Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0070

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Cipra, 2006–2010  /* SEK/2007/0070 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 23.1.2007SEC(2007) 70 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Cipra, 2006–2010(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSPLOšNO OZADJEPakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Cipra je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko finančnim odborom podal mnenje 5. julija 2004. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.OZADJE OCENE NOVEGA PROGRAMAKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev konvergenčnega programa Cipra, predloženo 6. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem konvergenčnem programu naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa) in3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostCiper je majhno, odprto gospodarstvo in zato zelo izpostavljeno zunanjim šokom. Z EU doživlja uspešen postopek nominalne in realne konvergence. Letna porast je v zadnjih desetih letih 3,5 %, rast BDP je krepka, medtem ko je inflacija nizka. Inflacija po HICP je skoraj celo desetletje ostala pod 3 %. Ciprsko gospodarstvo uživa pogoje skoraj polne zaposlenosti. Dolgoročna brezposelnost je na nizkih ravneh, rast produktivnosti pa je po mednarodnih standardih visoka. Vseeno so nominalna rast plač in stroškov dela na enoto naraščali relativno hitreje kakor pri njenih trgovinskih partnerjih. Vendar pa storitveni sektorji, usmerjeni v izvoz, ki so odgovorni za večji del celotnega izvoza, dobro delujejo, čeprav veliki presežki trgovine s storitvami niso popolnoma odpravili primanjkljaja v trgovini z blagom. Tako je ciprska bilanca tekočega računa zadnjih deset let negativna. Kljub temu njegovo financiranje s portfeljem in prilivi neposrednih tujih naložb ter bančnih vlog s sedežem izven države na finančnih institucijah s sedežem v državi ni problematično. Program proračunske konsolidacije, ki je trenutno v uporabi, je v letu 2006 zmanjšal primanjkljaj na 2 %, zmanjšuje se tudi javni dolg.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. marca 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa, ki zajema obdobje 2005–2009. Svet je pozdravil „strukturno prilagoditev, načrtovano v programskem obdobju po zmanjšanju primanjkljaja pod 3 % BDP v letu 2005“. Svet je pozval Ciper, naj „z ukrepi trajne narave zagotovi, da se po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja nadaljuje konsolidacija proračuna glede na srednjeročni cilj programa“. Svet je prav tako pozval Ciper, naj „nadzoruje javne pokojninske odhodke in izvaja nadaljnje reforme na področju pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva, da bi izboljšal dolgoročno vzdržnost javnih financ“.Ocena Komisije o nacionalnem programu reform oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Cipra, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 17. oktobra 2006. Ciprski nacionalni program reform kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: proračunsko vzdržnost, kakovost javnih financ, R&R, inovacije in IKT, povečanje raznovrstnosti gospodarstva, konkurenco in delovno okolje, okoljsko trajnost, infrastrukturo, človeški kapital in socialno kohezijo.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku [2] z decembra 2006) je pokazala, da Ciper dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform. Na splošno izvajanje večine ukrepov poteka, kot je načrtovano.Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Cipru priporoča, da sprejme ukrepe na področju pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva ter zaposlovanja in možnosti usposabljanja mladih.Okvir: Glavne točke za oceno Kot določa člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Cipra, 2006–2010SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Dne [27. februarja 2007] je Svet preučil dopolnitev konvergenčnega programa Cipra, ki obravnava obdobje od 2006 do 2010.5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP s 3,7 % v letu 2006 popravila na povprečno 4,1 % v ostalem programskem obdobju. Zdi se, da ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Videti je, da so v programu tudi napovedi glede inflacije stvarne.6.  V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 se javnofinančni primanjkljaj za leto 2006 ocenjuje le malo pod 2 % BDP, kar je bil cilj predhodne dopolnitve konvergenčnega programa. Medtem ko je realna rast BDP manjša, kot je bilo predvideno v predhodni dopolnitvi (3,7 % namesto 4,2 %), se ocenjuje, da so skupni odhodki višji od načrtovanih, vendar se tudi ocenjuje, da se bodo izravnali z višjimi skupnimi prihodki.7.  Po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja leta 2005 program predvideva dodatno konsolidacijo javnih financ. Javnofinančni saldo naj bi se leta 2006 izboljšal s primanjkljaja v višini 1,9 % BDP in leta 2010 dosegel splošno uravnotežen položaj samo z omejevanjem odhodkov, medtem ko delež prihodkov v programskem obdobju ostane nespremenjen. Ker se pričakuje, da bodo v programskem obdobju skupni odhodki upadli za 1,75 odstotne točke BDP, od katere ena odstotna točka predstavlja zmanjšanje plačil obresti, se načrtuje, da se bodo socialni transferji zvišali za 1,25 odstotne točke. Predvideva se, da se bo primarni presežek v letih 2006–2007 povečal z 1,75 % BDP na malo nad 2 % BDP v letu 2008 in nato ostal nespremenjen. Glede na splošno podoben makroekonomski scenarij načrtovana konsolidacija poteka malo hitreje kot v predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa.8.  Strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, naj bi se izboljšal z okoli 1,5 % BDP v letu 2006 na presežek okoli 0,25 % BDP ob koncu programskega obdobja. Kot v predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa je srednjeročni cilj za proračunski položaj, določen v programu, strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, ki ga program namerava doseči do leta 2008, leto prej kot v predhodni dopolnitvi. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,75 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.9.  Tveganja za proračunske projekcije v programu so na splošno videti uravnotežena. Cilj za leto 2007 se zdi izvedljiv, v primerjavi z napovedjo služb Komisije iz jeseni 2006, za leto 2008, ko naj bi se primarni presežek povišal, so v programu natančni podatki o ukrepih, ki podpirajo prilagoditev. Vendar obstaja tveganje odstopanja pri porabi glede na predvideno visoko omejevanje odhodkov in pomanjkljive podatke o zgornjih mejah porabe in njihovega izvrševanja. Po drugi strani pa so skupni doseženi rezultati pri doseganju proračunskih ciljev dobri.10.  Glede na to oceno tveganja je mogoče, da bo proračunska naravnanost v programu zadostna za zagotovitev, da se bo do leta 2008 dosegel srednjeročni cilj, kot je predviden v programu. Poleg tega zagotavlja tudi dovolj varnostne rezerve, da se v programskem obdobju prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih. Ritem prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja, ki ga zajema program, je v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljati letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer ter bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer. Ob izpolnitvi srednjeročnega cilja je naravnanost proračunske politike, ki jo vsebuje program, skladna s Paktom stabilnosti in rasti.11.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 64,75 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da naj bi delež dolga padel pod referenčno vrednost, ki znaša 60 % BDP v letu 2008 in bi dosegel malo več kot 46 % BDP do konca programskega obdobja. Tveganja za predvideni razvoj deleža dolga se na splošno zdijo uravnotežena. Glede na to oceno tveganja se delež dolga v začetnem delu programskega obdobja zadovoljivo zmanjšuje proti referenčni vrednosti in naj bi se ji približal do leta 2007 .12.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva na Cipru je med največjimi v EU, nanj vpliva znatno povečanje odhodkov za pokojnine v odstotkih BDP. Prvotni proračunski položaj prispeva k olajšanju dela predvidenega znatnega dolgoročnega proračunskega vpliva staranja prebivalstva, vendar ne zadostuje, da bi ga pokril. Poleg tega je trenutna stopnja bruto javnega dolga nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe. Cilj nadaljnje konsolidacije javnih financ hkrati s sprejetjem ukrepov pokojninskih reform, ki je bil znatno povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, bo pripomogel, kot to priznavajo organi, k zmanjšanju tveganja za dolgoročno vzdržnost javnih financ. Na splošno je Ciper izpostavljen večjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ.13.  Konvergenčni program vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja nekatere sistematske informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, proračunske napovedi upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v konvergenčnem programu, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Oba programa zlasti predvidevata postopno izvajanje pokojninskih reform in reform zdravstvenega varstva, da bi se lotili vpliva staranja prebivalstva, vendar obstaja nejasnost glede vsebine in časovnih okvirov za dokončanje in popolno izvajanje celovite, vseživljenjske strategije.14.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.15.  Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[6].Splošni zaključek je, da zaradi omejevanja odhodkov in v okviru dobrih možnosti za rast, program v programskem obdobju po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja leta 2005 , dobro napreduje v smeri srednjeročnega cilja. Predvideva se, da se bo splošni bruto javni dolg do leta 2007 približal referenčni vrednosti, ki znaša 60 % BDP, in se bo v naslednjih letih še naprej zmanjševal .Glede na zgoraj navedeno oceno, zlasti stopnjo dolga in predvidenega povečanja porabe, povezane s staranjem prebivalstva, se Ciper poziva, naj nadzoruje javne pokojninske odhodke in izvaja nadaljnje reforme na področju pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva, da bi izboljšal dolgoročno vzdržnost javnih financ.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realni BDP (spremembe v %) | KP december 2006 | 3,9 | 3,7 | 3,9 | 4,1 | 4,1 | 4,1 |COM nov. 2006 | 3,8 | 3,8 | 3,8 | 3,9 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2005 | 4,1 | 4,2 | 4,2 | 4,2 | 4,3 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | KP december 2006 | 2,0 | 2,4 | 2,5 | 2,4 | 2,0 | 2,0 |COM nov. 2006 | 2,0 | 2,4 | 2,0 | 2,4 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2005 | 2,1 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP december 20061 | -0,9 | -1,0 | -1,1 | -1,1 | -1,1 | -1,1 |COM nov. 20065 | -1,3 | -1,3 | -1,3 | -1,3 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 20051 | -0,8 | -0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,1 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP december 2006 | -2,3 | -1,9 | -1,6 | -0,7 | -0,4 | -0,1 |COM nov. 2006 | -2,3 | -1,9 | -1,7 | -1,7 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2005 | -2,5 | -1,9 | -1,8 | -1,2 | -0,6 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | KP december 2006 | 1,1 | 1,4 | 1,4 | 2,1 | 2,1 | 2,2 |COM nov. 2006 | 1,1 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2005 | 0,7 | 1,2 | 1,2 | 1,4 | 1,7 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP december 20061 | -2,0 | -1,5 | -1,2 | -0,3 | 0,0 | 0,3 |COM nov. 2006 | -1,8 | -1,4 | -1,2 | -1,2 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 20051 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -1,2 | -0,6 | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | KP december 20063 | -3,3 | -1,9 | -1,0 | -0,3 | -0,1 | -0,1 |COM nov. 20064 | -2,7 | -1,4 | -1,2 | -1,2 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2005 | -3,1 | -2,1 | -2,1 | -1,5 | -0,6 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP december 2006 | 69,2 | 64,7 | 60,5 | 52,5 | 49,0 | 46,1 |COM nov. 2006 | 69,2 | 64,8 | 62,2 | 59,6 | ni podatkov | ni podatkov |KP december 2005 | 70,5 | 67,0 | 64,0 | 56,9 | 53,5 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (1,3 % BDP v letu 2005 in 0,4 % v letu 2006; vsi ukrepi so povzročili zmanjšanje primanjkljaja). Vključujejo 0,4 % BDP v letih 2005 in 2006 iz transakcij, povezanih s skladi EU. 4Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (0,9% BDP v letu 2005 ter 0,5 % v letu 2006, ki so povzročili zmanjšanje primanjkljaja) v primerjavi s programom (glej opombo 3) službe Komisije niso obravnavala nobene transakcije, povezane s skladi EU, kot enkratne. 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 3,9 %, 3,7 %, 3,9 % in 4,0 % v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 konč. in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Manjkajo zlasti podatki o „cikličnem razvoju“ (razpredelnica 5) in o dejavnikih, ki vplivajo na potencialno rast BDP (postavka 4).


