost Španije je v vseh regijah pod povprečjem Unije. Španska podjetja niso dovolj uspešna na področjih inovacij, vlaganja v opredmetena in neopredmetena sredstva ter čim boljšega izkoristka znanj in spretnosti lokalnega prebivalstva, kar bi lahko oviralo njihovo konkurenčnost v gospodarstvu, ki temelji na znanju. Kriza zaradi COVID-19 je poudarila pomen digitalizacije za ohranitev dostopa do vladnih storitev ter izobraževanja in usposabljanja, pa tudi za ohranjanje delovnih mest in gospodarske aktivnosti. Pred obdobjem omejitvenih ukrepov je imela le polovica šol v Španiji na voljo ustrezne platforme za digitalno učenje, obstajajo pa tudi velike regionalne razlike. Nenaden prehod na digitalno učenje je bil prav tako poseben izziv za ranljive študente, ki doma nimajo dostopa do digitalnih rešitev. Španija bi morala vsem študentom zagotoviti dostop do digitalnega učenja, vključno s tistimi na podeželju in iz ranljivih gospodinjstev. Podpora digitalizaciji podjetij bi prav tako spodbujala konkurenčnost španskih podjetij, zlasti MSP in mikropodjetij, v globalnih vrednostnih verigah in povečala njihovo zmogljivost za izvoz. Z uvajanjem digitalnih tehnologij, vključno z naprednimi digitalnimi tehnologijami, in zmanjšanjem digitalne vrzeli med mestnimi in podeželskimi območji bi se izboljšala zmogljivost španskega gospodarstva za inovacije. Poleg tega bi lahko krepitev upravljanja na področju raziskav in inovacij na vseh ravneh, povečanje kakovosti raziskav s pomočjo sistematičnih vrednotenj in spodbujanje raziskovalnih organizacij k sodelovanju z zasebnim sektorjem omogočili učinkovitejše politike na področju raziskav in inovacij ter pospešili širjenje inovacij za pomoč pri okrevanju.

                  (25)

                  Za preobrazbo Španije v podnebno nevtralno gospodarstvo bodo med drugim potrebna obsežna vlaganja v daljšem obdobju na področju energije iz obnovljivih virov, trajnostne energetske infrastrukture, energijske učinkovitosti in trajnostnega prometa. V skladu s španskim nacionalnim energetskim in podnebnim načrtom bi bilo treba prednost med okrevanjem nameniti naložbam za zeleni prehod. Spodbujanje integriranega energetskega sistema bi moralo olajšati uveljavljanje obnovljivih virov energije. Zmanjšanje porabe energije v zasebnih in javnih zgradbah z obsežno prenovo ter razvoj pametnih omrežij in skladiščenja električne energije iz obnovljivih virov bi pripomogla k boljšemu upravljanju povpraševanja po energiji, hkrati pa bi podprla ustvarjanje delovnih mest med okrevanjem. Nadaljnje naložbe v energetsko infrastrukturo, tudi v elektroenergetske povezave s preostalo Unijo, bi prispevale k boljšemu povezovanju notranjega energijskega trga Unije, obenem pa uvedle večjo konkurenco in spodbudile uporabo energije iz obnovljivih virov. Dodatna prizadevanja bi morala spodbujati tudi trajnostni in učinkovit promet, vključno z okrepitvijo storitev javnega prevoza in vzpostavitvijo infrastrukture za alternativna goriva, zlasti za električna vozila. Naložbe bodo potrebne tudi, da se omogoči večja uporaba železniškega tovornega prometa, vključno s čezmejnimi povezavami s Francijo in Portugalsko ter povezavami do pristanišč in logističnih vozlišč. Poleg tega so nekatera območja Španije med najbolj izpostavljenimi podnebnim spremembam v Evropi. Vodni viri so pod pritiskom, infrastruktura za gospodarjenje z vodo in ravnanje z odpadki pa je po državi neenakomerna. Zelene naložbe lahko pomagajo pri soočanju s škodljivimi učinki podnebnih sprememb, vključno z ohranjanjem gozdov, kot so vročinski valovi, suše, poplave in gozdni požari, izboljšanju kakovosti zraka, gospodarjenju z vodo in ravnanju z odpadki ter razvoju potenciala krožnega gospodarstva. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Španiji lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Španiji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (26)

