title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on Austria’s 2013 national reform programme and delivering a Council opinion on Austria’s stability programme for 2012-2017

text:
                      EVROPSKA
                      KOMISIJA

                                                 Bruselj, 29.5.2013
                                                 COM(2013) 370 final

                                   Priporočilo

                            PRIPOROČILO SVETA

        v zvezi z nacionalnim reformnim programom Avstrije za leto 2013

     in mnenje Sveta o avstrijskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2017

                             {SWD(2013) 370 final}

SL                                                                             SL
 ---pagebreak---                                                    Priporočilo

                                          PRIPOROČILO SVETA

                 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Avstrije za leto 2013

            in mnenje Sveta o avstrijskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2017

     SVET EVROPSKE UNIJE –
     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
     ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
     proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik1, zlasti člena 5(2)
     Uredbe,
     ob upoštevanju priporočila Evropske komisije2,
     ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta3,
     ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
     ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
     po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
     ob upoštevanju naslednjega:
     (1)    Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo
            strategijo za rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem
            usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je
            potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in
            konkurenčnost.
     (2)    Svet je 13. julija 2010 na podlagi predlogov Komisije sprejel priporočilo o širših
            smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter
            21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic4, ki skupaj
            tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
            upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
     (3)    Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta,
            ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen
            okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se,
            da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k
            doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

     1
            UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
     2
            COM(2013) 370 final.
     3
            P7_TA(2013)0052 in P7_TA(2013)0053.
     4
            Sklep Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013.

SL                                                      2                                                 SL
 ---pagebreak---      (4)   Svet je 6. julija 2012 sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom
           Avstrije za leto 2012 in dal mnenje o dopolnitvi avstrijskega programa stabilnosti za
           obdobje 2011–2016.
     (5)   Komisija je 28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti5, ki zaznamuje začetek
           evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega je
           28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o
           mehanizmu opozarjanja6, v katerem Avstrije ni opredelila kot ene od držav članic, za
           katere je treba opraviti poglobljen pregled.
     (6)   Evropski svet je 14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne
           stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je
           potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k
           normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti,
           odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.
     (7)   Avstrija je 16. aprila 2013 predložila letni program stabilnosti za obdobje 2012–2017
           in nacionalni reformni program za leto 2013. Programa sta bila ocenjena istočasno, da
           bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.
     (8)   Na podlagi ocene programa stabilnosti za leto 2013 v skladu z Uredbo
           Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je Avstrija za odpravo čezmernega primanjkljaja
           sprejela obsežne ukrepe za konsolidacijo. Kar zadeva program za leto 2013, je
           makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi, optimističen.
           Glavni cilj proračunske strategije iz programa je postopoma zmanjšati javnofinančni
           primanjkljaj, da bi bil do leta 2016 dosežen uravnotežen proračun v nominalnem
           smislu in do leta 2015 srednjeročni cilj. V programu je potrjen prejšnji srednjeročni
           cilj glede strukturnega primanjkljaja v višini 0,45 % BDP. Srednjeročni proračunski
           cilj je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Na podlagi trenutnih napovedi
           je Avstrija na dobri poti, da odpravi čezmerni primanjkljaj do leta 2013, saj je
           javnofinančni primanjkljaj leta 2012 znašal 2,5 % BDP in naj bi se v skladu z
           napovedjo Komisije leta 2013 nadalje zmanjšal na 2,2 % BDP in leta 2014 na 1,8 %
           BDP. Vendar so možni dodatni stroški v zvezi s prenehanjem velike banke, kar bi
           lahko imelo znaten učinek na povečanje primanjkljaja. Po velikem izboljšanju, ki je v
           letu 2012 preseglo prilagoditev, zahtevano v okviru postopka v zvezi s čezmernim
           primanjkljajem, se bo primanjkljaj strukturnega salda leta 2013 predvidoma povečal
           na 1,8 %. Rahlo povečanje strukturnega primanjkljaja v letu 2013 je potrdila tudi
           napoved Komisije. Po informacijah iz programa se od leta 2014 naprej za preračunani
           strukturni saldo predvideva strukturna prilagoditev, ki bi v letih 2014 in 2015 presegla
           0,5 % in omogočila Avstriji, da doseže srednjeročni cilj dve leti prej, kot je navedeno
           v scenariju, predstavljenem v programu, tj. leta 2015 namesto leta 2017. Kar zadeva
           referenčne vrednosti za odhodke, naj bi v skladu z informacijami iz programa stopnja
           rasti javnofinančnih odhodkov brez diskrecijskih ukrepov med letoma 2014 in 2016
           prispevala k letni strukturni prilagoditvi v smeri srednjeročnega cilja v višini 0,5 %
           BDP. Vendar je precejšen upad deleža odhodkov glede na BDP, ki je predviden v
           scenariju programa, zelo ambiciozen, saj naj bi odhodki glede na BDP po ocenah
           dosegli eno najnižjih ravni v več kot petnajstih letih. Za Avstrijo se lahko pričakuje, da
           bo od leta 2014 do 2016 v prehodnem obdobju v smislu izpolnjevanja merila glede
           dolga, načrti pa bodo zagotovili zadosten napredek v smeri doseganja tega cilja.

     5
           COM(2012) 750 final.
     6
           COM(2012) 751 final.

SL                                                 3                                                    SL
 ---pagebreak---             Krepitev proračunskega okvira ni bistveno vplivala na fiskalne odnose med različnimi
            vladnimi ravnmi, prekrivanje pristojnosti in neskladja med pristojnostmi na področju
            financiranja in porabe pa še niso bila rešena. Zapleteni mehanizem stalnih sporazumov
            med nacionalno vlado, ponudniki socialnega zavarovanja in podzvezno ravnjo
            predstavlja tveganje za izvajanje ukrepov, namenjenih omejevanju odhodkov za
            zdravstveno varstvo. Na področju izobraževanja so pogajanja o predlogu iz šestih
            točk, vključno z ukinitvijo šolskih oblasti na okrajni ravni, dobrodošel korak k
            racionalizaciji pristojnosti med različnimi vladnimi ravnmi, vendar bi bila potrebna
            nadaljnja poenostavitev, da se občutneje zmanjša razdrobljenost.
     (9)    Avstrijska potencialna delovna sila se bo predvidoma zmanjševala od leta 2020 naprej
            in gospodarstvo vse bolj temelji na znanju in kvalifikacijah. Obstajajo možnosti za
            optimizacijo udeležbe delovno sposobnega prebivalstva, zlasti žensk, migrantov in
            starejših delavcev, na trgu dela.
     (10)   Stopnja zaposlenosti starejših delavcev je pod povprečjem EU (43,1 % v primerjavi z
            48,8 %) in skoraj 30 % ljudi je tik pred upokojitvijo od 1,5 do tri leta brezposelnih ali
            na bolniški. Še vedno precej razširjeno uveljavljanje možnosti za predčasno upokojitev
            oz. invalidsko pokojnino ter razmeroma nizka zakonsko določena upokojitvena starost
            za ženske (60 let), ki se bo v prihodnosti le zelo postopoma povečevala, negativno
            vplivajo na ponudbo delovne sile starejših delavcev.
     (11)   Čeprav je stopnja zaposlenosti žensk v Avstriji relativno visoka (leta 2012 je znašala
            70,3 %, medtem ko je bilo povprečje na ravni EU 62,4 %), še vedno obstajajo
            možnosti za njeno povečanje z zmanjševanjem segmentacije po spolu na trgu dela.
            Delež žensk, ki so zaposlene za krajši delovni čas, je med najvišjimi v EU, storitve
            otroškega varstva in dolgotrajne oskrbe pa so omejene. Izmerjene stopnje zaposlenosti
            žensk v ekvivalentu zaposlitve s polnim delovnim časom (55,6 % v letu 2012) kažejo,
            da ima Avstrija posebne težave z izkoriščanjem celotnega potenciala delovne sile
            žensk. Poleg tega je visoka koncentracija žensk na manj plačanih delovnih mestih in
            ženske so skoraj dvakrat bolj pogosto marginalno zaposlene kot moški. Ta vzorec
            povzroča razliko v plačilu med spoloma, ki znaša 24 % in je tretja najvišja v EU.
            Zmanjševanje davčne obremenitve za delavce z nizkimi dohodki bi lahko zagotovilo
            večje spodbude za povečanje udeležbe na trgu dela. Struktura avstrijskega davčnega
            sistema zagotavlja možnosti za preusmeritev obdavčenja na druge vire, ki manj
            škodujejo rasti. Dejansko prihodki od davka na premoženje v Avstriji znašajo 0,5 %
            BDP in so znatno pod povprečjem v EU, ki znaša 2,1 % BDP. Zlasti prihodki iz
            periodičnih davkov na nepremičnine, ki so najmanj škodljivi za rast, so tretji najnižji v
            EU in so leta 2011 predstavljali 0,2 % BDP (povprečje v EU: 1,3 %).
     (12)   Leta 2011 je bilo 19 % delovno sposobnih ljudi v Avstriji rojenih v tujini in tako ima
            država enega največjih deležev za delo sposobnih migrantov v OECD. Migranti se
            pogosto soočajo s težavami na trgu dela in zanje so značilne bistveno višje stopnje
            brezposelnosti (9,7 % v primerjavi z 3,6 %) in nižje stopnje zaposlenosti (državljani iz
            držav, ki niso članice EU-27: 62,8 % v primerjavi z Avstrijci: 76,4 %). Poleg tega so
            ljudje priseljenskega porekla trikrat pogosteje zaposleni in plačani pod svojo dejansko
            ravnjo kvalifikacij kot Avstrijci (leta 2008: 27,5 % v primerjavi z 9,7 %). Tudi njihovi
            rezultati na področju izobraževanja so slabši in njihovo tveganje za revščino je dvakrat
            višje (26,6 % glede na 12,6 %).
     (13)   Srednjeročne in dolgoročne napovedi glede izdatkov iz naslova pokojninskega in
            zdravstvenega varstva predstavljajo tveganje za vzdržnost javnih financ. Dolgoročne
            napovedi glede izdatkov za oskrbo tudi kažejo, da obstaja tveganje za vzdržnost,