title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Luksemburga za stabilnost za leto 2014

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/72

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Luksemburga za stabilnost za leto 2014
   2014/C 247/14
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Določili so ukrepe, ki jih morajo sprejeti države članice, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 9. julija 2013 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2013 in dal mnenje o posodobljenem programu Luksemburga za stabilnost za obdobje 2012–2016. Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Luksemburga za leto 2014 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4).

               (5)

               Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Komisija je 13. novembra 2013 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Luksemburg opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Luksemburg, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v Luksemburgu ni makroekonomskih neravnotežij v smislu postopka v zvezi z makroekonomskim neravnotežjem. Analiza presežka tekočega računa zlasti kaže, da ne izhaja iz šibkega domačega povpraševanja, ampak je bolj posledica posebnega luksemburškega modela rasti, ki močno temelji na finančnih storitvah. Tveganja za domačo finančno stabilnost zaradi velikega finančnega sektorja obstajajo, vendar so razmeroma nizka, saj je sektor diverzificiran in hkrati specializiran. Visoka stopnja zadolženosti v zasebnem sektorju, zlasti med nefinančnimi družbami, odraža predvsem prisotnost velikega števila multinacionalnih podjetij, ki uporabljajo svoje podružnice ali hčerinske družbe v Luksemburgu za financiranje dejavnosti znotraj skupine. Sedanje ugodno stanje javnih financ je v veliki meri odvisno od trajnosti modela rasti, ki temelji na rastočem finančnem sektorju in dolgoročno predstavlja visoko tveganje za vzdržnost.

               (8)

               Luksemburg je 28. aprila 2014 predložil nacionalni program reform za leto 2014, 25. aprila 2014 pa še svoj program za stabilnost za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Cilj srednjeročne proračunske strategije iz programa za stabilnost za leto 2014 je vrnitev k srednjeročnemu cilju leta 2016, in sicer po znatnem odstopanju od tega cilja leta 2015. Program za stabilnost potrjuje prejšnji srednjeročni cilj, ki je presežek v višini 0,5 % BDP in odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Predvideva se, da se bo (preračunani) strukturni presežek sektorja država zmanjšal z 1,4 % BDP leta 2013 na 1,1 % leta 2014, preden se bo spremenil v primanjkljaj v višini 0,1 % BDP leta 2015. Nato se načrtujejo postopoma naraščajoči strukturni presežki. Zato se pričakuje, da bo Luksemburg še vedno dosegal srednjeročni cilj leta 2014, vendar znatno odstopal od njega leta 2015. V skladu s programom za stabilnost naj bi bila leta 2015 stopnja rasti javnofinančnih izdatkov brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov nad referenčno srednjeročno stopnjo potencialne rasti BDP. Na splošno so cilji programa delno v skladu z zahtevami preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast z odstopanjem zlasti leta 2015. Delež dolga, ki je leta 2013 znašal 23,1 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo 60 % BDP, naj bi se po napovedih v programskem obdobju dodatno znižal. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost in ki ga je pripravil neodvisni organ (STATEC), je za leti 2014 in 2015 nekoliko optimističen. Vlada predvideva, da bo BDP v letih 2014 in 2015 rasel po stopnji 3,2 %, v pomladanski napovedi Komisije iz leta 2014 pa sta predvideni stopnji 2,6 % za leto 2014 in 2,7 % za leto 2015. Poleg tega organi še niso v celoti opredelili ukrepov za obdobje 2015–2018, ki so podlaga za fiskalno usmeritev. V skladu z napovedjo Komisije, ki ne upošteva nedavno napovedanih ukrepov, naj bi se strukturni presežek leta 2014 zmanjšal na 0,6 % BDP ter se leta 2015 spremenil v primanjkljaj v višini 1,3 % BDP. Stopnja rasti javnofinančnih izdatkov brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov naj bi bila po ocenah nad referenčno srednjeročno stopnjo potencialnega BDP leta 2015, ko se pričakuje znatno odstopanje. Na podlagi ocene programa za stabilnost za leto 2014 in napovedi Komisije v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da zlasti od leta 2015 naprej obstajajo tveganja za dosego ciljev programa za stabilnost, ki so le delno v skladu z zahtevami preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast.

               (10)

               Vlada je julija 2013 parlamentu predložila osnutek zakona o prenosu določb Direktive Sveta 2011/85/EU (5) in Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju. Čeprav naj bi osnutek zakona po pričakovanjih začel veljati 1. januarja 2014, je bilo njegovo sprejetje odloženo zaradi odstopa vlade julija. V skladu z osnutkom zakona se uvede nov zakon o večletnem finančnem programu, ki zajema isto obdobje kot prihodnja dopolnitev programa za stabilnost. Zakon o večletnem finančnem programu bi se skupaj z letnim proračunom sproti letno posodabljal. V njem bi bili podrobno opredeljeni načrti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja na ravni države. Osnutek zakona uvaja večletne zgornje meje v zakon o večletnem finančnem programu, ki bi zajemal samo sektor centralne države, vendar v njem niso opredeljene posledice v primeru, če bi bile zgornje meje presežene. Osnutek zakona ne predvideva nacionalnega predpisa o izdatkih, ki bi usmerjal določanje večletnih ciljev glede izdatkov. Vendar vsebuje določbe glede poteka prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja, ki jih je treba upoštevati. Revidiran osnutek zakona je bil predložen parlamentu marca 2014 in med drugim določa, da se naloga neodvisnega spremljanja fiskalnih predpisov zaupa na novo ustanovljeni instituciji „Conseil National des Finances Publiques“.

               (11)

               Poleg tega bodo na davčne prihodke iz DDV vplivali novi predpisi o prihodkih iz DDV, ustvarjeni z dejavnostmi e-trgovine. Od leta 2015 naprej bodo takšni prihodki preneseni iz države, kjer ima sedež ponudnik storitev, v državo, v kateri ima prebivališče prejemnik storitev. Vlada je napovedala, da se bodo stopnje DDV povečale za 2 odstotni točki, kar naj bi deloma nadomestilo izgubo prihodkov. Vendar se glede na široko uporabo znižanih in zelo znižanih stopenj lahko zberejo dodatni prihodki z razširitvijo uporabe standardne stopnje in se tako v večji meri nadomestijo zgoraj navedene izgube.

               (12)

               Bruto javni izdatki za pokojnine kot delež BDP v Luksemburgu se bodo povečali, in sicer v skladu s številkami iz poročila Komisije iz leta 2012 o staranju prebivalstva z 9,2 % BDP na 18,6 % v letu 2060. Razlog je predvsem poraba v zvezi s staranjem prebivalstva in zlasti za pokojnine. Pokojninska reforma iz leta 2012 je bila po obsegu omejena in ni bistveno obravnavala nevarnosti za dolgoročno vzdržnost javnih financ. Kratkoročno financiranje pokojninskega sistema je zdaj zagotovljeno z nizko stopnjo ekonomsko odvisnih starejših ljudi in je odvisno od prispevkov, ki jih plačuje razmeroma mlado prebivalstvo čezmejnih delavcev. Pričakuje se, da se bo v prihodnosti ta trend obrnil, medtem ko se bodo stroški za pokojnine kot tudi stroški dolgotrajne oskrbe verjetno bistveno povečali. Da bi se zagotovila vzdržnost pokojninskega sistema, bi bilo treba po letu 2020 znatno povečati stopnjo prispevkov, in sicer poleg že uvedenega omejevanja prilagajanja pokojnin življenjskemu standardu. To bi pomenilo znatno povečanje obremenitve dela, ki bi jo nosilo prihodnje aktivno prebivalstvo, in posledično izgubo stroškovne konkurenčnosti. Glede na trenutno visoko nadomestitveno stopnjo bi se lahko sprejeli nekateri različni ukrepi za zagotovitev pravičnejše porazdelitve obremenitve med generacijami. Uvedba zgornje meje za prilagajanje pokojnin na podlagi realne rasti plač bi povečala pokojninske rezerve. Poleg tega bi dvig dejanske upokojitvene starosti, ki je trenutno 59 let, z njeno prilagoditvijo spremembi pričakovane življenjske dobe pripomogel k zagotavljanju dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema. Tudi možnosti za predčasno upokojevanje bi se morale zmanjšati. Finančne spodbude za podaljšanje delovne dobe, kot je predvideno v pokojninski reformi, bi lahko prispevale k vzdržnosti pokojninskega sistema, vendar bi bilo treba zaposljivost starejših delavcev dodatno izboljšati z okrepitvijo poklicnega izobraževanja in vseživljenjskega učenja. Luksemburg mora omejiti prihodnje potrebe po dolgotrajni oskrbi in s tem povezane stroške, da se zagotovi njena vzdržnost. Storitve dolgotrajne oskrbe bi bile lahko stroškovno učinkovitejše tudi z boljšim usklajevanjem med zdravstvenim in socialnim varstvom, izboljšanjem zagotavljanja storitev in boljšo podporo družinskim članom, ki negujejo svojce.