                  Regulativna razdrobljenost in ovire v Španiji podjetjem preprečujejo izkoriščanje ekonomije obsega in negativno vplivajo na produktivnost. Zakon o enotnosti trga, ki ga že izvršujejo sodišča in organi, pristojni za konkurenco, bi bilo treba med okrevanjem bolj dejavno uporabljati za spodbujanje boljšega pravnega urejanja in konkurence. V zvezi s tem bi bilo treba takoj po prenehanju izrednih razmer odpraviti stroge lastniške in tržne omejitve, s katerimi se je med pandemijo COVID-19 zagotavljala dobava strateškega blaga in storitev. Bolj na splošno bi lahko močnejše in trajnostno usklajevanje med različnimi ravnmi države omogočilo učinkovitejše politike za okrevanje gospodarstva. Bistveno je tudi zagotoviti, da bo lahko struktura upravljanja, že vzpostavljena z zakoni, s katerimi se izvajajo direktive o javnih naročilih iz leta 2014, delovala s polno hitrostjo, kakor hitro je to mogoče, da se bo zagotovila učinkovita uporaba javnih naložb, ki bi lahko podprle okrevanje. V tesnem sodelovanju s predstavniki vseh ravni države (osrednje, regionalne in lokalne) v okviru odbora za sodelovanje bi bilo treba okrepiti prizadevanja za celovito nacionalno strategijo na področju javnih naročil.

                  (27)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, tudi pri ukrepih za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (28)

                  Pravočasna uvedba postopkov v primeru insolventnosti bo prav tako imela ključno vlogo pri zagotavljanju likvidnosti podjetij in učinkovite prerazporeditve sredstev, pa tudi pri spodbujanju podjetništva in stabilnosti finančnega sektorja. Bistveno je, da se zaščiti zmogljivost pravosodnega sistema za učinkovito obravnavo postopkov v primeru insolventnosti. To je še posebej pomembno, saj lahko trenutna prekinitev dejavnosti sodišč in pričakovano povečanje sodnih postopkov zaradi recesije, ki jo je povzročila pandemija COVID-19, še poslabšata obstoječe izzive z vedno daljšimi postopki in vse večjimi zaostanki v sodnih postopkih.

                  (29)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Španija prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (30)

                  Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic pandemije COVID-19. Španija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje iz leta 2020 in usklajene s politikami drugih držav članic, katerih valuta je euro, ter ob tem upoštevati politične smernice Euroskupine.

                  (31)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Španije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Španijo v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike v Španiji, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (32)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje (8) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

                  (33)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Priporočila za posamezne države iz leta 2020 upoštevajo potrebo po spoprijemanju s posledicami pandemije COVID-19 in spodbujanju okrevanja kot prvi korak, ki je potreben, da se omogoči prilagoditev neravnotežij. Priporočila za posamezne države iz leta 2020, ki neposredno obravnavajo makroekonomska neravnotežja, ki jih je ugotovila Komisija na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011, so izražena v priporočilih 1, 2 in 4 spodaj –

            PRIPOROČA, da Španija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Okrepi odpornost in zmogljivost zdravstvenega sistema v zvezi z zdravstvenimi delavci, kritičnimi medicinskimi izdelki in infrastrukturo;

                  2.

                  podpira zaposlovanje prek ureditev za ohranjanje delovnih mest, učinkovitih spodbud za zaposlovanje ter razvoja znanj in spretnosti. Okrepi zaščito pred brezposelnostjo, zlasti za netipične delavce. Izboljša pokritost in ustreznost shem minimalnega dohodka in družinske podpore ter dostop do digitalnega učenja;

                  3.

                  zagotovi učinkovito izvajanje ukrepov za zagotavljanje likvidnosti MSP ter samozaposlenim, vključno z izogibanjem zamudam pri plačilih. Daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva. Osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na spodbujanje raziskav in inovacij, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, energetsko infrastrukturo, gospodarjenje z vodo in ravnanje z odpadki ter trajnostni promet;

                  4.

                  izboljša usklajevanje med različnimi ravnmi države in okrepi okvir javnih naročil za učinkovito podporo okrevanja.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 48.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so porazdeljene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (8)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Francije za leto 2020 2020/C 282/10