SL                                                  4                                                   SL
 ---pagebreak---             čeprav v manjšem obsegu. Nedavne reforme pokojninskega sistema bodo najverjetneje
            nekoliko zmanjšale tveganja za vzdržnost, če jih bodo spremljale izboljšave pogojev
            na trgu dela, ki bi omogočile, da bi starejši delavci ostali dlje časa zaposleni. Vendar
            še vedno ni pospešenega usklajevanja med upokojitvenimi starostmi moških in žensk
            ter prilagajanja zakonske določene upokojitvene starosti glede na podaljševanje
            pričakovane življenjske dobe. Vprašanje fiskalne vzdržnosti sistema zdravstvenega
            varstva in dolgotrajne oskrbe je treba obravnavati tudi glede na naraščajočo potrebo in
            povpraševanje po zagotavljanju dolgotrajne oskrbe. Nedavni strateški ukrepi v
            zdravstvenem sektorju bodo verjetno pomenili napredek v pravo smer, čeprav je treba
            v prihodnjih letih temeljito oceniti njihovo učinkovitost. Obstajajo možnosti za
            izboljšanje preprečevanja, rehabilitacije in samostojnega življenja, da bi se omejili
            prihodnji stroški dolgotrajne oskrbe.
     (14)   Po številnih primerljivih mednarodnih študijah in preizkusih so rezultati izobraževanja
            avstrijskih učencev oz. dijakov v starostni skupini 10–15 let pod povprečjem kljub
            dejstvu, da znaša poraba Avstrije za izobraževanje 6,01 % BDP, kar je precej nad
            povprečjem v EU (5,41 %). Več kot 25 % mladih, starih 15 let, ima slabe bralne
            spretnosti in rezultati pri matematiki so samo malenkost boljši. Razlike v dosežkih
            med mladimi s priseljenskim ozadjem in njihovimi vrstniki domačini so med
            največjimi v EU. Naraščajoče število študentov v visokem šolstvu pomeni breme za
            finančne in organizacijske sisteme, vendar je delež študentov, ki uspešno zaključijo
            študij, majhen. Tudi pristojnosti za upravljanje in financiranje izobraževalnega sistema
            so razdrobljene.
     (15)   Avstrija je ena od držav članic, ki bi ji (v smislu BDP) najbolj koristilo zmanjšanje
            ovir pri čezmejnem opravljanju storitev. Vendar še vedno obstajajo znatne ovire za
            vstop in učinkovito konkurenco v storitvenem sektorju. Te ovire so zlasti izrazite v
            svobodnih poklicih in železniškem prometu. Strokovne storitve igrajo pomembno
            vlogo na trgih poslovnih storitev ter predstavljajo 10 % BDP in 11 % celotne
            zaposlenosti. Še vedno so prisotne omejitve pri dostopu do različnih poklicev v
            storitvenem sektorju in njihovem opravljanju, npr. glede pravne oblike in zahtev v
            zvezi z lastništvom delnic. Obstaja veliko razlogov za presojo upravičenosti teh
            omejitev in razmislek, če istih ciljev javnega interesa ne bi bilo mogoče doseči z manj
            strogimi regulativnimi ureditvami. Čeprav bo nedavna sprememba konkurenčnega
            prava okrepila pristojnosti avstrijskega organa za konkurenco, so njegovi finančni in
            človeški viri še pod ravnmi v gospodarstvih, ki so podobne velikosti ali celo manjša.
     (16)   Avstrija je dosegla napredek na področju čezmejnega sodelovanja med matično državo
            in državo gostiteljico pri finančnem nadzoru. Poleg tega je bil dosežen dodatni
            napredek pri prestrukturiranju nacionaliziranih ali delno nacionaliziranih bank, ki so
            prejele pomoč za prestrukturiranje. Vendar zaradi tveganj, povezanih z nadaljnjim
            poslabšanjem kakovosti sredstev teh bank, še vedno obstajajo posebej občutljiva
            področja, ki jih je treba pozorno spremljati.
     (17)   V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo avstrijske
            ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in nacionalni reformni program.
            Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z
            vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem
            ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko
            politiko v Avstriji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v
            okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 7 spodaj.

SL                                                 5                                                   SL
 ---pagebreak---      (18)   Svet je ob upoštevanju te ocene preučil avstrijski program stabilnosti, njegovo mnenje7
            pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 spodaj.
     (19)   V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike
            euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države
            članice, katerih valuta je euro. Avstrija bi morala tudi zagotoviti, da se ta priporočila
            izvajajo v celoti in pravočasno –

     PRIPOROČA, naj Avstrija v obdobju 2013–2014 izvede naslednje ukrepe:
     1.      Izvaja naj proračun za leto 2013, kot je predvideno, da na vzdržen način odpravi
             čezmeren primanjkljaj in doseže strukturno prilagoditev, določeno v priporočilih
             Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Po odpravi
             čezmernega primanjkljaja naj nadaljuje strukturno prilagajanje s hitrostjo, ki je
             primerna, da bi bil srednjeročni cilj dosežen do leta 2015. Racionalizira naj fiskalne
             odnose med različnimi vladnimi ravnmi, tako da na primer poenostavi organizacijski
             okvir in uskladi pristojnostmi na področju financiranja in porabe.
     2.      Doseže naj uskladitev upokojitvene starosti za moške in ženske, poveže zakonsko
             določeno upokojitveno starosti s pričakovano življenjsko dobo, izvaja in spremlja
             nedavne reforme, ki omejujejo dostop do predčasnega upokojevanja, in izboljša
             zaposljivost starejših delavcev, da bi se dvignili dejanska upokojitvena starost in
             stopnja zaposlenosti starejših delavcev.
     3.      Sprejme naj nove ukrepe za povečanje udeležbe žensk na trgu dela, in sicer nadalje
             izboljša storitve otroškega varstva in dolgotrajne oskrbe ter odpravi velike razlike v
             plačah in pokojninah glede na spol. Na trgu dela naj v celoti izkoristi potencial ljudi s
             priseljenskim ozadjem z boljšim priznavanjem njihovih kvalifikacij in izobrazbe.
             Zmanjša naj dejanske obremenitve dela zaradi obdavčenja in prispevkov socialnega
             varstva za tiste z nižjimi dohodki, in sicer na proračunsko nevtralen način, tako da se
             bolj opre na druge vire obdavčenja, ki manj škodujejo rasti, kot so na primer
             periodični davki na premoženje.
     4.      Učinkovito naj izvaja nedavne reforme sistema zdravstvenega varstva, da se uresniči
             pričakovano povečanje stroškovne učinkovitosti. Razvije naj finančno vzdržen model
             za zagotavljanje dolgotrajne oskrbe ter večjo pozornost nameni preprečevanju,
             rehabilitaciji in samostojnemu življenju.
     5.      Izboljša naj rezultate izobraževanja, zlasti prikrajšanih mladih, tudi s spodbujanjem
             izobraževanja v zgodnjem otroštvu in zmanjševanjem negativnih učinkov zgodnjega
             razvrščanja učencev glede na njihove dosežke. Nadalje naj izboljša strateško
             načrtovanje v visokem šolstvu in okrepi ukrepe za zmanjšanje šolskega osipa.
     6.      Dodatno naj okrepi pooblastila in sredstva zveznega organa za konkurenco in
             spremlja izvajanje reforme konkurenčnega prava. Odstrani naj prekomerne ovire za
             ponudnike storitev. To vključuje pregled, ali splošni interes opravičuje obstoječe
             omejitve dostopa do reguliranih poklicev in opravljanja teh poklicev, ter spodbujanje
             konkurence, zlasti v železniškem sektorju.