               (13)

               Luksemburški velik presežek tekočega računa je posledica finančnih storitev in skriva trajno in postopno povečevanje primanjkljaja v trgovinski bilanci za blago, ki izvira iz počasne rasti izvoza. Čeprav ta trend odraža povečan pomen sektorja storitev v gospodarstvu, je tudi posledica bolj strukturnega poslabšanja stroškovne konkurenčnosti. Nedavni stalni porast stroškov dela na enoto je ogrozil konkurenčnost luksemburške industrijske strukture. Prilagoditev mehanizma usklajevanja plač z inflacijo, ki jo je vlada sprejela leta 2012, se bo zaključila do konca leta 2014. Čeprav bi se lahko preučile različne možnosti, je pomembno, da so plače tesneje vezane na produktivnost z reformo sistema usklajevanja plač z inflacijo, ki omogoča sektorsko diferenciacijo. Velika odvisnost od finančnega sektorja pomeni strukturno tveganje za gospodarstvo. Zato se mora Luksemburg osredotočiti na razvoj visoko specializiranih podjetij kot odskočne deske za rast, ki temelji na inovacijah. Čeprav štirikratno povečanje intenzivnosti raziskav in razvoja v javnem sektorju od leta 2000 naprej odraža odločenost za okrepitev javnih raziskovalnih zmogljivosti, Luksemburg ni na pravi poti, da leta 2020 doseže svoj cilj glede intenzivnosti raziskav in razvoja v višini 2,32,6 % BDP zaradi velikega zmanjšanja intenzivnosti raziskav in razvoja v podjetjih (z 1,53 % BDP leta 2000 na 1 % leta 2012). Njegovo uspešnost glede kazalnikov o sodelovanju med javnimi raziskovalnimi ustanovami in podjetji bi bilo treba še izboljšati. Z reformami za krepitev inovacijskih grozdov, ki so se začele leta 2013, bi bilo treba nadaljevati.

               (14)

               Čeprav so bili sprejeti različni ukrepi, je brezposelnost mladih še naprej visoka, leta 2012 je znašala 18 %, nato se je zmanjšala, vendar je leta 2013 še vedno znašala 17,4 % aktivnega prebivalstva. Močno je odvisna od stopnje izobrazbe in je nižja za tiste z višjo izobrazbo. Luksemburški izobraževalni sistem se sooča s številnimi specifičnimi izzivi, na primer večjezičnostjo ter posebnimi znanji in spretnostmi, ki jih zahteva visoko specializiran trg dela z velikim finančnim sektorjem. Rezultati raziskave znanj in spretnosti učencev, ki jih je izvedel OECD leta 2012, so potrdili, da so potrebni dodatni ukrepi za izboljšanje relativno slabih rezultatov mladih pri osnovnih znanjih in spretnostih, merjenih od leta 2006 naprej. V zvezi s tem bi bilo treba nadaljevati z reformami v osnovnih in srednjih šolah. Poleg tega bi bilo treba dodatno izboljšati kakovost in privlačnost poklicnega izobraževanja in usposabljanja, da bi se lahko trgu dela ponudila kvalificirana delovna sila, vključno zlasti s prebivalstvom s priseljeniškimi koreninami. Oblikovanje davčnega sistema in sistema prejemkov povzroča zelo velike pasti na trgu dela, ki so med najvišjimi v Uniji, in sicer za vse ravni plač in vrste družin. Poleg tega aktivacijske politike kljub nedavni reformi ostajajo šibke in udeležba v aktivnih politikah zaposlovanja v obdobju brezposelnosti ni obvezna.

               (15)

               Luksemburg je zavezan, da bo leta 2020 zmanjšal svoje emisije toplogrednih plinov v sektorjih zunaj sistema za trgovanje z emisijami za 20 %, vendar se pričakuje, da mu bo za dosego tega cilja zmanjkalo 23 odstotnih točk. Poleg tega se pričakuje, da bodo leta 2013 emisije za 1 % višje od cilja, določenega za leto 2013 v odločbi o porazdelitvi prizadevanj. Približno 70 % emisij v zvezi s prometom je povezanih z izvozom goriva, med drugim zaradi zelo nizkih trošarin na goriva. Priznanje, da je izvoz goriva ključni izziv, v drugem nacionalnem akcijskem načrtu o podnebju, ki je bil sprejet maja 2013, je korak naprej. Vendar so za obravnavanje tega vprašanja potrebni bolj konkretni in dolgoročni ukrepi. Okoljski davki so leta 2012 znašali 2,4 % BDP, leta 2004 pa 3,1 %. To zmanjšanje je zlasti posledica nižjih davčnih prihodkov iz obdavčitve energije, na katere je vplivalo dejstvo, da se davki na energijo ne usklajujejo z inflacijo. Prometni davki, razen goriva, leta 2012 predstavljajo 0,2 % BDP. Davki na gorivo, ki se uporablja za promet, so visoki in znašajo 2,2 % BDP, kljub preferenčni davčni obravnavi dizelskega goriva, večinoma zaradi čezmejnega nakupa goriva. Okoljski davki predstavljajo podpovprečni delež celotnih davčnih prihodkov, tako da je zasnovo okoljskih davkov mogoče izboljšati, zlasti s povečanjem davka na energente za promet.

               (16)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo luksemburške ekonomske politike. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Luksemburgu, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 5 v nadaljevanju.

               (17)

               Svet je ob upoštevanju te ocene proučil program za stabilnost, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.

               (18)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih valuta je euro (7). Luksemburg bi kot država, katere valuta je euro, moral tudi zagotoviti, da se navedena priporočila izvedejo v celoti in pravočasno –

         PRIPOROČA, da Luksemburg v obdobju 2014–2015 ukrepa, tako da:

               1.

               Ohrani trden fiskalni položaj v letu 2014 ter znatno okrepi proračunsko strategijo v letu 2015, da zagotovi doseganje srednjeročnega cilja in njegovo nadaljnje izpolnjevanje zatem, da se zaščiti dolgoročna vzdržnost javnih financ, zlasti z upoštevanjem posrednih obveznosti v zvezi s staranjem prebivalstva. Okrepi fiskalno upravljanje, tako da pospeši sprejetje srednjeročnega proračunskega okvira, ki bo zajemal sektor države in vključeval večletne zgornje meje za odhodke, ter vzpostavi neodvisno spremljanje fiskalnih predpisov. Dodatno razširi davčno osnovo. Dodatno razširi davčno osnovo.

               2.

               Za zagotovitev fiskalne vzdržnosti in omejitve odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, s povečanjem stroškovne učinkovitosti dolgoročne nege, nadaljuje pokojninsko reformo, da bi se zvišala dejanska upokojitvena starost, in sicer tudi z omejevanjem predčasnega upokojevanja in prilagoditvijo upokojitvene starosti ali pokojninskih prejemkov spremembam pričakovane življenjske dobe. Okrepi prizadevanja za povečanje stopnje udeležbe starejših, med drugim z izboljšanjem njihove zaposljivosti prek vseživljenjskega učenja.

               3.

               Pospeši sprejetje strukturnih ukrepov v posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami izvede reformo sistema določanja plač, tudi indeksacije plač, da bi se plače bolj odzivale na razvoj produktivnosti, zlasti na sektorski ravni. Prizadeva si za diverzifikacijo strukture gospodarstva, med drugim s spodbujanjem zasebnih naložb v raziskave ter dodatnim razvijanjem sodelovanja med javnimi raziskovalnimi ustanovami in podjetji.

               4.

               Nadaljuje prizadevanja za zmanjšanje brezposelnosti mladih nizkokvalificiranih iskalcev zaposlitve s priseljenskimi koreninami, in sicer z usklajeno strategijo, vključno z dodatnim izboljšanjem načrtovanja in spremljanja aktivnih politik zaposlovanja, odpravljanjem neskladnosti med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih ter zmanjšanjem negativnih finančnih spodbud za delo. V ta namen pospeši izvajanje reforme splošnega in poklicnega izobraževanja ter usposabljanja, da bi bolje uskladili znanja in spretnosti mladih s povpraševanjem na trgu dela.

               5.

               Razvije celovit okvir in sprejme konkretne ukrepe za doseganje ciljev zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v sektorjih zunaj sistema za trgovanje z emisijami do leta 2020, zlasti prek obdavčitve energentov za promet.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2014 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (3)  UL C 217, 30.7.2013, str. 55.

      (4)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (5)  Direktiva Sveta 2011/85/EU z dne 8. novembra 2011 o zahtevah v zvezi s proračunskimi okviri držav članic (UL L 306, 23.11.2011, str. 41).

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (7)  Glej stran 141 tega Uradnega lista.


title: 2014/710/EU: Priporočilo Komisije z dne 9. oktobra 2014 o upoštevnih trgih proizvodov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki so lahko predmet predhodnega urejanja v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve  Besedilo velja za EGP

text:
               11.10.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 295/79

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 9. oktobra 2014
   o upoštevnih trgih proizvodov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki so lahko predmet predhodnega urejanja v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve
   (Besedilo velja za EGP)

      (2014/710/EU)

   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) (1) ter zlasti člena 15(1) Direktive,
   ob upoštevanju mnenja Organa evropskih regulatorjev za elektronske komunikacije (BEREC) in Odbora za komunikacije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Direktiva 2002/21/ES določa zakonodajni okvir za sektor elektronskih komunikacij, katerega namen je med drugim odgovoriti na trende zbliževanja, tako da s svojim področjem uporabe zajema vsa elektronska komunikacijska omrežja in storitve. V skladu z Direktivo 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2) je eden od ciljev regulativnega ovira, da se z razvojem konkurence na trgu postopno odpravijo predhodne posebne ureditve, ki veljajo za sektor, tako da bi elektronske komunikacije nazadnje urejalo le konkurenčno pravo.