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/62

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Francije za leto 2020
      (2020/C 282/10)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Francijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela še priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Francijo za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Francije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Francije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Franciji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Ta neravnotežja so povezana predvsem z visokim javnim dolgom in šibko dinamiko konkurenčnosti v razmerah nizke rasti produktivnosti, kar ima čezmejne učinke.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije COVID-19, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize vključujejo boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Francija se spodbuja, naj v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi različnih vzorcev specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah, zlasti v regijah, ki se izrazito opirajo na turizem (npr. najbolj oddaljene regije) in, bolj splošno, na osebno poslovanje s potrošniki. To pomeni znatno tveganje za poglobitev regionalnih in teritorialnih razlik znotraj Francije s poslabšanjem že opaženega počasnega poglabljanja razlik med regijo glavnega mesta, velikimi mesti in preostalimi deli države, med mestnimi in podeželskimi območji ter med celinskim delom države in najbolj oddaljenimi regijami. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Francija je 7. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 30. aprila 2020 pa program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Francijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Svet je 13. julija 2018 Franciji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (7) v letu 2019 ne bo presegla 1,4 %, kar je ustrezalo letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % bruto domačega proizvoda (BDP). Celovita ocena Komisije potrjuje znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja za leto 2019 ter za leti 2018 in 2019 skupaj. To je pomemben dejavnik v poročilu, ki ga je Komisija pripravila v skladu s členom 126(3) Pogodbe in v katerem ocenjuje, ali je Francija v letu 2019 izpolnjevala merilo glede dolga.

                  (12)

                  V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 3,0 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 9,0 % BDP v letu 2020. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po ustalitvi na 98,1 % BDP v letu 2019 povečal na 115,2 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (13)

                  Francija je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 navedeni proračunski ukrepi znašajo 1,9 % BDP. Ti ukrepi vključujejo financiranje sheme za delno brezposelnost v višini 1,1 % BDP; dodatne odhodke v višini 0,4 % BDP za okrepitev storitev zdravstvenega varstva, dodatke za zdravstveno zavarovanje in dodatke za zdravstveno osebje; vzpostavitev solidarnostnega sklada v vrednosti 0,3 % BDP za zagotavljanje neposredne podpore malim in zelo majhnim podjetjem ter samozaposlenim. Poleg tega je Francija napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali k zagotavljanju likvidnostne podpore podjetjem ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 17 % BDP. Ti ukrepi vključujejo odloge plačila davkov in prispevkov za socialno varnost s strani podjetij; pospešeno povračilo dobropisa davkov in DDV; vzpostavitev namenske rezerve za neposredno podporo strateškim podjetjem prek kapitalskih naložb (3,1 % BDP) in poroštev za posojila (13,9 % BDP). Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Francija, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (14)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Francije v letu 2020 znašal –9,9 % BDP, v letu 2021 pa –4,0 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi dosegel 116,5 % BDP v letu 2020 in 111,9 % v letu 2021.

                  (15)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker Francija v letu 2019 ni izpolnjevala pravila glede dolga in ker naj bi v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da merili glede primanjkljaja in dolga, kakor sta opredeljeni v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, nista izpolnjeni.

                  (16)

                  Francoski zdravstveni sistem je učinkovit pri doseganju dobrih rezultatov. Vendar je kriza zaradi COVID-19 opozorila na pomanjkljivosti v pripravljenosti sistema na pandemije. Te pomanjkljivosti so med drugim: a) težave pri zagotavljanju takojšnje razpoložljivosti zdravstvenih delavcev, kritičnega materiala in osebne zaščitne opreme ter b) prikrite strukturne težave. Kar zadeva prve, je Francija uporabila svojo rezervo zdravstvenega in reševalnega osebja ter opreme, vključno s študenti medicine ter upokojenimi zdravniki in medicinskimi sestrami. Usklajevanje odziva med vsemi segmenti zdravstvenega sistema je še vedno izziv. Prikrite strukturne težave pa so posledica pomanjkanja naložb v fizično infrastrukturo in človeške vire, premajhnih prilagoditev v organizaciji storitev in nezadostnega usklajevanja med zasebnimi in javnimi akterji. Izzive še poslabšujejo vztrajne regionalne razlike. Na primer, kljub temu, da je delež dejavnih zdravnikov blizu povprečja Unije, približno 18 % prebivalstva Francije živi na območjih, kjer je dostop do splošnega zdravnika omejen. Potrebna so nadaljnja odločna prizadevanja za digitalizacijo zdravstvenih storitev, ki je temelj strategije vlade za preoblikovanje zdravstvenega sistema. Kriza zaradi COVID-19 kaže, da je v času pandemije pomembna boljša uporaba e-zdravja, zlasti medicine na daljavo.