     7
            V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.

SL                                                       6                                               SL
 ---pagebreak---      7.      Za ohranjanje finančne stabilnosti naj še naprej natančno nadzoruje nacionalizirane
             in delno nacionalizirane banke ter pospeši njihovo prestrukturiranje.
     V Bruslju,

                                               Za Svet
                                               Predsednik

SL                                               7                                                 SL


				|

		52013DC0605

			PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU o pooblastitvi Komisije za pogajanja v imenu Evropske unije v zvezi s spremembami Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti /* COM/2013/0605 final - 2013/ () */

			   	PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU
o pooblastitvi Komisije za pogajanja v imenu
Evropske unije v zvezi s spremembami Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti

1.
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

Evropska skupnost in
devet takratnih pogodbenic iz jugovzhodne Evrope so 25. oktobra 2005
v Atenah podpisale Pogodbo o ustanovitvi energetske skupnosti, ki je
začela veljati 1. julija 2006. V členu 16 Pogodbe je
opredeljeno, da „pravni red Evropskih skupnosti o okolju“ pomeni:
·
Direktivo Sveta 85/337/EGS z dne 27. junija 1985 o
presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje, kakor je bila
spremenjena z Direktivo Sveta 97/11/ES z dne 3. marca 1997 in Direktivo
2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003,
·
Direktivo Sveta 1999/32/ES z dne 26. aprila
1999 o zmanjšanju deleža žvepla v nekaterih vrstah tekočega goriva, ki
spreminja Direktivo 93/12/EGS,
·
Direktivo 2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta
z dne 23. oktobra 2001 o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz
velikih kurilnih naprav,
·
in člen 4(2) Direktive Sveta 79/409/EGS z dne
2. aprila 1979 o ohranjanju prosto živečih ptic.
Člen 12 Pogodbe o
ustanovitvi Energetske skupnosti navaja, da vsaka pogodbenica izvaja pravni red
Evropskih skupnosti o okolju v skladu s časovnim načrtom za izvajanje
ukrepov iz Priloge II Pogodbe.
Direktiva o omejevanju
emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav je bila
nadomeščena s poglavjem III, členom 72(3) in (4) ter
Prilogo V k Direktivi 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24.
novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in
nadzorovanje onesnaževanja), z začetkom veljavnosti od 7. januarja 2013 za
nove naprave in od 1. januarja 2016 za obstoječe naprave.
Direktiva o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih
naprav se razveljavi z navedenim datumom. Zato bi bilo treba ustrezno
spremeniti pravni red Evropskih skupnosti o okolju iz člena 16
Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti in časovni načrt izvajanja
iz Priloge II k Pogodbi.
Komisija je 29. aprila
2013 sprejela Sklep C(2013) 2364 final o določitvi predlogov Komisije
Ministrskemu svetu Energetske skupnosti o izvajanju Direktive 2001/80/ES
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2001 o omejevanju emisij
nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih kurilnih naprav in o izvajanju
poglavja III, Priloge V in člena 72(3)–(4) Direktive
2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o
industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje onesnaževanja)
ter o spremembi člena 16 in Priloge II Pogodbe o Energetski skupnosti.
Člen 5(2)
Sklepa Sveta 2006/500 z dne 29. maja 2006 o sklenitvi Pogodbe o
Energetski skupnosti s strani Evropske skupnosti določa postopek, ki ga je
treba uporabiti, preden lahko Energetska skupnost sprejme stališče o
spremembah Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti.
V tem smislu Komisija
priporoča, da jo Svet pooblasti za odločanje znotraj institucij
Energetske skupnosti v zvezi s potrebnimi spremembami Pogodbe o ustanovitvi Energetske
skupnosti.

2.
PRIPOROČILO

Komisija priporoča,
da:
·      Svet pooblasti Komisijo za pogajanja v imenu Evropske unije o potrebnih
spremembah Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti;
·      v skladu s Pogodbo Svet pooblasti Komisijo za pogajalca, ki zastopa
Evropsko unijo, in se pogaja o spremembah Pogodbe o ustanovitvi Energetske
skupnosti, kot je določeno v pogajalskih smernicah, ki so priložene temu
priporočilu (v nadaljnjem besedilu: pogajalske smernice);
·      Svet imenuje odbor, v posvetovanju s katerim se bo izvedlo pogajanje,
ter
·      Svet izda pogajalske smernice.
PRILOGA
Smernice
za pogajanje v zvezi s spremembami Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti
Spremembe, dogovorjene v imenu Evropske unije,
morajo temeljiti na tistih, ki so predlagane v Sklepu Komisije
C(2013) 2364 final, njihov cilj pa je v najkrajšem možnem času
zagotoviti konvergenco s posodobljenim pravnim redom Evropskih skupnosti o
okolju v zvezi z emisijami iz velikih kurilnih naprav.


Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Irske, 2005-2008


Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0142

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Irske, 2004–2007  /* SEK/2005/0142 končno */