               (2)

               V skladu s tem ciljem je namen tega priporočila opredeliti tiste trge proizvodov in storitev, za katere je lahko v skladu s členom 15(1) Direktive 2002/21/ES upravičeno predhodno urejanje. Cilj vsakega predhodnega regulativnega posredovanja je nazadnje ustvariti koristi za končne uporabnike z doseganjem učinkovite in trajne konkurenčnosti maloprodajnih trgov. Nacionalni regulativni organi bodo verjetno postopoma ugotovili, da so lahko maloprodajni trgi konkurenčni tudi brez ureditve na veleprodajni ravni, zlasti glede na pričakovana izboljšanja na področju inovacij in konkurence.

               (3)

               Opredelitev upoštevnih trgov se lahko sčasoma spremeni zaradi razvoja značilnosti proizvodov in storitev ter spreminjanja možnosti za nadomestitev povpraševanja in ponudbe. Priporočilo Komisije 2007/879/ES (3) je v veljavi že več kot šest let, zato ga je zdaj primerno pregledati glede na razvoj trga od njegovega sprejetja.Zato to priporočilo nadomešča Priporočilo 2007/879/ES ter nacionalnim regulativnim organom zagotavlja smernice za prihodnje preglede trga.

               (4)

               Člen 15(1) Direktive 2002/21/ES od Komisije zahteva, da trge v sektorju elektronskih komunikacij, katerih značilnosti lahko utemeljujejo uvedbo regulativnih obveznosti, opredeli v skladu z načeli konkurenčnega prava. Načela konkurenčnega prava se torej v tem priporočilu uporabljajo za opredelitev proizvodnih trgov v sektorju elektronskih komunikacij.

               (5)

               V skladu s členom 15(3) Direktive 2002/21/ES nacionalni regulativni organi skladno s konkurenčnim pravom in ob popolnem upoštevanju tega priporočila opredelijo upoštevne trge glede na razmere v državi, zlasti upoštevne geografske trge na svojem ozemlju.

               (6)

               V skladu s členom 16(3) Direktive 2002/21/ES se predhodne regulativne obveznosti uvedejo le na trgih, na katerih ne vlada učinkovita konkurenca. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 27 Direktive, so to trgi, na katerih je eno ali več podjetij s pomembno tržno močjo, pravna sredstva nacionalne zakonodaje in zakonodaje EU na področju konkurence pa ne zadostujejo za reševanje težave, ugotovljene v zvezi s konkurenco. Poleg tega bi bilo treba pri analizi učinkovite konkurence proučiti, ali je trg potencialno konkurenčen, in s tem tudi, ali je pomanjkanje učinkovite konkurence trajno.

               (7)

               Izhodišče za opredelitev veleprodajnih trgov, ki so lahko predmet predhodnega urejanja, je za Komisijo in nacionalne regulativne organe analiza ustreznih maloprodajnih trgov. Analizo maloprodajnih trgov je treba izvesti glede na pričakovani prihodnji razvoj v danem časovnem okviru, ob upoštevanju nadomestljivosti pri povpraševanju in, kadar je ustrezno, pri ponudbi. Nacionalni regulativni organi bi morali pri opredelitvi upoštevnih trgov v skladu s členom 15(3) Direktive 2002/21/ES določiti geografsko območje, na katerem so konkurenčni pogoji podobni ali dovolj homogeni in ki se lahko razlikuje od sosednjih območij, na katerih so prevladujoči konkurenčni pogoji občutno drugačni, pri čemer morajo zlasti upoštevati vprašanje, ali potencialni operater s pomembno tržno močjo deluje enotno v celotnem omrežju ali pa se srečuje z občutno drugačnimi konkurenčnimi pogoji, zaradi katerih so njegove dejavnosti na nekaterih območjih omejene, na drugih pa ne.

               (8)

               Oceniti bi bilo treba, ali so maloprodajni trgi glede na pričakovani prihodnji razvoj učinkovito konkurenčni brez ureditve na podlagi ugotovitve pomembne tržne moči. Po drugi strani pa bi bilo treba pri analizi upoštevati učinke drugih vrst ureditve, ki se uporabljajo za upoštevni maloprodajni in veleprodajni trg ali trge, v celotnem zadevnem obdobju.

               (9)

               Pri izvajanju analize trga v skladu s členom 16 Direktive 2002/21/ES bi bilo treba trg oceniti glede na pričakovani prihodnji razvoj na podlagi sedanjih razmer na trgu. Pri analizi bi bilo treba oceniti, ali je trg potencialno konkurenčen in ali je zato kakršno koli pomanjkanje učinkovite konkurence trajno, tako da se upošteva pričakovani ali predvideni razvoj trga (4).

               (10)

               Če upoštevni maloprodajni trg glede na pričakovani prihodnji razvoj ni učinkovito konkurenčen brez predhodne ureditve, bi bilo treba oceniti ustrezni veleprodajni trg ali trge, ki so lahko predmet predhodnega urejanja v skladu s členom 16 Direktive 2002/21/ES. Pri analizi meja in tržne moči na ustreznem veleprodajnem trgu ali trgih bi bilo treba za določitev, ali so ti trgi učinkovito konkurenčni, upoštevati neposredne in posredne konkurenčne omejitve ne glede na to, ali te omejitve izhajajo iz elektronskih komunikacijskih omrežij, storitev ali drugih vrst storitev ali programov, ki so primerljivi z vidika končnih uporabnikov (5). Če pa je zadevni maloprodajni trg glede na pričakovani prihodnji razvoj učinkovito konkurenčen brez predhodne ureditve na veleprodajni ravni na ustreznem veleprodajnem trgu ali trgih, bi moral nacionalni regulativni organ skleniti, da ureditev na veleprodajni ravni ni več potrebna. V takem primeru je treba oceniti, ali bi bilo treba za ustrezni upoštevni veleprodajni trg ali trge odpraviti predhodno ureditev. Kadar so veleprodajni trgi v prodajni verigi vertikalno povezani, je treba najprej analizirati veleprodajni trg, ki je v primerjavi z zadevnim maloprodajnim trgom višje v prodajni verigi.

               (11)

               Veleprodajni trgi, navedeni v Prilogi, lahko imajo značilnosti, ki lahko utemeljujejo predhodno urejanje, ker na splošno izpolnjujejo naslednja tri kumulativna merila, ki so se uporabljala tudi za opredelitev trgov, ki so lahko predmet predhodnega urejanja, v prejšnjih različicah priporočila. Prvo merilo je prisotnost velikih in stalnih ovir za vstop na trg. Vendar bi bilo treba glede na dinamičen značaj in delovanje trgov elektronskih komunikacij pri analizi prihodnjih razmer za opredelitev upoštevnih trgov, ki bi lahko bili predmet predhodnega urejanja, upoštevati tudi možnosti premagovanja ovir za vstop na trg v ustreznem časovnem okviru. Drugo merilo obravnava vprašanje, ali se tržna struktura nagiba k učinkoviti konkurenci v ustreznem časovnem okviru. Uporaba tega merila vključuje pregled stanja infrastrukturne in druge konkurence za ovirami za vstop. Tretje merilo je, da zgolj uporaba konkurenčnega prava ne bi zadostovala za ustrezen odziv na zadevno tržno pomanjkljivost ali pomanjkljivosti. Glavni kazalniki, ki se upoštevajo pri ocenjevanju prvega in drugega merila, so podobni tistim, ki se preverijo kot del analize prihodnjih razmer na trgu za določitev prisotnosti pomembne tržne moči. Upoštevajo se zlasti kazalniki ovir za vstop ob odsotnosti pravne ureditve (vključno z obsegom nepovratnih stroškov), tržna struktura, delovanje trga in tržna dinamika, vključno s kazalniki, kot so tržni deleži in gibanja, tržne cene in gibanja ter obseg in pokritost konkurenčnih omrežij ali infrastruktur.

               (12)

               V zvezi s prvim merilom sta za to priporočilo pomembni zlasti dve vrsti ovir za vstop: strukturne ovire in pravne ali regulativne ovire. Strukturne ovire za vstop izvirajo iz prvotnih značilnosti na ravni stroškov ali povpraševanja, ki ustvarjajo nesorazmerne pogoje med prvotnimi ponudniki in novimi tekmeci ter ovirajo ali preprečujejo vstop slednjih na trg. Visoke strukturne ovire na primer obstajajo, kadar so za trg značilne absolutne stroškovne prednosti, znatna ekonomija obsega in/ali dosega, omejitve zmogljivosti in visoki nepovratni stroški. Sorodna strukturna ovira lahko obstaja tudi, kadar je za zagotavljanje storitve potrebna komponenta omrežja, ki je tehnično ni mogoče podvojiti ali pa jo je mogoče podvojiti le po takšni ceni, da postane nedonosna za tekmece.

               (13)

               Pravne ali regulativne ovire ne temeljijo na gospodarskih razmerah, temveč izvirajo iz zakonodajnih, upravnih ali drugih ukrepov, ki neposredno vplivajo na pogoje vstopa in/ali umestitve ponudnikov na upoštevnem trgu. Kot primer pravne ali regulativne ovire, ki ovira ali preprečuje vstop na trg, se lahko uporablja omejitev števila podjetij z dostopom do spektra za zagotavljanje osnovnih storitev. Drugi primeri pravnih ali regulativnih ovir so cenovni nadzori ali drugi ukrepi v zvezi s cenami, ki so bili uvedeni za podjetja ter vplivajo na vstop in umestitev podjetij na trgu. Pravne ali regulativne ovire, ki bodo verjetno odpravljene v ustreznem časovnem okviru, običajno ne bi smele pomeniti ovire za vstop na trg v smislu prvega merila.