                  (17)

                  Kriza zaradi COVID-19 negativno vpliva na razmere na francoskem trgu dela in socialne razmere. Brezposelnost naj bi se kljub sprejetju blažilnih ukrepov povečala – glede na spomladansko napoved Komisije 2020 na 10,1 % leta 2020, nato pa naj bi se leta 2021 spet zmanjšala na 9,7 %. Ti ukrepi vključujejo spremembo in razširitev sheme skrajšanega delovnega časa, začasno razširitev pravic iskalcev zaposlitve, pa tudi ukrepe, sprejete v podporo podjetjem in zaposlenim ter za zagotavljanje delovanja javnih storitev in zdravstvenega sistema. Še vedno je zaskrbljujoča vztrajna segmentacija trga dela. Leta 2019 je približno dve tretjini novih zaposlitev temeljilo na kratkoročnih zaposlitvenih pogodbah, sklenjenih za manj kot en mesec. Stopnja prehoda s kratkoročnih pogodb na pogodbe za nedoločen čas je med najnižjimi v Uniji. Nedavna reforma sistema denarnih nadomestil za brezposelnost (Unédic) naj bi okrepila finančno vzdržnost sistema in obravnavala problem segmentacije, vendar so bili nekateri deli reforme, povezani s pravili za nadomestilo škode, zaradi krize COVID-19 odloženi. Glede na poslabšanje razmer je treba zagotoviti, da so denarna nadomestila za brezposelnost in aktivna podpora zaposlovanju na voljo vsem iskalcem zaposlitve, ne glede na njihov prejšnji zaposlitveni status. Za odpravo neusklajenosti med znanji in spretnostmi ter povpraševanjem po njih in izboljšanje odpornosti trga dela bi se morala nadaljevati prizadevanja za prerazporeditev delovne sile med sektorji. Pred pandemijo COVID-19 so delodajalci vse pogosteje poročali o težavah pri iskanju primernih kandidatov za zaposlitev, kar kaže na to, da je treba spodbujati izpopolnjevanje in prekvalificiranje. Na primer, čeprav je pomanjkanje strokovno usposobljene delovne sile še posebej pereče v sektorju informacijske tehnologije, delež diplomantov na tem področju še vedno znaša samo 3,5 % vseh diplomantov s terciarno izobrazbo.

                  (18)

                  V okviru krize zaradi COVID-19 je še posebej pomembno zagotoviti delovanje kritične infrastrukture in prosti pretok blaga na celotnem enotnem trgu ter spremljati in zagotoviti pravilno delovanje dobavnih verig v sodelovanju s sosednjimi državami. V ta namen bo odprava omejitev izvoza nekaterih medicinskih izdelkov, sprejetih med krizo zaradi COVID-19, prispevala k usklajenemu obravnavanju potreb državljanov po vsej Uniji v duhu solidarnosti, preprečila tveganje pomanjkanja in motenj v dobavnih verigah ter navsezadnje odprla pot za uspešno izhodno strategijo iz razmer zaradi COVID-19, usklajeno na ravni Unije.

                  (19)

                  Francija je sprejela številne sheme za podporo likvidnosti podjetij, tudi na podlagi začasnega okvira za ukrepe državne pomoči v podporo gospodarstvu ob izbruhu COVID-19 (8). Uspešno in učinkovito izvajanje takšnih shem je ključno za zagotovitev njihovih koristi za podjetja, zlasti mala in srednja podjetja (MSP). Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja.

                  (20)

                  Francosko poslovno okolje se je izboljšalo, vendar si mora Francija še naprej prizadevati za poenostavitev davčnega sistema in zmanjšanje upravnega bremena za podjetja, zlasti če želi podpreti uspešno srednjeročno okrevanje gospodarstva. Na primer, v skladu z oceno Komisije, ki jo potrjujejo kazalniki regulacije proizvodnih trgov OECD iz leta 2018, so regulativne omejitve v Franciji kljub doseženemu napredku in sprejetju več ukrepov v sektorju storitev še vedno večje kot v drugih državah članicah, zlasti na področju poslovnih storitev, ki zajema mnoge regulirane poklice, in trgovine na drobno. Sektor storitev bo, kot eden od najbolj prizadetih sektorjev, imel pomembno vlogo pri izhodu iz krize zaradi COVID-19 in okrevanju po njej. Preoblikovanje zahtev glede opravljanja storitev in dostopa do njih bi spodbudilo inovacije, konkurenco in poklicno mobilnost, kar bi imelo na splošno pozitiven vpliv na gospodarstvo. Regulativna prožnost bi lahko spodbudila tudi ponovni zagon aktivnosti na področju trgovine na drobno po pandemiji COVID-19.