	Bruselj, 2.2.2005SEK(2005) 142 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Irske, 2004–2007(predložena s strani Komisije)  OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] določa, da morajo sodelujoče države članice, torej tiste, ki so sprejele enotno valuto, Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti pred 1. marcem 1999. V skladu s členom 5 te uredbe je moral Svet proučiti vse programe stabilnosti na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem ko je proučil program, je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje. V skladu z Uredbo morajo države članice predložiti letne dopolnitve svojih programov stabilnosti, ki jih lahko Svet prav tako prouči v skladu z istimi postopki.Prvi program stabilnosti Irske, ki je obravnaval obdobje 1999–2001, je bil predložen 2. decembra 1998, Svet pa ga je ocenil 18. januarja 1999. Dopolnitve so bile predložene vsako naslednje leto. Irska je zadnjo dopolnitev svojega programa stabilnosti predložila 1. decembra 2004. Službe Komisije so izdelale tehnično oceno te dopolnitve ob upoštevanju rezultatov gospodarskih napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 ter ob upoštevanju kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov, priporočil v širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2003–2005 ter načel, določenih v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o okrepitvi usklajevanja proračunskih politik[3], ki ga je potrdil Svet. Ocena je naslednja:-  Nova dopolnitev irskega programa stabilnosti, ki obravnava obdobje do leta 2007, je bila objavljena in predložena Komisiji 1. decembra 2004, kar je sovpadlo z datumom, ko je vlada predstavila proračun za leto 2005. Dopolnitev ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja[4] o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“.-  Pričakovanja za irsko gospodarstvo, določena v programu, so se povečala v primerjavi s tistimi, predvidenimi v dopolnitvi iz leta 2003. Ocenjuje se, da je realna rast BDP v letu 2004 poskočila na 5,3 %, v primerjavi s pričakovanimi 3,3 % v prejšnjem programu, kar odraža višje domače in zunanje prispevke. Za obdobje od 2005 do 2007 dopolnitev predvideva, da bo realna rast ostala v povprečju okoli 5,2 % BDP letno. Stopnja potencialne rasti, izračunana na podlagi uporabe dogovorjene metodologije na podatkih v programu, naj bi sprva presegala stopnje rasti, predvidene v programu, vendar naj bi se jim v poznejših letih postopoma približala. Predpostavlja se, da bo inflacija po HICP padla v primerjavi z višjim in bolj ravnim profilom v napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 (objavljeni pred irskim proračunom) in se spustila pod 2 % do konca programskega obdobja. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov se na splošno zdi, da je makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, uresničljiv, na splošno v skladu z oceno služb Komisije, vključno z napovedjo iz jeseni 2004, čeprav je projekcija glede inflacije po HICP videti dokaj nizka.-  Dopolnitev ocenjuje, da je javnofinančni presežek v letu 2004 znašal 0,9 % BDP, kar je bistveno bolje od prejšnjih uradnih napovedi (in 2,0 odstotne točke nad ciljno stopnjo primanjkljaja, zastavljeno v dopolnitvi iz leta 2003). Ta rezultat temelji na davčnih prihodkih, višjih od pričakovanih, vključno z vplivom enkratnih dejavnikov, zlasti prihodkov od posebnih preiskav, ki so jih izvedli komisarji za državne finance (v dopolnitvi so ocenjeni na 0,5 % BDP), in na izdatkih, nižjih od predvidenih v proračunu, posebno za javne naložbe. Proračunska strategija v obdobju od 2005 do 2007 predvideva javnofinančni primanjkljaj v višini 0,8 % v letu 2005 in 0,6 % BDP v zadnjih dveh letih programa. V primerjavi s prejšnjim programom je predvideni delež javnofinančnega primanjkljaja za leto 2005 za 0,6 odstotne točke BDP in za leto 2006 za 0,5 odstotne točke BDP bližje položaju ravnovesja po ugodnejšem makroekonomskem scenariju. Razen začetnega povečanja deleža izdatkov v letu 2005 zaradi nedavnih proračunskih ukrepov, naj bi se delež tako izdatkov kot prihodkov manjšal. S prilagoditvijo ocenjenega vpliva cikla po skupni metodologiji naj bi bil ciklično prilagojeni saldo v presežku skozi vse projekcijsko obdobje, z izjemo majhnega primanjkljaja v višini 0,2 % BDP leta 2005. Vendar so zaradi posebnosti irskega gospodarstva ocene proizvodne vrzeli, na katerih temeljijo taki izračuni, podvržene nenavadno visoki stopnji negotovosti. Predvideni proračunski primanjkljaj na Irskem je treba nadalje prirediti, saj se izvaja pomemben program javnih naložb, kar naj bi se odrazilo v povprečnem deležu javnih naložb v programskem obdobju precej nad povprečjem EU v zadnjih letih.-  Tveganja, ki se navezujejo na proračunske projekcije, se na splošno zdijo uravnotežena. Po eni strani se zdi napoved prihodkov uresničljiva in obstoj rezerv za nepredvidene izdatke bi lahko pomenil, da bi bil rezultat lahko boljši od predvidenega. Kar zadeva izdatke, je Irska nedavno pokazala tudi spodbuden napredek pri upoštevanju ciljnih stopenj izdatkov, kar kaže na to, da so se razni ukrepi za okrepitev nadzora izkazali za učinkovite. Po drugi strani pa obstaja tveganje, da bi se lahko javnofinančni saldo izkazal za nižjega od predvidenega v dopolnitvi. Zlasti stopnja rasti porabe v poznejših letih programa se zdi nekoliko omejena. Glede na to oceno tveganja je videti, da proračunska naravnanost v programu zadostuje, da se izpolni zahteva Pakta stabilnosti in rasti po položaju blizu ravnovesja ali v presežku skozi vse programsko obdobje. Poleg tega je zagotovljena dovolj velika varnostna rezerva, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja, 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih.-  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2004 padel na 30,5 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Predvidoma naj bi se delež javnega dolga v obdobju od 2005 do 2007 na splošno ustalil blizu 30 % BDP. Kot v prejšnjem programu naj bi primarni saldo in medsebojno vplivanje plačil obresti in nominalne rasti BDP predvidoma prispevala k zniževanju deleža javnega dolga, vendar se to na splošno izravna s precejšnjim usklajevanjem stanj in tokov. To usklajevanje odraža v glavnem vpliv tega, da nacionalni sklad za pokojninske rezerve ( National Pensions Reserve Fund – NPRF ), ki je bil ustanovljen leta 2001 za predhodno financiranje prihodnjih pokojninskih obveznosti in ki prejema letno iz javnofinančnih virov znesek v višini 1 % BNP, pridobiva sredstva, ki niso iz javnofinančnih virov. Brez kopičenja sredstev, ki niso iz javnofinančnih virov, v tem skladu, bi bruto delež javnega dolga padal skozi vse programsko obdobje.-  Dopolnitev vsebuje pregled vladnega programa strukturnih reform, ki je usmerjen na izboljšanje kakovosti javnih služb, povečanje učinkovitosti javne porabe in obravnavanje infrastrukturnih potreb irskega gospodarstva. Dopolnitev kot enega od elementov v prizadevanju za čim ugodnejše razmerje med kakovostjo in ceno vsebuje tudi pregled reforme, ki poteka v zdravstvenih službah. Ekonomske politike, opisane v dopolnitvi, so na splošno skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik za leta 2003–2005 za zadevno državo na področju javnih financ, v katerih je bilo irskim organom priporočeno, da povečajo učinkovitost javne porabe, izboljšajo srednjeročni proračunski okvir in vzpostavijo prednostni seznam infrastrukturnih elementov državnega razvojnega programa.