               (14)

               Ovire za vstop lahko postanejo manj pomembne na trgih, vezanih na inovacije, za katere je značilen stalni tehnološki napredek. Konkurenčne omejitve na takšnih trgih pogosto izhajajo iz groženj, povezanih z inovacijami potencialnih tekmecev, ki jih trenutno ni na trgu. Na takšnih trgih, vezanih na inovacije, lahko pride do dinamične ali dolgoročne konkurence med podjetji, ki niso nujno tekmeci na obstoječem „statičnem“ trgu. To priporočilo opredeljuje trge, pri katerih se pričakuje, da bodo ovire za vstop trajale dlje kot predvideno obdobje. Pri ocenjevanju, ali bodo ovire za vstop v odsotnosti pravne ureditve še naprej obstajale, je treba preveriti, ali je industrija izkusila pogoste in uspešne vstope na trg in ali so vstopi bili ali bodo verjetno v prihodnosti dovolj hitri in trajni, da bodo omejili tržno moč. Pomen ovir za vstop bo med drugim odvisen od najmanjšega učinkovitega obsega proizvodnje in nepovratnih stroškov.

               (15)

               Tudi kadar so za trg značilne visoke ovire za vstop, lahko drugi strukturni dejavniki na tem trgu pomenijo, da se trg še vedno nagiba proti učinkoviti konkurenci v ustreznem časovnem okviru. Nagibanje k učinkoviti konkurenci pomeni, da bo trg dosegel status učinkovite konkurence brez predhodnega urejanja v obdobju pregleda ali pa bo ta status dosegel po navedenem obdobju, če bodo v tem obdobju zagotovljeni jasni dokazi o pozitivni tržni dinamiki. Tržno dinamiko lahko na primer povzroči tehnološki razvoj ali zbliževanje proizvodov in trgov, ki lahko povzroči konkurenčne omejitve med izvajalci, ki delujejo na ločenih proizvodnih trgih. Do tega lahko pride tudi na trgih z omejenim, vendar zadostnim številom podjetij z različnimi strukturami stroškov, ki se spopadajo s tržnim povpraševanjem po elastičnih cenah. Na trgu lahko obstaja tudi presežna zmogljivost, ki konkurenčnim podjetjem običajno omogoči zelo hitro povečanje proizvodnje kot odgovor na kakršno koli povišanje cen. Na takšnih trgih lahko sčasoma pride do spremembe tržnih deležev in/ali do zniževanja cen.

               (16)

               Tretje merilo se uporablja za ocenjevanje zadostnosti korektivnih ukrepov, ki se lahko v skladu s konkurenčnim pravom uvedejo za odpravo ugotovljene trajne tržne pomanjkljivosti ali tržnih pomanjkljivosti, zlasti glede na to, da lahko predhodne regulativne obveznosti učinkovito preprečijo kršitve konkurenčnega prava. Ukrepi konkurenčnega prava verjetno ne bodo zadostovali, če so na primer zahteve po skladnosti ukrepanja za odpravo trajne tržne pomanjkljivosti ali tržnih pomanjkljivosti obsežne ali če je nujno pogosto in/ali pravočasno ukrepanje. Zato bi bilo treba predhodno urejanje šteti za ustrezno dopolnilo konkurenčnemu pravu, kadar konkurenčno pravo ne bi zadostovalo za odpravo ugotovljene trajne tržne pomanjkljivosti ali tržnih pomanjkljivosti.

               (17)

               Uporaba teh treh kumulativnih meril bi morala omejiti število trgov v sektorju elektronskih komunikacij, na katerih se uvedejo predhodne regulativne obveznosti, kar bi prispevalo k enemu od ciljev regulativnega okvira, in sicer da se z razvojem konkurence na trgih postopno omejijo predhodne posebne določbe, ki veljajo za sektor. Neizpolnjevanje katerega koli od teh treh meril pomeni, da trg ne bi smel biti predmet predhodnega urejanja.

               (18)

               Prehodno urejanje na veleprodajni ravni bi bilo treba obravnavati kot zadostno za odpravo potencialnih težav v zvezi s konkurenco na povezanem(-ih) podrejenem(-ih) trgu(-ih). Podrejeni trg bi bilo treba predhodno urediti le, če konkurenca na tem trgu še vedno kaže pomembno tržno moč kljub prisotnosti predhodne ureditve na povezanem veleprodajnem trgu ali trgih v zgornjem delu prodajne verige. Glede na napredek na področju konkurence, ki je bil dosežen zaradi ureditve, to priporočilo opredeljuje le upoštevne trge na veleprodajni ravni. Prevladuje mnenje, da lahko njihova ureditev odpravi pomanjkanje učinkovite konkurence na veleprodajni ravni, ki povzroča ugotovljene tržne pomanjkljivosti na povezanih maloprodajnih trgih. Če nacionalni regulativni organ kljub temu dokaže, da so bili veleprodajni ukrepi neuspešni, je lahko zadevni maloprodajni trg predmet predhodnega urejanja, če nacionalni regulativni organ ugotovi, da so izpolnjena tri merila iz tega priporočila.

               (19)

               Trgi iz Priloge so bili opredeljeni na podlagi zgoraj navedenih treh kumulativnih meril. Nacionalni regulativni organi bi morali izhajati iz domneve, da so na teh trgih izpolnjena ta tri merila. Če pa nacionalni regulativni organ ugotovi, da na opredeljenem maloprodajnem trgu ali trgih brez ureditve na veleprodajni ravni prevladuje trajnostna konkurenca, bi moral skleniti, da predhodna ureditev na veleprodajni ravni ni več potrebna.

               (20)

               Za trge iz Priloge lahko nacionalni regulativni organ še vedno šteje za ustrezno, da na podlagi posebnih razmer v državi izvede svoj test treh meril. Nacionalni regulativni organ lahko sklene, da je ta test treh meril glede na razmere v državi opravljen ali da ni opravljen. Če test treh meril ni opravljen za določen trg iz Priporočila, nacionalni regulativni organ na tem trgu ne bi smel uvesti regulativnih obveznosti.

               (21)

               Nacionalni regulativni organi lahko opredelijo trge, ki se razlikujejo od tistih, navedenih v tem priporočilu, in uporabijo test treh meril. Zlasti je treba poudariti, da bi morali nacionalni regulativni organi vedno izvesti test treh meril, če nameravajo po ugotovitvi, da maloprodajni trg ni učinkovito konkurenčen brez predhodne ureditve, urediti ustrezni veleprodajni trg ali trge, ti trgi pa niso navedeni v Priporočilu. V tem primeru je treba najprej analizirati veleprodajni trg, ki je v primerjavi z zadevnim maloprodajnim trgom najvišje v vertikalni prodajni verigi. Nacionalni regulativni organ bi moral izvesti postopno analizo trgov, ki so podrejeni reguliranim vložkom na predhodnem trgu, da bi ugotovil, ali bi bili učinkovito konkurenčni v prisotnosti ureditve predhodnih trgov, dokler ne doseže maloprodajnega trga ali trgov.

               (22)

               Nacionalni regulativni organi bi morali uporabiti test treh meril tudi za trge, ki so navedeni v prilogah k priporočiloma Komisije 2003/311/ES (6) in 2007/879/ES ter niso več navedeni v Prilogi k temu priporočilu, če so urejeni glede na razmere v državi, da bi ocenili, ali so lahko ti trgi na podlagi takih razmer v državi še vedno predmet predhodnega urejanja.

               (23)

               Na novonastajajočih trgih se v skladu z Direktivo 2002/21/ES ne bi smele uvesti neprimerne predhodne regulativne obveznosti, tudi če ima prvi na trgu prednost. Za novonastajajoče trge se šteje, da obsegajo proizvode ali storitve, pri katerih je zaradi njihovih novosti zelo težko predvideti pogoje povpraševanja ali vstop na trg in ponudbene pogoje, zato je tudi težko uporabiti test treh meril. Namen tega, da se na novonastajajočih trgih ne smejo uvesti neprimerne predhodne regulativne obveznosti, je spodbujati inovacije, kot zahteva člen 8 Direktive 2002/21/ES, hkrati pa bi bilo treba preprečiti, da bi vodilno podjetje zaseglo takšne trge, kot je določeno tudi v smernicah Komisije za tržno analizo in oceno pomembne tržne moči v skladu z regulativnim okvirom Skupnosti za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (7). Primarne nadgradnje obstoječe omrežne infrastrukture redko privedejo do novega ali nastajajočega trga. Pomanjkanje zamenljivosti proizvoda se določi z vidika povpraševanja in ponudbe, preden je mogoče zaključiti, da ni del že obstoječega trga. Pojav novih storitev na maloprodajni ravni lahko povzroči nastanek novega veleprodajnega trga v takšnem obsegu, da teh storitev na maloprodajni ravni ni mogoče zagotoviti z obstoječimi proizvodi za ponudbo na veliko.

               (24)

               Nacionalni regulativni organi rezultate testa treh meril, ki je bil izveden v skladu s tem priporočilom in spada na področje uporabe člena 7(3) Direktive 2002/21/ES, zagotovijo Komisiji, BEREC in drugim nacionalnim regulativnim organom. Če osnutek ukrepa, ki vpliva na trgovino med državami članicami, kakor je opisano v uvodni izjavi 38 Direktive 2002/21/ES, ni sporočen, se lahko sproži postopek za ugotavljanje kršitev zoper zadevno državo članico.

               (25)

               Trgi, navedeni v Prilogi k Priporočilu, ne vsebujejo več dveh trgov iz Priporočila 2007/879/ES (trga 1 in 2), saj ne izpolnjujeta več treh meril. Ker se lahko stopnja pričakovanega ali predvidenega razvoja trga v državah članicah, na katerem temelji ta ugotovitev na ravni Unije, nekoliko razlikuje, je mogoče na podlagi posebnih razmer v državi utemeljiti ugotovitev nacionalnega regulativnega organa, da trg 1 iz Priporočila 2007/879/ES ali drugi maloprodajni trgi, povezani s trgom 2 iz Priporočila 2007/879/ES, glede na pričakovani prihodnji razvoj še niso učinkovito konkurenčni brez ustreznih in sorazmernih veleprodajnih korektivnih ukrepov. Nacionalni regulativni organi bi lahko torej utemeljili nadaljnjo predhodno regulativno posredovanje na veleprodajni ravni, če so tri merila izpolnjena glede na razmere v državi za naslednje obdobje pregleda. Preostali trgi iz Priporočila 2007/879/ES še vedno upravičujejo predhodno urejanje, čeprav so na novo opredeljene meje trgov 4, 5 in 6 iz Priporočila 2007/879/ES. Nacionalni regulativni organi pri opredelitvi teh trgov upoštevajo razmere v državi –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Pri opredelitvi upoštevnih trgov glede na razmere v državi v skladu s členom 15(3) Direktive 2002/21/ES nacionalni regulativni organi analizirajo trge proizvodov in storitev, opredeljene v Prilogi.