                  (21)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Te naložbe bi lahko bile usmerjene v opredeljene prednostne naloge evropskega zelenega dogovora, zlasti v pobude za nizkoogljični promet, obnovljive vire energije in prenovo stavb. To bi lahko skupaj z digitalno preobrazbo gospodarstva prineslo spodbudo za okrevanje v kratkoročnem obdobju in po krizi zaradi COVID-19 v srednjeročnem obdobju ter Francijo usmerilo na dolgoročno, trajnostno in podnebno nevtralno pot, obenem pa spodbudilo vodilni položaj na tehnološkem področju. Pripravljalno delo za ukrepe okrevanja bi se lahko oprlo na nacionalni energetski in podnebni načrt Francije, projekte skupnega interesa in načrte za razvoj infrastrukture. Nadaljnje naložbe v energetsko infrastrukturo, tudi v elektroenergetske povezave, bi prispevale k izboljšanju povezovanja notranjega energijskega trga Unije, obenem pa omogočile večjo konkurenco in spodbudile uporabo energije iz obnovljivih virov. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Franciji lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Franciji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (22)

                  Med omejitvijo gibanja se je izkazalo, da je digitalizacija ključnega pomena za ohranjanje dostopa do vladnih, izobraževalnih in zdravstvenih storitev ter ohranjanje gospodarske aktivnosti prek dela na daljavo in elektronskega poslovanja. Srednjeročno nudi digitalizacija boljše možnosti za okrevanje in rast podjetij, zlasti MSP, saj jih povezuje z večjim številom potencialnih strank, izboljšuje učinkovitost proizvodnih procesov in spodbuja inovacije. Naložbe v digitalizacijo vključujejo zagotovitev ustrezne infrastrukture ter izboljšanje digitalnih spretnosti in znanj širšega prebivalstva, zlasti aktivnega prebivalstva. Zdi se, da izvajanje načrta Francije za zelo hitre širokopasovne povezave (Plan France Très Haut Débit) na mestnih območjih poteka kot predvideno. Vendar na drugih območjih še vedno obstajajo velike razlike v pokritosti z zelo hitrim omrežjem.

                  (23)

                  Francija ima močno raziskovalno bazo in potencial za izvajanje specifičnih ukrepov, povezanih z raziskavami in inovacijami, za odziv na krizo zaradi COVID-19, vključno z razvojem cepiv in zdravil. Kriza zaradi COVID-19 in njene posledice zahtevajo okrepljeno sodelovanje na področju raziskav in inovacij med javnim in zasebnim sektorjem. Srednjeročno bi naložbe v raziskave in inovacije lahko sprostile potencial za povečanje produktivnosti, kot je poudaril francoski nacionalni odbor za produktivnost. Naložbe so prav tako potrebne v sektorjih, ki spodbujajo rast, da bi lahko podjetja izkoristila priložnosti, ki jih ponuja preobrazba evropskega gospodarstva.

                  (24)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (25)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Francija prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (26)

                  Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic pandemije COVID-19. Francija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje iz leta 2020 in usklajene s politikami drugih držav članic, katerih valuta je euro, ter ob tem upoštevati politične smernice Euroskupine.

                  (27)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Francije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Francijo v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike v Franciji, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (28)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje (9) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

                  (29)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Priporočila za posamezne države iz leta 2020 upoštevajo potrebo po spoprijemanju s posledicami pandemije COVID-19 in spodbujanju okrevanja gospodarstva kot prvi korak, ki je potreben, da se omogoči prilagoditev neravnotežij. Priporočila za posamezne države iz leta 2020, ki neposredno obravnavajo makroekonomska neravnotežja, ki jih je opredelila Komisija na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011, so izražena v priporočilih 1, 3 in 4 spodaj –

            PRIPOROČA, da Francija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Okrepi odpornost zdravstvenega sistema z zagotovitvijo zadostnih zalog kritičnih medicinskih izdelkov in uravnotežene razporeditve zdravstvenih delavcev ter naložbami v e-zdravje;

                  2.

                  ublaži zaposlitvene in socialne učinke krize zaradi COVID-19, med drugim s spodbujanjem znanj in spretnosti ter aktivno podporo za vse iskalce zaposlitve;

                  3.

                  zagotovi učinkovito izvajanje ukrepov za podporo likvidnosti podjetij, zlasti MSP. Da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe v podporo gospodarskemu okrevanju. Osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na trajnostni promet, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, energetsko in digitalno infrastrukturo ter raziskave in inovacije;

                  4.

                  nadalje izboljša regulativno okolje, zmanjša upravna bremena za podjetja in poenostavi davčni sistem.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 55.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (8)  UL C 91I, 20.3.2020, str. 1.

         (9)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.