-  Zdi se, da je Irska kljub večjim predvidenim proračunskim stroškom zaradi staranja prebivalstva v sorazmerno ugodnem položaju glede dolgoročne vzdržnosti svojih javnih financ. Sorazmerno nizek delež javnega dolga na Irskem, že sprejeti ukrepi pokojninske reforme in kopičenje virov v NPRF bodo vsi prispevali k proračunski vzdržnosti ter pomagali pri soočanju z vplivom staranja prebivalstva. Strategija, opisana v programu, temelji v glavnem na skladnosti z okvirom Pakta stabilnosti in rasti ter na nadaljnjem kopičenju sredstev v NPRF. Sorazmerno nizek delež davkov na Irskem bi moral olajšati prilagoditev za vsako vrzel v vzdržnosti, ki bi nastala v bolj dolgoročnem obdobju.Na podlagi te ocene je Komisija sprejela priloženo priporočilo za Mnenje Sveta o dopolnitvi programa stabilnosti Irske in ga pošilja Svetu.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Irske, 2004–2007SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Dne [17. februarja 2005] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Irske, ki obravnava obdobje od 2004 do 2007. Program ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“.2.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da je realna rast BDP v letu 2004 znašala 5,3 % in da se bo ustalila okoli 5,2 % v povprečju v ostalem programskem obdobju. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov je videti, da ta scenarij odraža uresničljive predpostavke o rasti. Kljub temu pa so videti projekcije v programu glede inflacije po HICP dokaj nizke.3.  Po sprva nenačrtovanem presežku leta 2004, ki je odražal prihodke, večje od pričakovanih, vključno z nekaterimi od enkratnih dejavnikov, in izdatke, nekaj manjše od predvidenih v proračunu, strategija v dopolnitvi predvideva skromen in na splošno stalen primanjkljaj od leta 2005 naprej. Delež tako izdatkov kot prihodkov naj bi se v programskem obdobju manjšal, čeprav naj bi se delež izdatkov leta 2005 povečal zaradi nedavnih proračunskih ukrepov. Hkrati pa se izvaja pomemben program javnih naložb, kar naj bi se odrazilo v povprečnem deležu javnih naložb rahlo pod 4 % BDP v programskem obdobju. S prilagoditvijo ocenjenega vpliva cikla po skupni metodologiji naj bi bil ciklično prilagojeni saldo v presežku skozi vse projekcijsko obdobje, z izjemo majhnega primanjkljaja leta 2005. Kljub temu je treba pripomniti, da je v oceni proizvodne vrzeli in s tem ciklično prilagojenih saldov navedena nenavadno visoka stopnja negotovosti zaradi posebnosti irskega gospodarstva. V primerjavi s prejšnjim programom sedanja dopolnitev predvideva trdnejše javnofinančne salde po ugodnejšem makroekonomskem scenariju.4.  Tveganja, ki se navezujejo na proračunske projekcije, se na splošno zdijo uravnotežena. Po eni strani se zdi napoved prihodkov uresničljiva in vključitev rezerv za nepredvidene izdatke v projekcijah za leti 2006 in 2007 bi lahko pomenila, da bi bil rezultat lahko boljši od predvidenega. Kar zadeva izdatke, je Irska nedavno pokazala tudi spodbuden napredek pri upoštevanju ciljnih stopenj izdatkov, kar kaže na to, da so se nedavni ukrepi za okrepitev nadzora nad porabo izkazali za učinkovite. Po drugi strani pa obstaja tveganje, da bi bil lahko primanjkljaj višji od objavljenega. Zlasti stopnja rasti porabe v poznejših letih programa se zdi nekoliko omejena.5.  Glede na to oceno tveganja je videti, da proračunska naravnanost v programu zadostuje za ohranitev srednjeročnega cilja Pakta stabilnosti in rasti, ki je doseči položaj blizu ravnovesja ali v presežku v obdobju do leta 2007. Prav tako zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja, 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje.6.  Ocenjuje se, da je javni dolg v letu 2004 padel na 30,5 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež javnega dolga v obdobju od 2005 do 2007 ustalil blizu 30 % BDP. Če ne bi nacionalni sklad za pokojninske rezerve (National Pensions Reserve Fund – NPRF) pridobival sredstev, ki niso iz javnofinančnih virov, bi delež javnega dolga bistveno padal skozi vse programsko obdobje.7.  Zdi se, da je Irska v sorazmerno ugodnem položaju glede dolgoročne vzdržnosti svojih javnih financ. Sorazmerno nizek delež javnega dolga na Irskem, že sprejeti ukrepi pokojninske reforme in kopičenje rezerv v NPRF bodo prispevali k proračunski vzdržnosti ter pomagali pri soočanju z vplivom staranja prebivalstva. Strategija, opisana v programu, temelji v glavnem na skladnosti z okvirom Pakta stabilnosti in rasti ter na nadaljnjem kopičenju sredstev v NPRF. Na splošno bi moral sorazmerno nizek delež davkov na Irskem olajšati prilagoditev za vsako vrzel v vzdržnosti, ki bi nastala v bolj dolgoročnem obdobju.8.  Dopolnitev vsebuje pregled vladnega programa strukturnih reform, ki je usmerjen na izboljšanje kakovosti javnih služb, povečanje učinkovitosti javne porabe in obravnavanje infrastrukturnih potreb irskega gospodarstva. Ekonomske politike, opisane v dopolnitvi, so na splošno skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik za leta 2003–2005 za zadevno državo na področju javnih financ, v katerih je bilo irskim organom priporočeno, da povečajo učinkovitost javne porabe, izboljšajo srednjeročni proračunski okvir in vzpostavijo prednostni seznam infrastrukturnih elementov državnega razvojnega programa.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realni BDP (spremembe v %) | PS december 2004 | 5,3 | 5,1 | 5,2 | 5,4 |COM2 | 5,2 | 4,8 | 5,0 | ni podatkov |PS december 2003 | 3,3 | 4,7 | 5,2 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | PS december 2004 | 2,3 | 2,1 | 2,0 | 1,9 |COM okt. 20042 | 2,3 | 2,4 | 2,4 | ni podatkov |PS december 2003 | 2,3 | 2,0 | 2,0 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS december 2004 | 0,9 | –0,8 | –0,6 | –0,6 |COM okt. 20042 | –0,2 | –0,6 | –0,5 | ni podatkov |PS december 2003 | –1,1 | –1,4 | –1,1 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS december 2004 | 2,1 | 0,6 | 0,6 | 0,7 |COM okt. 20042 | 1,2 | 0,7 | 0,8 | ni podatkov |PS december 2003 | 0,3 | 0,1 | 0,3 | ni podatkov |Ciklično prilagojen saldo (v % BDP) | PS december 20041 | 1,2 | –0,2 | 0,1 | 0,0 |COM okt. 20042 | 0,1 | 0,0 | 0,3 | ni podatkov |PS december 20031 | –0,7 | –0,8 | –0,5 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS december 2004 | 30,5 | 30,1 | 30,1 | 30,0 |COM okt. 20042 | 30,7 | 30,7 | 30,6 | ni podatkov |PS december 2003 | 33,3 | 33,5 | 33,3 | ni podatkov |Opombe: 1Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2napoved služb Komisije iz jeseni 2004. Viri: Dopolnitvi irskih programov stabilnosti iz decembra 2003 in decembra 2004 (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997. Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Popravljeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov za stabilnost in konvergenčnih programov, ki ga je potrdil Ekonomsko-finančni svet dne 10.7.2001.[3] COM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Popravljeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov za stabilnost in konvergenčnih programov, ki ga je potrdil Ekonomsko-finančni svet dne 10.7.2001.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52013DC0374