               2.

               Pri opredelitvi trgov, ki niso navedeni v Prilogi, nacionalni regulativni organi dokažejo, Komisija pa preveri, da so kumulativno izpolnjena naslednja tri merila:

                           (a)

                           prisotnost visokih in stalnih strukturnih, pravnih ali regulativnih ovir za vstop na trg;

                           (b)

                           tržna struktura, ki se ob upoštevanju stanja infrastrukturne in druge konkurence za ovirami za vstop na trg ne nagiba k učinkoviti konkurenci v ustreznem časovnem obdobju;

                           (c)

                           konkurenčno pravo ne zadostuje za primerno odpravljanje ugotovljene(-ih) tržne(-ih) pomanjkljivosti.

               3.

               Pri proučevanju, ali kateri koli od trgov iz Priloge ne more biti predmet predhodnega urejanja v posebnih razmerah v državi, nacionalni regulativni organi dokažejo, Komisija pa preveri, da ni izpolnjeno najmanj eno od treh meril iz točke 2.

               4.

               Nacionalni regulativni organi morajo upoštevati vse ustrezne konkurenčne omejitve ne glede na to, ali take omejitve domnevno izhajajo iz elektronskih komunikacijskih omrežij, storitev ali drugih vrst storitev ali programov, ki so primerljivi z vidika končnega uporabnika.

               5.

               To priporočilo ne posega v opredelitve trgov, rezultate tržnih analiz in regulativne obveznosti, ki so jih nacionalni regulativni organi sprejeli v skladu s členom 15(3) in členom 16 Direktive 2002/21/ES pred sprejetjem tega priporočila.

               6.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 9. oktobra 2014

            Za Komisijo

         Neelie KROES

            Podpredsednica

      (1)  UL L 108, 24.4.2002, str. 33.

      (2)  Direktiva 2009/140/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o spremembi direktiv 2002/21/ES o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve, 2002/19/ES o dostopu do elektronskih komunikacijskih omrežij in pripadajočih naprav ter o njihovem medomrežnem povezovanju in 2002/20/ES o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (UL L 337, 18.12.2009, str. 37).

      (3)  Priporočilo Komisije 2007/879/ES z dne 17. decembra 2007 o upoštevnih trgih proizvodov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki so lahko predmet predhodnega urejanja v skladu z Direktivo 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (UL L 344, 28.12.2007, str. 65).

      (4)  Točka 20 smernic Komisije za tržno analizo in oceno pomembne tržne moči v skladu z regulativnim okvirom Skupnosti za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (2002/C 165/03).

      (5)  Kot so na primer povrhnje (OTT) storitve, ki se sicer ne obravnavajo kot neposredna nadomestila za storitve, ki jih zagotavljajo izvajalci elektronskih komunikacijskih storitev, vendar bo tehnološki razvoj verjetno prispeval k njihovemu stalnem razširjanju v prihodnjih letih.

      (6)  Priporočilo Komisije 2003/311/ES z dne 11. februarja 2003 o upoštevnih trgih produktov in storitev v sektorju elektronskih komunikacij, ki so lahko predmet predhodnega urejanja v skladu z Direktivo 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta o skupnem ureditvenem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (OJ L 114, 8.5.2003, str. 45).

      (7)  Smernice Komisije (UL C 165, 11.7.2002, str. 6).

      PRILOGA

                  Trg 1

                  :

                  veleprodajno zaključevanje klicev v posameznih javnih telefonskih omrežjih na fiksni lokaciji;

                  Trg 2

                  :

                  zaključevanje govornih klicev v posameznih mobilnih omrežjih;

                  Trg 3

                  :

                              (a)

                              veleprodajni lokalni dostop na fiksni lokaciji,

                              (b)

                              veleprodajni osrednji dostop na fiksni lokaciji za izdelke za množični trg;

                  Trg 4

                  :

                  veleprodajni visokokakovostni dostop na fiksni lokaciji.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 v zvezi z nacionalnim programom reform Danske za leto 2013 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Danske za obdobje 2013–2016

text:
               30.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/18

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 9. julija 2013
   v zvezi z nacionalnim programom reform Danske za leto 2013 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Danske za obdobje 2013–2016
   2013/C 217/05
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, da integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav ali vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli dogovor za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 10. julija 2012 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Danske za leto 2012 in dal mnenje o dopolnitvi konvergenčnega programa Danske za obdobje 2012–2015.

               (5)

               Komisija je 28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega je Komisija 28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Dansko opredelila kot eno od držav članic, za katere bi bilo treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 7. februarja 2013 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2013 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2013.

               (7)

               Evropski svet je 14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (8)

               Komisija je 10. aprila 2013 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Dansko, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Danskem obstajajo makroekonomska neravnotežja, ki pa niso čezmerna.

               (9)

               Danska je 30. aprila 2013 predložila nacionalni program reform za leto 2013 in konvergenčni program za obdobje 2013–2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (10)

               Na podlagi ocene konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten. Scenarij napoveduje rast BDP v višini 0,7 % v letu 2013 in 1,6 % v letu 2014, kar je v splošnem v skladu z napovedjo služb Komisije iz spomladi 2013 (0,7 % in 1,7%). Konvergenčni program opisuje proračunsko strategijo, katere cilj je zmanjšanje čezmernega primanjkljaja in doseganje srednjeročnega cilja, ki je strukturni primanjkljaj v višini največ 0,5 % BDP, do leta 2013, kar odraža cilje Pakta. Cilj konvergenčnega programa je doseči javnofinančni primanjkljaj v višini 1,7 % BDP v letu 2013 in 1,8 % v letu 2014, kar je v skladu z rokom, ki ga je v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem predlagala Komisija. Povprečni letni fiskalni napor v obdobju 2011–2013, ki temelji na izračunih strukturnega proračunskega salda, je v skladu s priporočilom Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. V konvergenčnem programu se ocenjuje, da bodo neto diskrecijski ukrepi vodili v konsolidacijo, ki bo na splošno v skladu s priporočilom, izdanim v skladu s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Po ocenah bodo realni javnofinančni odhodki (vključno z diskrecijskimi ukrepi na strani dohodkov) v letu 2013 dosegli ničelno rast, v letu 2014 pa bo ta znašala 0,4 %, torej bo v obeh letih dosežena referenčna vrednost za odhodke Pakta za stabilnost in rast. Javne finance so na splošno zdrave, država pa je že dosegla svoj srednjeročni cilj. Vendar je bistveno, da Danska, tudi zaradi staranja prebivalstva in ambicioznih politik države na področju socialnega varstva, ohrani trden in vzdržen okvir fiskalnih politik ter obdrži primanjkljaj pod referenčno vrednostjo 3 % BDP iz Pogodbe.

               (11)

               Danska je leta 2012 zaključila reformi sheme invalidskih pokojnin in sheme subvencioniranega zaposlovanja (sistem fleksibilnega zaposlovanja), ki sta začeli učinkovati 1. januarja 2013. Ti reformi pomenita pomemben ukrep za izboljšanje ponudbe danske delovne sile. Izboljšanje zaposljivosti oseb, ki so najbolj oddaljene od zaposlitve, vključno z ljudmi s priseljenskim ozadjem, dolgoročno brezposelni in nizko kvalificirani delavci, pa še vedno ostaja izziv. Ob priznavanju, da je reformni program vlade ambiciozen, je pomembno zagotoviti, da bo znani danski model „prožne varnosti“ še naprej omogočal nemoten prehod med brezposelnostjo in zaposlitvijo ter obenem omejeval marginalizacijo in socialno izključenost. Pri tem imajo pomembno vlogo izobraževanje, usposabljanje in nadgradnja spretnosti.

               (12)

               Za Dansko je izobraževanje upravičeno jasna prednostna naloga. Vseeno pa so potrebna nadaljnja prizadevanja za izboljšanje kakovosti in stroškovne učinkovitosti sistemov izobraževanja in usposabljanja, tudi z izvedbo začetih reform. Predlagana reforma sistema primarnega in nižjega sekundarnega izobraževanja je korak v pravo smer in pričakovati je, da bo imela pozitiven vpliv na stroškovno učinkovitost šolskega sistema in na kakovost izobraževanja, vključno z izboljšanjem dosežkov učencev. Kar zadeva poklicno usposabljanje, je vlada leta 2012 sprejela ukrepe za izboljšanje kakovosti poklicnega usposabljanja mladih in zagotovitev potrebnih zasebnih vajeništev. Za iskanje trajne rešitve za zagotovitev potrebnih vajeništev ter izboljšanje kakovosti sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja je bil ustanovljen odbor, sestavljen iz predstavnikov vlade, občin, regij in socialnih partnerjev. Trajne in ambiciozne rešitve za zagotovitev pomanjkanja vajeništev in proti visokemu deležu tistih, ki v sistemu poklicnega izobraževanja za mlade zgodaj opustijo šolanje, bi Dansko bolje pripravile na prihodnje povpraševanje po spretnostih na trgu dela in izboljšale produktivnost.

               (13)

               Danska bi lahko ustvarila večjo gospodarsko rast z odpravo ovir za konkurenco na področju lokalnih in maloprodajnih storitev, ob upoštevanju pomena tega sektorja v danskem gospodarstvu. V letu 2012 je danska vlada predstavila nov zakon o konkurenci, ki predstavlja pomemben korak v pravo smer. Z revizijo njene zakonodaje o konkurenci so bili uvedeni učinkovitejši mehanizmi za izvrševanje predpisov o konkurenci, s čimer je bil v celoti upoštevan ustrezni del Priporočila iz leta 2012. Vendar je mogoče storiti še več za zagotovitev učinkovitosti ukrepov, sprejetih za posamezne sektorje in na področju javnih storitev, da se okrepita konkurenca in delovanje trga. Različne pobude politik na tem področju so še v zgodnji fazi, za zagotovitev učinkovitega izvajanja pa so potrebna nadaljnja prizadevanja.