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2013 in mnenje Sveta o slovenskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2016 /* COM/2013/0374 final */

Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Slovenije za leto 2013
in mnenje Sveta o slovenskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2016
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim
stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je 26. marca 2010
potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za
rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o
smernicah za politike zaposlovanja držav članic[5], ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)       Voditelji držav oziroma vlad
so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z
uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen
okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)       Svet je 6. julija 2012
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za
leto 2012 in dal mnenje o dopolnitvi slovenskega programa stabilnosti za
obdobje 2011–2015.
(5)       Komisija je 28. novembra 2012
sprejela letni pregled rasti[6],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi
Uredbe (EU) št. 1176/2011 o preprečevanju in odpravljanju
makroekonomskih neravnotežij sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[7], v katerem je Slovenijo
opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen
pregled.
(6)       Evropski svet je 14. marca 2013
potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k
normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)       Komisija je 10. aprila 2013
objavila rezultate poglobljenega pregleda[8]
za Slovenijo, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU)
št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v
Sloveniji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja. Za zaustavitev
hitrega kopičenja teh neravnotežij in upravljanje njihovega odpravljanja
so potrebni nujni ukrepi politike. Zaenkrat so ravni zasebnega in javnega dolga
pod opozorilnimi pragovi iz preglednice in tudi neto zunanji dolg je razmeroma
omejen. Vendar težava ni v ravni dolga, temveč v njegovi strukturi, saj je
močno skoncentriran v podjetniškem sektorju. V razmerah vedno hitrejših
negativnih gospodarskih trendov to ogroža stabilnost finančnega sektorja
in povečuje zapletenost procesa razdolževanja, tudi zaradi medsebojne
povezanosti z ravnjo državnega dolga. Ta tveganja stopnjujeta omejena zmožnost
prilagajanja na trgu dela in kapitalskih trgih ter struktura gospodarstva, v
katerem prevladuje državno lastništvo. Obdobja politične negotovosti in
pravnih ovir za reforme so Sloveniji preprečila ustrezno obravnavo
neravnotežij in povečanje njene zmogljivosti prilagajanja, s čimer se
je povečala njena ranljivost v času naraščajočih pritiskov
na državno financiranje.
(8)       Slovenija je 9. maja 2013
predložila letni program stabilnosti za obdobje 2012–2016 in nacionalni
reformni program za leto 2013. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi
se upoštevala njuna medsebojna povezanost.
(9)       Slovenski organi so 23. maja 2013
Komisiji poslali dopis, v katerem so povzeli, dopolnili in pojasnili
ključne zaveze iz nacionalnega reformnega programa.
(10)     Na podlagi ocene programa
stabilnosti za leto 2013 v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97
Svet meni, da se kljub obsežni konsolidaciji, sicer odloženi na zadnji del
obdobja za konsolidacijo, ki je primanjkljaj zmanjšala s 6,2 % BDP v letu 2009
na 4,0 % BDP v letu 2012, ne pričakuje, da bo Slovenija čezmerni
primanjkljaj odpravila do leta 2013, kot je to konec leta 2009 priporočil
Svet. To je zlasti povezano s slabšimi gospodarskimi razmerami, kot so bile
pričakovane v času priporočila. Makroekonomski scenarij, na
katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, je na splošno verjeten
za leto 2013, za leto 2014 pa optimističen. Slovenski organi zlasti
pričakujejo, da bo po zmanjšanju BDP za 2,3 % leta 2012 in 1,9 %
leta 2013 ta v letu 2014 zrasel za 0,2 %, pri čemer se predpostavlja,
da bodo sprejeti fiskalni ukrepi, ki bodo zmanjšali javnofinančni
primanjkljaj s 4,2 % BDP (izključene so dokapitalizacije bank) v letu
2013 na 2,6 % BDP v letu 2014. Vendar Komisija ob predpostavki
nespremenjene politike, tj. v scenariju, ki upošteva samo ukrepe, ki so bili
sprejeti do sredine aprila 2013, napoveduje, da se bo leta 2014 BDP zmanjšal za
0,1 %, medtem ko naj bi javnofinančni primanjkljaj za leto 2014
znašal 4,9 % BDP. Glavni cilji proračunske strategije, opisane v
programu, so odprava čezmernega primanjkljaja do leta 2014, tj. eno leto
po roku, ki ga je konec leta 2009 določil Svet, zagotovitev strukturno
izravnanega salda do leta 2017 in stabilizacija dolga države pod 55 % BDP.
V programu je potrjen srednjeročni cilj, tj. strukturno uravnotežen
proračun. Srednjeročni cilj ni skladen z zahtevami Pakta za
stabilnost in rast, ker ne upošteva v zadostni meri implicitnih obveznosti,
povezanih s staranjem prebivalstva. Načrtovani cilji glede nominalnega
primanjkljaja v programu so skladni z odpravo čezmernega primanjkljaja do
leta 2014. Vendar glede na optimistično napoved rasti za navedeno leto,
pomembna tveganja za napovedi glede prihodkov in nezadostno opredeljene ukrepe
na strani odhodkov [Svet meni, da ni verjetno, da bo čezmerni primanjkljaj
odpravljen do leta 2014]. V teh razmerah bi bilo treba opredeliti, sprejeti in
izvesti dodatne ukrepe za strukturno konsolidacijo, da bo v skladu
priporočilom Sveta [z dne 21. junija 2013] čezmerni
primanjkljaj verodostojno in vzdržno odpravljen najpozneje do leta 2015. Delež
javnofinančnega dolga v BDP se je med letoma 2008 (22 %) in 2012 (54,1 %)
več kot podvojil in naj bi se glede na napoved služb Komisije iz pomladi 2013
do leta 2014 še dodatno povečal na 66,5 %. Organi pričakujejo,
da bo delež dolga s 63,2 % BDP najvišji v letih 2014 in 2015, nato pa naj
bi v letu 2016 padel na 62,8 % BDP. Tveganja v zvezi z deležem dolga v BDP
se nagibajo k zvišanju deleža, tudi zaradi velikih pogojnih obveznosti in
verjetnih prilagoditev stanj in tokov iz naslova prenosa aktive na Družbo za
upravljanje terjatev bank, ki ni vključen v napovedi programa.
(11)     Slovenski organi so maja 2013
izvedli pomembne ukrepe za konsolidacijo javnih financ. S socialnimi partnerji
so dosegli sporazum o dodatnem znižanju osnovne bruto plače v javnem
sektorju za 1,25 % poleg 3-odstotnega znižanja, ki je bilo dogovorjeno
maja 2012 z Zakonom za uravnoteženje javnih financ. Poleg tega je parlament
odobril ustavno podlago za vključitev pravila o uravnoteženih javnih
financah v strukturnem smislu v ustavo. Vendar bo popoln prenos določb
fiskalnega pakta izveden s posebnim ustavnim izvedbenim zakonom, ki naj bi ga
parlament odobril v novembru 2013. Parlament je tudi skoraj soglasno podprl
zaostritev ustavnih pravil za razpis referenduma in potrditev zakona,
predlaganega na referendumu, kar naj bi pospešilo uvedbo ukrepov za fiskalno
konsolidacijo. Zaradi hitro rastočega dolga je toliko bolj pomembno, da se
proračunska strategija za leto 2013 okrepi in se dosledno izvaja, v
prihodnjih letih pa se odločno vztraja pri fiskalni konsolidaciji. Medtem
ko so nekateri davki sicer pod povprečjem EU, zanašanje na višanje davkov
ne more v nedogled odlagati potrebe po obravnavi dinamike odhodkov. Zato se zdi
primerno, da se ukrepi za povečevanje prihodkov dopolnijo z dodatnimi
fiskalnimi napori prek nižanja strukturnih odhodkov. Srednjeročni proračunski
okvir in izdatkovno fiskalno pravilo ostajata premalo osredotočena na
doseganje srednjeročnega cilja in zagotavljanje dolgoročne
vzdržnosti. Poleg tega se zdi, da se proračunske omejitve za nekatere
enote širše ravni države, zlasti posredne proračunske uporabnike, ne
uveljavljajo v celoti. Končno, glede na mednarodne in domače ocene je
siva ekonomija v Sloveniji večja od povprečja EU, kar kaže na
manevrski prostor za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti.
(12)     Decembra 2012 je bila sprejeta
pokojninska reforma, ki je stopila v veljavo januarja 2013. Reforma obravnava
izzive, ki so bili opredeljeni v priporočilih iz leta 2012, vendar ne v
zadostni meri, saj se pričakuje, da bo imela le srednjeročni
učinek na javne finance (do leta 2020). Medtem ko je pokojninska reforma
pomemben korak, ne vsebuje konkretnih ukrepov za omejitev stroškov, povezanih s
staranjem prebivalstva, po letu 2020. Potrebne so dodatne reforme za
izboljšanje dolgoročne vzdržnosti pokojninskih izdatkov, med drugim
navezava zakonsko predpisane upokojitvene starosti na podaljšanje življenjske
dobe in nadaljnje omejevanje zgodnjega upokojevanja. Na področju
dolgotrajne oskrbe je povpraševanje po storitvah večje od ponudbe, medtem