               (14)

               V preteklem letu je bila podrobno razčlenjena zadolženost gospodinjstev na nacionalni ravni in ravni EU, da bi se ocenila nevarnost za finančno in gospodarsko stabilnost. Trenutno so tveganja za finančno stabilnost videti pod nadzorom, vendar je potrebno stalno spremljanje. Danski organi so sprejeli več ukrepov za izboljšanje zanesljivosti sistema hipotekarnih posojil. Ti vključujejo sistem označevanja tveganj pri stanovanjskih hipotekarnih posojilih in omejitve pri posojilih s spremenljivo obrestno mero in/ali odloženim odplačilom. Hipotekarne kreditne ustanove so na lastno pobudo sprejele ukrepe za zmanjšanje potrebe po dodatnem zavarovanju. Vse to so ukrepi v pravo smer, vendar jih bo treba skrbno spremljati, da se ugotovi, ali imajo želeni učinek. Komisija bo preučila redna poročila Danske o vplivu teh ukrepov. V prihodnosti bi bilo treba pregledati obdavčenje nepremičnin na Danskem, da se zmanjšajo izkrivljanja in okrepijo njegove proticiklične značilnosti.

               (15)

               Komisija je v okviru evropskega semestra izvedla obsežno analizo ekonomske politike Danske. Ocenila je nacionalni program reform in konvergenčni program ter predstavila poglobljen pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko, ampak tudi, ali sta skladna s pravili in smernicami EU. Njena priporočila, pripravljena v okviru evropskega semestra, so izražena v priporočilih v točkah 1 do 3 v nadaljevanju.

               (16)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki 1 v nadaljevanju.

               (17)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform Danske in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij so izražena v priporočilu v točki 3 v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Danska v obdobju 2013–2014 ukrepa, tako da:

               1.

               V letu 2013 po načrtih izvaja proračunsko strategijo, da se čezmerni primanjkljaj zmanjša do leta 2013. Poleg tega, da izvaja proračunsko strategijo za leto 2014 in nadaljnja leta, da se zagotovi zadostna fiskalna konsolidacija in tako ohrani izpolnjevanje srednjeročnega cilja.

               2.

               Sprejme dodatne ukrepe za izboljšanje zaposljivosti ljudi na obrobju trga dela, vključno z ljudmi s priseljenskim ozadjem, dolgoročno brezposelnimi in nizkokvalificiranimi delavci. Izboljša kakovost poklicnega usposabljanja, da se zmanjša delež tistih, ki zgodaj opustijo šolanje, in zagotovi povečanje števila vajeništev. Izvede reformo primarnega in nižjega sekundarnega izobraževanja, da se izboljšajo učni dosežki učencev in stroškovna učinkovitost izobraževalnega sistema.

               3.

               Si še naprej prizadeva za odpravo ovir na področju konkurence v storitvenem sektorju, vključno v sektorju maloprodaje in gradbenem sektorju, ter za učinkovitejše zagotavljanje javnih storitev.

      V Bruslju, 9. julija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŠADŽIUS

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2013 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 118, 30.4.2013, str. 21).

      (4)  UL C 219, 24.7.2012, str. 21.

      (5)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije z dne 19. marca 2010 o odobritvi sistemov za mobilne komunikacije na plovilih (storitve MCV) (Besedilo velja za EGP)

text:
               20.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 72/42

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 19. marca 2010
   o odobritvi sistemov za mobilne komunikacije na plovilih (storitve MCV)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2010/167/EU)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Direktive Evropskega parlamenta in Sveta 2002/21/ES z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (1), zlasti člena 19(1) Direktive,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Pobuda i2010, ki predstavlja strateški okvir za evropsko informacijsko družbo, spodbuja odprto in konkurenčno digitalno gospodarstvo v Evropski uniji ter poudarja pomembnost IKT kot gonilnih sil za vključevanje in kakovost življenja ter koristi, ki jih prinaša hiter dostop do informacij in komunikacijskih virov na vseh področjih vsakdanjega življenja.

               (2)

               Mobilne komunikacije na plovilih (v nadaljnjem besedilu: storitve MCV) se uporabljajo na tovornih in potniških plovilih, ki plujejo v teritorialnih morjih držav članic Evropske unije in mednarodnih vodah, ter pogosto obratujejo na vseevropski ali meddržavni ravni. Sistemi, ki zagotavljajo storitve MCV (v nadaljnjem besedilu: sistemi MCV), naj bi dopolnili obstoječe mobilne storitve pri obratovanju v delih teritorialnih morij držav članic EU, opredeljenih v Konvenciji Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu, ki jih kopenska mobilna omrežja ne pokrivajo.

               (3)

               Sistem MCV (v nadaljnjem besedilu: namenski sistem MCV) je običajno sestavljen iz ene ali več pikoceličnih baznih postaj (bazna postaja na plovilu), ki zagotavljajo dostop do jedrnega omrežja GSM prek vmesne povezave, npr. satelita. Bazne postaje na plovilih takega sistema omogočajo gostovanje mobilnih terminalov GSM, ki jih imajo potniki in člani posadke.

               (4)

               Storitve MCV, ki trenutno delujejo komercialno, uporabljajo samo standard GSM, in sicer samo v pasovih 880–915 MHz in 1 710–1 785 MHz za navzgornjo povezavo (terminal oddaja, bazna postaja sprejema) ter 925–960 MHz in 1 805–1 880 MHz za navzdolnjo povezavo (bazna postaja oddaja, terminal sprejema). Vendar bi se lahko v prihodnosti razširile na druge prizemne javne mobilne komunikacijske sisteme, ki delujejo v skladu z drugimi standardi in v drugih frekvenčnih pasovih.

               (5)

               Delovanje namenskih sistemov MCV je treba ločevati od širokega pokrivanja, ki ga v teritorialnih morjih zagotavljajo kopenska mobilna elektronska komunikacijska omrežja, v tem, da slednje temelji na pravicah operaterjev do vzpostavitve in obratovanja s kopenskimi mobilnimi omrežji.

               (6)

               Usklajen pristop k ureditvi storitev MCV bi pripomogel k lažjemu zagotavljanju teh storitev po vsej Evropski uniji in s tem prispeval k izpolnjevanju ciljev enotnega trga EU. Poleg tega bi potrošnikom in poslovnim uporabnikom pomagal zagotoviti neprekinjano mobilno povezljivost ter povečal potencial inovativnih pomorskih komunikacijskih storitev.

               (7)

               Pri odobritvi uporabe spektra za zagotavljanje storitev MCV morajo države članice upoštevati Direktivo 2002/21/ES ter Direktivo 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (2). Države članice zlasti v skladu s členoma 9(1) in 9(2) Direktive 2002/21/ES poskrbijo za učinkovito upravljanje radijskih frekvenc za elektronske komunikacijske storitve na svojem ozemlju ter pospešujejo usklajevanje uporabe radijskih frekvenc v Skupnosti skladno s potrebo po zagotovitvi njihove dejanske in učinkovite uporabe.

               (8)

               V skladu z Direktivo 2002/21/ES morajo nacionalni regulativni organi prispevati k razvoju enotnega trga med drugim tako, da odpravijo preostale ovire pri zagotavljanju elektronskih komunikacijskih omrežij, pripadajočih naprav in storitev ter elektronskih komunikacijskih storitev na evropski ravni in da spodbujajo graditev in razvoj vseevropskih omrežij, medobratovalnost vseevropskih storitev ter povezljivost med koncema. Prav tako morajo pri zagotavljanju elektronskih komunikacijskih omrežij, elektronskih komunikacijskih storitev in pripadajočih naprav ter storitev podpirati konkurenco, med drugim tako, da spodbujajo učinkovito uporabo radijskih frekvenc in številskih virov ter zagotovijo njihovo učinkovito upravljanje.

               (9)

               V skladu z Direktivo 2002/20/ES se mora za odobritev zagotavljanja elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev uporabljati najmanj zahteven sistem izdajanja odobritev, da bi se pospešil razvoj novih elektronskih komunikacijskih storitev ter vseevropskih komunikacijskih omrežij in storitev, ponudnikom storitev in potrošnikom pa omogočilo, da izkoristijo ekonomijo obsega na enotnem trgu.

               (10)

               V skladu s členom 3(2) Direktive 2002/20/ES lahko velja za zagotavljanje elektronskih komunikacijskih omrežij ali elektronskih komunikacijskih storitev samo splošna odobritev, ne da bi to posegalo v posebne obveznosti iz člena 6(2) ali v pravice uporabe iz člena 5.

               (11)

               Na podlagi člena 5(1) Direktive 2002/20/ES naj države članice, če je le mogoče, ne bi pogojevale uporabe radijskih frekvenc z individualnimi pravicami uporabe, zlasti kadar je tveganje škodljivega motenja zanemarljivo, temveč vključijo pogoje za uporabo takih radijskih frekvenc v splošno odobritev.

               (12)

               Če so tehnični pogoji iz Sklepa Komisije 2010/166/EU (3) izpolnjeni, bo tveganje škodljivega motenja, ki ga povzroča obratovanje storitev MCV, zanemarljivo, zato bi morale države članice za uporabo radijskega spektra za zagotavljanje storitev MCV načeloma podeliti splošne odobritve.

               (13)

               Trenutno nekatere države članice uporabo spektra za zagotavljanje storitev MCV pogojujejo z individualnimi pravicami. Ta pristop k odobritvi je treba ponovno preučiti, med drugim tudi zaradi vseh izkušenj glede zagotavljanja storitev MCV v teritorialnih morjih držav članic.