ko so izdatki še vedno razmeroma nizki. Povpraševanje po dolgotrajni oskrbi in
s tem povezani izdatki naj bi se zaradi trendov na področju staranja
prebivalstva močno povečali. Nadaljnje ocene obstoječih ukrepov
bi na tem področju prispevale k oblikovanju politik, ki bolj temeljijo na
dokazih.
(13)     Medtem ko je slovenski
bančni sektor razmeroma majhen, manjši od polovice povprečja za
euroobmočje, se največje banke soočajo s stalnimi pritiski na
kapitalske blažnike, ki ostajajo nizki v primerjavi z regijo, njihovo zanašanje
na kapitalsko podporo s strani države pa predstavlja pomembno tveganje za
gospodarstvo. Vedno nove potrebe po dokapitalizacijah so skoncentrirane v
domačih bankah v državni lasti. Ravni skupnega zasebnega dolga so sicer
pod povprečjem euroobmočja in opozorilnimi pragovi iz preglednice o makroekonomskih
neravnotežjih, vendar je ta problem strukturne narave. Večina dolga je
skoncentriranega v podjetniškem sektorju, veliko podjetij pa je prezadolženih,
kar vodi do nadaljnjega povečanja slabih posojil. Konec leta 2012 je bilo 23,7 %
posojil podjetjem v zaostanku s plačili za 90 dni ali več. Ponovna
oživitev kreditiranja v podjetniškem sektorju je potrebna za spodbujanje
naložb, povečanje produktivnosti in konkurenčnosti. V programu
stabilnosti so predvidene nadaljnje dokapitalizacije. Slovenski organi so v pisni
obliki potrdili zavezo, da bodo po potrebi zagotovili dodaten kapital. Obseg
posojil se manjša, sodelovanje med šibkimi bankami in državo pa se je okrepilo.
Posojila podjetjem (višja od 1 milijona EUR) so v Sloveniji za več
kot 2 odstotni točki dražja kot na ravni euroobmočja, ta razlika pa
se je leta 2012 ponovno povečala. Sprejeta je bila okvirna zakonodaja o
prestrukturiranju bank, vendar jo je še treba učinkovito izvesti. Družba
za upravljanje terjatev bank (DUTB) ostaja osrednja institucionalna platforma
za sanacijo bank. V nacionalnem reformnem programu vlade, dopolnjenem z
nedavnimi informacijami, so opisani načrti za prenose na DUTB na osnovi
stresnih testov po načelu „od spodaj navzgor“, ki jih je izvedla Banka
Slovenije. Slovenski organi so v pisni obliki potrdili, da so pripravljeni
sodelovati s Komisijo in ECB, da bodo zagotovili neodvisne preglede kakovosti
aktive za izbrane banke. Ti pregledi bi morali biti sistemski, da se bo
zagotovila trajna stabilnost bančnega sektorja. V drugih državah se je tak
pristop izkazal za ključnega pri povrnitvi zaupanja, verodostojnosti in
dostopa do trgov. Informacije, pridobljene s temeljito zunanjo oceno, so
osnova, potrebna za splošno strategijo finančnega sektorja.
(14)     V nacionalnem reformnem
programu niso opisani nadaljnji ukrepi za okrepitev nadzora bank, ki je bil
opredeljen kot potreben v poglobljenem pregledu iz leta 2013. V zvezi z
nadzornimi ukrepi za banke se edine nove informacije v programu nanašajo na
nove stresne teste Banke Slovenije. Dodatna preučitev ukrepov, kot so
ustrezne makrobonitetne politike, ni bila na voljo.
(15)     Reforma trga dela je bila
sprejeta marca 2013, z njo pa naj bi se zmanjšala razdrobljenost trga dela in
povečala fleksibilnost na njem. Reforma zmanjšuje zaščito pogodb za nedoločen
čas s poenostavitvijo postopkov odpuščanja v primeru individualnih in
kolektivnih odpuščanj ter z zmanjšanjem stroškov odpuščanja. Zakonska
ureditev pogodb za določen čas se je še dodatno zaostrila, da bi se
zmanjšale zlorabe, uporaba agencij za začasno delo pa je omejena.
Čeprav je reforma pravilno usmerjena, še ni jasno, ali je dovolj
ambiciozna, da bo imela pomembnejši učinek na razdrobljenost trga dela in
fleksibilnost na njem ter na privlačnost Slovenije za neposredne tuje
naložbe. Zaenkrat še niso bili sprejeti nobeni ukrepi za obravnavo dvojnega
trga dela, ki ga povzroča zakonska ureditev študentskega dela. Nacionalni
reformni program predlaga ukrepe v pravi smeri. Stopnja brezposelnosti med
mladimi se je v letu 2012 močno povečala, in sicer za 4,9 odstotne
točke, in znašala 20,6 %, medtem ko se je stopnja brezposelnosti v
letu 2012 povečala za 0,7 o.t. na 9 %. Kljub
naraščajoči brezposelnosti se je glede na predhodne nacionalne
podatke število nezaposlenih, ki sodelujejo v ukrepih aktivne politike
zaposlovanja, ki jih sofinancira Evropski socialni sklad, v letu 2012 znatno
zmanjševalo. Sprejeti niso bili nobeni ukrepi za prilagoditev delovnega okolja
daljši delovni dobi, prav tako niso bili sprejeti nobeni specifičnim
potrebam prilagojeni ukrepi vseživljenjskega učenja ali ukrepi aktivnega
zaposlovanja, s katerimi bi se povečala zaposlenost med mladimi s
terciarno izobrazbo, starejšimi in nizko kvalificiranimi delavci. Slovenija je
sprejela nekatere ukrepe za izboljšanje usklajenosti kvalifikacij s potrebami
na trgu dela. Pilotni projekt o tem, kako naj se ocenjujejo te potrebe, izvaja
javni zavod za zaposlovanje, vendar je treba sodelovanje z zainteresiranimi
stranmi nadalje razvijati. Treba si je bolj prizadevati za povečanje
privlačnosti zadevnega poklicnega izobraževanja in programov
usposabljanja. Izvajajo se tudi dodatni ukrepi v MSP za poklicno usmerjanje.
Vlogo delodajalcev v poklicnem izobraževanju in usposabljanju je še vedno treba
okrepiti. Napredek na teh področjih bi povečal produktivnost in
konkurenčnost.
(16)     Ukrepi politike za izboljšanje
stroškovne konkurenčnosti so bili omejeni. Vlada je leta 2012 znižala
nominalno bruto plačo na zaposlenega v javnem sektorju za približno 3 %.
Nadaljnje znižanje stroškov dela v javnem sektorju je bilo s socialnimi
partnerji dogovorjeno v sredini maja 2013. Minimalna plača kot odstotek
povprečne plače je med najvišjimi v EU, usklajuje se z inflacijo in
je bila v letu 2010 predmet velikega diskrecijskega povečanja. Čeprav
je bila stopnja rasti nominalnih prejemkov na zaposlenega v letu 2012 negativna
(–0,4 %), so nominalni stroški dela na enoto (NULC) v letu 2012 nekoliko
zrasli (0,7 %) zaradi bolj negativne rasti produktivnosti (–1,1 %). Ukrepi
za povečanje rasti produktivnosti in vzdržno nadaljnje nižanje stroškov
dela na enoto bi pomagali pri ponovni vzpostavitvi konkurenčnosti.
(17)     Državno lastništvo ima
pomembno vlogo v slovenskem gospodarstvu in ima številne značilnosti, ki
se niso spremenile od obdobja tranzicije v devetdesetih letih prejšnjega
stoletja. Privatizacija in orodja za prestrukturiranje podjetij, sprejeta v
devetdesetih letih prejšnjega stoletja, so privedli do tega, da ima država
dominantno vlogo, zlasti v finančnem sektorju. Leta 2011 so podjetja v
državni lasti predstavljala šestino skupne dodane vrednosti slovenskega
gospodarstva in okrog polovico celotnih izgub v podjetniškem sektorju ter
zaposlovala enega od osmih ljudi. Skladi in podjetja pod nadzorom države
vplivajo tudi na javne finance zaradi součinkovanja višjih ravni dolgov,
potreb po dokapitalizaciji in velikih državnih jamstev. Velikost in šibkost
državnih podjetij zavirata gospodarski razvoj in rast ter prispevata k
obstoječim neravnotežjem. Prevladujoč položaj države in pogosto
nepravilno upravljanje državnega premoženja ovirata zasebne domače in tuje
naložbe ter zmanjšujeta produktivnost in konkurenčnost. Navzkrižno
lastništvo državnih podjetij v nefinančnem sektorju in državnih
finančnih institucij povzroča tveganja širjenja negativnih
učinkov, omejuje prilagajanje in izkrivlja dodeljevanje sredstev, zlasti
pri novih naložbah.
(18)     V nacionalnem reformnem
programu so opisane prioritete politik v zvezi z državnim lastništvom in
razdolževanjem podjetniškega sektorja, vendar niso navedene podrobnosti
načrtovanih ukrepov. V poglobljenem pregledu iz leta 2013 so bile opisane
gospodarske posledice državnega lastništva v smislu neposrednih in pogojnih
fiskalnih stroškov ter izkrivljanja običajnih poslovnih operacij. Vendar
je v reformnem programu kot negativna plat ravnanja države kot lastnice
nefinančnih družb navedena zgolj pomanjkljiva koordinacija. Čeprav
vsebuje pozitivne elemente, nacionalni reformni program na splošno ne
zagotavlja zadostnih informacij v zvezi s strateško usmeritvijo za podjetja, ki
bodo ostala v državni lasti, in podrobnih, časovno omejenih zavez za
izboljšanje njihove finančne uspešnosti ter upravljanja. Sprejeti so bili
nekateri prvi koraki za izboljšanje korporativnega upravljanja, kot je bilo
priporočeno v priporočilih za posamezne države iz leta 2012, in za
privatizacijo nekaterih podjetij v državni lasti. Zakonodaja o ustanovitvi
bodočega Slovenskega državnega holdinga (SDH) je bila sprejeta, vendar se
še mora začeti učinkovito izvajati. Transparentnost bi lahko pomagal
povečati register imenovanj v upravne odbore in nadzorne svete podjetij v
državni lasti z zahtevami po razkritju interesov. V nacionalnem reformnem
programu je napovedana priprava strategije za privatizacijo do zadnjega