               (14)

               V skladu s členom 1 Direktive 2009/114/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o spremembi Direktive Sveta 87/372/EGS o frekvenčnih pasovih, ki jih je treba zadržati za usklajeno uvajanje javnih vseevropskih celičnih digitalnih kopenskih mobilnih komunikacij v Skupnosti (4) bi morale države članice preveriti, ali bi se lahko z obstoječo dodelitvijo pasu 900 MHz konkurenčnim mobilnim operaterjem na njihovem ozemlju izkrivljala konkurenca na zadevnih mobilnih trgih ter takšno izkrivljanje v skladu s členom 14 Direktive 2002/20/ES odpraviti. Države članice bi morale, kjer je to primerno, razmisliti o tem, da bi to priložnost izrabile za to, da bi veljavne izključne pravice uporabe, ki so dodeljene operaterjem kopenskih mobilnih omrežij, spremenile tako, da te ne bi izključevale zagotavljanja storitev MCV na zadevnih frekvencah.

               (15)

               Države članice bi si morale medsebojno in s Komisijo izmenjavati informacije, da se razrešijo morebitna vprašanja glede škodljivega motenja, ki ga povzročajo storitve MCV. Komisija mora obvestiti Odbor za komunikacije in Odbor za radiofrekvenčni spekter, v kolikor bi njuna udeležba lahko olajšala razrešitev tovrstnih vprašanj.

               (16)

               V skladu z Direktivo 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalnih storitvah) (5) naj bi države članice zagotovile, da so končnim uporabnikom in potrošnikom na voljo transparentne in najnovejše informacije o veljavnih cenah in tarifah ter o standardnih določilih in pogojih za dostop do javno dostopnih telefonskih storitev in njihovo uporabo. Ta direktiva od držav članic tudi zahteva, da zagotovijo, da imajo potrošniki pri naročanju na storitve, s katerimi se zagotovi priključitev na javno telefonsko omrežje in/ali dostop do tega omrežja, pravico do sklenitve pogodbe s podjetjem ali podjetji, ki take storitve zagotavljajo, v pogodbi pa morajo biti med drugim opredeljeni podrobni podatki o cenah in tarifah ter sredstva, s katerimi se lahko pridobivajo najnovejše informacije o vseh veljavnih tarifah in pristojbinah za vzdrževanje.

               (17)

               Obratovanje sistemov MCV ne sme posegati v mednarodne sporazume na področju pomorske varnosti in/ali javne varnosti.

               (18)

               Ureditvene in tehnične elemente skupnega pristopa k odobritvi uporabe spektra za zagotavljanje storitev MCV v Evropski uniji je treba stalno spremljati, da se zagotovi, da so še naprej primerni za doseganje njihovega splošnega namena, tj. preprečiti škodljivo motenje, v kolikor pa tega namena ne bi dosegali, se bodo preučili popravni ukrepi.

               (19)

               Ukrepi iz tega priporočila so v skladu z mnenjem Odbora za komunikacije –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               To priporočilo naj bi uskladilo nacionalne pogoje in postopke odobritve uporabe radiofrekvenčnih spektrov za mobilne komunikacije na plovilih (storitve MCV) v teritorialnih morjih držav članic, da se poenostavi njihova uvedba po vsej Evropski uniji in pri tem prepreči škodljivo motenje, ki ga storitve MCV povzročajo kopenskim mobilnim elektronskim komunikacijskim storitvam.
               Pogoji in postopki za nacionalno odobritev iz tega priporočila se uporabljajo ne glede na pravne obveznosti na področju pomorske in javne varnosti ter ne glede na pravne in/ali upravne predpise, ki so jih države članice skladno z zakonodajo Evropske unije, zlasti Direktivo 1999/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 1999 o radijski opremi in telekomunikacijski terminalski opremi ter medsebojnem priznavanju skladnosti te opreme (6) in vsemi primernimi instrumenti EU ter mednarodnimi instrumenti glede pomorske opreme, sprejele v zvezi z opremo za storitve MCV.

               2.

               Mobilne komunikacije na plovilih (storitve MCV) so elektronske komunikacijske storitve, kot so opredeljene v členu 2(c) Direktive 2002/21/ES, ki jih podjetje zagotavlja z namenom, da bi osebam na plovilu omogočilo komunikacijo prek javnih komunikacijskih omrežij z uporabo sistema GSM ne da bi se pri tem vzpostavila neposredna zveza s kopenskimi mobilnimi omrežji.

               3.

               To priporočilo se nanaša na odobritev uporabe radiofrekvenčnega spektra v frekvenčnih pasovih, ki so s Sklepom 2010/166/EU določeni za zagotavljanje storitev MCV v teritorialnih morjih držav članic, opredeljenih v Konvenciji Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu. To priporočilo se ne nanaša na zagotavljanje storitev MCV na odprtih morjih, satelitskih komunikacij med plovili in vesoljskimi postajami ter zagotavljanje mobilnih satelitskih storitev (MSS) končnim uporabnikom na plovilih.

               4.

               Države članice morajo najpozneje v dvanajstih mesecih po sprejetju tega priporočila sprejeti vse ukrepe, ki so potrebni za odobritev uporabe spektra za zagotavljanje storitev MCV v njihovih teritorialnih morjih na plovilih njihove nacionalnosti oziroma za odobritev uporabe spektra za zagotavljanje storitev MCV v njihovih teritorialnih morjih v frekvenčnih pasovih ali podpasovih, danih na voljo v skladu s Sklepom 2010/166/EU.

               5.

               Države članice ne smejo odobriti uporabe spektra za zagotavljanje storitev MCV, razen če taka uporaba izpolnjuje tehnične pogoje iz Sklepa 2010/166/EU.

               6.

               Države članice lahko predpišejo, da lahko ti sistemi za obratovanje MCV v njihovih teritorialnih morjih uporabljajo samo določene frekvenčne pasove ali podpasove, dane na voljo v skladu s Sklepom 2010/166/EU.

               7.

               Države članice morajo poskrbeti, da za uporabo spektra za zagotavljanje storitev MCV velja splošna odobritev. Če za uporabo spektra za zagotavljanje storitev MCV veljajo individualne pravice, morajo države članice ne glede na določbe člena 5(1) Direktive 2002/20/ES ponovno oceniti potrebo po tovrstnih individualnih pravicah z namenom, da se pogoji, ki so povezani s tovrstnimi pravicami, čim prej oziroma najpozneje v treh letih po sprejetju tega priporočila, vključijo v splošno odobritev.

               8.

               Najpozneje v dvanajstih mesecih po sprejetju tega priporočila države članice za uporabo spektra, ki je na voljo za zagotavljanje storitev MCV v njihovih teritorialnih morjih, ne smejo več zahtevati dodatnih odobritev, če je zadevnemu sistemu MCV uporabo spektra že odobrila druga država članica v skladu s svojo ureditvijo odobritev in v skladu s tem priporočilom.

               9.

               Države članice naj preučijo možnost, da za uporabo spektra v svojih teritorialnih morjih za zagotavljanje storitev MCV na plovilih nacionalnosti tretjih držav ne bi zahtevale dodatne odobritve, če bi uporabo spektra za zagotavljanje storitev MCV na takih plovilih že odobrile zadevne države pod enakimi pogoji, kot so določeni v Sklepu 2010/166/EU.

               10.

               Države članice, ki so pred sprejetjem tega priporočila v frekvenčnih pasovih ali podpasovih, danih na voljo za obratovanje sistemov MCV, podelile izključne individualne pravice do uporabe za zagotavljanje kopenskih mobilnih elektronskih komunikacijskih omrežij in/ali storitev, ki se raztezajo na njihova teritorialna morja, morajo ob prvem pregledu, spremembi, podaljšanju ali obnovi tovrstnih individualnih pravic uporabe, ki temeljijo na zakonodaji EU ali nacionalni zakonodaji, po potrebi te pravice uporabe spremeniti, zato da se v njihovih teritorialnih morjih omogoči obratovanje sistemov MCV. Do prvega takega pregleda, spremembe, podaljšanja ali obnove morajo zadevne države članice spodbujati zagotavljanje storitev MCV v svojih teritorialnih morjih na podlagi trgovanja s spektrom, souporabe spektra ali drugih primerljivih dogovorov s kopenskimi mobilnimi operaterji, ki imajo ustrezne pravice.

               11.

               Države članice morajo sodelovati aktivno, konstruktivno in solidarno ter, kjer je primerno, uporabljati veljavne postopke, da lahko razrešijo morebitne težave, nastale zaradi škodljivega motenja, ki ga je domnevno povzročilo obratovanje sistemov MCV.

               12.

               Države članice morajo o vseh vprašanjih glede škodljivega motenja, ki ga domnevno povzroča obratovanje sistema MCV pod pristojnostjo druge države članice, slednjo nemudoma opozoriti in o tem obvestiti Komisijo. Komisija o zgoraj navedenih težavah obvesti Komunikacijski odbor in Odbor za radijski spekter, v kolikor to pripomore k njihovi razrešitvi.

               13.

               Države članice s pristojnostjo nad sistemi MCV, za katere obstaja sum, da povzročajo škodljivo motenje storitev na območju druge države članice, se morajo na to odzvati in vse tovrstno motenje nemudoma odpraviti.

               14.

               Države članice morajo sprejeti vse ustrezne ukrepe, da zagotovijo primerno obveščenost potrošnikov in končnih uporabnikov o pogojih za uporabo storitev MCV.

               15.

               Države članice morajo nadzorovati uporabo spektra za zagotavljanje storitev MCV storitev MCV, zlasti dejansko ali morebitno škodljivo motenje, in svoje ugotovitve sporočiti Komisiji ter tako po potrebi omogočiti pravočasno revizijo tega priporočila.

      V Bruslju, 19. marca 2010

            Za Komisijo

         Neelie KROES

            Podpredsednica

      (1)  UL L 108, 24.4.2002, str. 33.

      (2)  UL L 108, 24.4.2002, str. 21.

      (3)  Glej stran 38 tega Uradnega lista.

      (4)  UL L 274, 20.10.2009, str. 25.

      (5)  UL L 108, 24.4.2002, str. 51.

      (6)  UL L 91, 7.4.1999, str. 10.