četrtletja leta 2013, ki bo glede na dopis z dne 23. maja 2013
prestavljena na tretje četrtletje. Medtem je vlada parlamentu predlagala
seznam 15 podjetij, ki naj bi se privatizirala. Poleg manjšinskih deležev in
MSP ta seznam vključuje tudi pomembna podjetja, kot je druga največja
banka, NKBM.
(19)     Slovenija ima veliko število
reguliranih poklicev in obstaja dovolj manevrskega prostora za občutno
zmanjšanje ovir za vstop v te poklice, ki bi pozitivno vplivalo na zaposlovanje
in konkurenco. Slovenski organi so leta 2012 začeli proces reforme, da bi
se pregledali številni regulirani poklici in se s tem bolje opredelili
obstoječi regulirani poklici, zmanjšali upravni stroški ter poenostavil
dostop do teh poklicev. Prvi sklop zakonov na področju obrtništva, turizma
in gradbeništva naj bi parlament sprejel na začetku leta 2013. Vendar
reforma, z izjemo sektorja obrtništva, zaostaja za načrtom. Slovenija je
določila pravne predpogoje za neodvisno javno agencijo za varstvo
konkurence, vendar še mora poskrbeti, da bo imela stalno zagotovljeno ustrezno
število osebja. Zakonodajo bi bilo treba dodatno dopolniti, da bo imela
agencija ločen proračun, saj je to potrebno za njeno finančno
neodvisnost. Sodni postopki na prvi stopnji v civilnih in gospodarskih sodnih
zadevah ter v stečajnih postopkih so pretirano dolgi. Kljub opaznemu
pozitivnemu trendu pri krajšanju postopkov v civilnih in gospodarskih zadevah,
so potrebna nadaljnja prizadevanja za odpravo teh problemov, saj ovirajo
poslovno dejavnost in zmanjšujejo privlačnost Slovenije za neposredne tuje
naložbe. V zvezi s tem bi bilo treba predvideno zmanjšanje števila sodnikov na
prebivalca, kot je določeno v nacionalnem reformnem programu, izravnati z
znatnim izboljšanjem produktivnosti.
(20)     V nacionalnem reformnem
programu je potrjena potreba po prestrukturiranju nefinančnih družb v
finančnih težavah, vendar je treba strateške izzive in odzive v zvezi s
prestrukturiranjem podjetij še podrobneje pojasniti s poudarkom na tržno
usmerjenih rešitvah. Potrebni so dodatni ukrepi za pritegnitev zasebnih naložb,
vključno s tujimi neposrednimi naložbami, in za zagotovitev zadostne
delitve bremen v zasebnem sektorju, s čimer se bo omogočilo
varčevanje z davkoplačevalskim denarjem. Proces prestrukturiranja bi moral
privesti do prodaje prestrukturiranih podjetij brez vključitve javnega
financiranja.
(21)     V Sloveniji trenutno poteka
postopek spremembe zakonodaje za povečanje učinkovitosti postopkov
zaradi insolventnosti. Vlada je aprila 2013 spremenila Zakon o finančnem
poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Spremembe
natančneje opredeljujejo insolventnost in uvajajo spodbude za
poslovodstvo, da bi to pravočasno prijavljalo insolventnost. V trenutnem
okviru za insolventnost ni zadostnih spodbud in sankcij, ki bi zagotovile, da
podjetja dovolj zgodaj prijavijo insolventnost. Postopki prisilne poravnave
(sodno prestrukturiranje) so zapleteni in naklonjeni dolžnikom, zlasti v
primeru MSP in mikro podjetij. Spodbude za zgodnjo izvensodno poravnavo so
nezadostne, čeprav bi ta lahko zagotovila nadaljevanje poslovanja
podjetij, ki so sposobna uspešnega poslovanja. Napovedana je bila nova
zakonodaja, ki bi omogočala finančno prestrukturiranje prezadolženih
podjetij že na začetku procesa, pravne spremembe za spodbujanje izvensodnega
prestrukturiranja in pretvorbe dolga pa bo Ministrstvo za pravosodje predlagalo
do konca maja 2013. Primeren pravni okvir, ki zagotavlja združljive spodbude za
upnike, lastnike in poslovodstvo, bi bil bistven za spodbujanje finančnega
prestrukturiranja nelikvidnih podjetij, ki so sposobna uspešnega poslovanja.
(22)     V okviru
evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo slovenske ekonomske
politike. Ocenila je program stabilnosti in nacionalni reformni program ter
pripravila poglobljen pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni
EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le
pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v
Sloveniji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila
v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 9
spodaj.
(23)     Svet je ob upoštevanju te
ocene preučil slovenski program stabilnosti, njegovo mnenje[9] pa je izraženo zlasti v
priporočilu v točki 1 spodaj.
(24)     Svet je ob upoštevanju
poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil
nacionalni reformni program in program stabilnosti. Njegova priporočila v
skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v vseh
priporočilih spodaj.
(25)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot
celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države
članice, katerih valuta je euro. Slovenija bi morala tudi zagotoviti
popolno in pravočasno izvedbo teh priporočil –
PRIPOROČA, naj Slovenija v obdobju
2013–2014 izvede naslednje ukrepe:
1.           V letu 2013 in v prihodnjih
letih naj izvaja in okrepi proračunsko strategijo, podprto z dovolj
natančno določenimi strukturnimi ukrepi, da bo na vzdržen način
zagotovila odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2015 in izboljšanje
strukturnega salda, določeno v priporočilu Sveta glede postopka v
zvezi s čezmernim primanjkljajem. Po odpravi čezmernega primanjkljaja
naj izvaja strukturno prilagajanje, ki bo Sloveniji omogočilo, da bo
srednjeročni cilj dosegla do leta 2017. Trajna odprava fiskalnih
neravnotežij zahteva izvajanje ambicioznih strukturnih reform, ki bi
povečale sposobnost prilagajanja gospodarstva ter potencial za rast in
zaposlovanje. Ohranja naj rasti naklonjeno potrošnjo, sprejme ukrepe za
večje izpolnjevanje davčnih obveznosti in na strani odhodkov izvede
ukrepe, podprte s sistematičnimi pregledi javnih izdatkov na vseh ravneh
države. Da bo povečala verodostojnost konsolidacije, naj do konca leta 2013
zaključi sprejetje pravila o uravnoteženih javnih financah v strukturnem
smislu, srednjeročni proračunski okvir naredi zavezujoč,
vseobsegajoč in pregleden ter okrepi vlogo neodvisnih teles, ki
nadzorujejo fiskalno politiko. Sprejme naj ukrepe za postopno zmanjšanje
pogojnih obveznosti države.
2.           Okrepi naj dolgoročno
vzdržnost pokojninskega sistema v obdobju po letu 2020 z nadaljnjo
prilagoditvijo vseh ustreznih parametrov, vključno z navezavo zakonsko
predpisane upokojitvene starosti na podaljšanje življenjske dobe, hkrati pa naj
ohranja zadostno raven pokojnin. Omeji naj s staranjem prebivalstva povezane
stroške dolgotrajne oskrbe in izboljša dostop do storitev s preusmeritvijo
oskrbe z institucionalne na oskrbo na domu, izboljšanjem usmerjanja nadomestil
in ugotavljanja njihove upravičenosti ter povečanjem preventive za
zmanjšanje invalidnosti/odvisnosti.
3.           Zagotovi naj, da trendi na
področju plač, vključno z minimalno plačo, podpirajo konkurenčnost
in ustvarjanje delovnih mest. Skrbno naj spremlja učinke nedavne reforme
trga dela in po potrebi opredeli področja, na katerih so potrebni dodatni
ukrepi, da se bo spodbujalo ustvarjanje delovnih mest in odpravila segmentacija
trga dela, vključno z regulacijo študentskega dela. Sprejme naj nadaljnje
ukrepe za povečanje zaposlenosti med mladimi s terciarno izobrazbo,
starejšimi in nizko kvalificiranimi osebami z osredotočenjem sredstev na
potrebam prilagojene ukrepe aktivne politike zaposlovanja, hkrati pa izboljša
njihovo učinkovitost. Odpravi naj neusklajenost kvalifikacij in potreb na
trgu dela s povečanjem privlačnosti zadevnega poklicnega
izobraževanja in programov usposabljanja ter z nadaljnjim sodelovanjem z
ustreznimi zainteresiranimi stranmi pri ocenjevanju potreb na trgu dela.
4.           Izvede naj ustrezne ukrepe,
ob pomoči evropskih partnerjev, za najem neodvisnega zunanjega svetovalca
do junija 2013, ki bo opravil pregled kakovosti aktive bank v celotnem sistemu.
To naj zaključi v letu 2013 in zagotovi hitrejši napredek v primeru dveh
bank, ki sta že predmet postopka državne pomoči, da se bo pospešilo
izboljšanje njunih bilanc stanja. Pripravljena naj bo zagotoviti dodaten
kapital, če bi se pri prenosu aktive ali pri pregledu kakovosti aktive odkrile
dodatne pomanjkljivosti. Vsi ukrepi, vključno z objektivnimi ocenami
kapitalskih potreb, prenosom aktive na Družbo za upravljanje terjatev bank,
programom za zavarovanje premoženja in operativno izvedbo ukrepov
prestrukturiranja, bi se morali izvesti ob polnem spoštovanju pravil o državni
pomoči, če je ta vključena. Hkrati naj do marca 2014 razvije in
nato izvede celostno sektorsko strategijo za zagotovitev upravljanja
prestrukturiranih bank po neodvisnem načelu (arm's length), da
bi se znatno izboljšali korporativno upravljanje, upravljanje tveganj in
dobičkonosnost v sektorju, tudi s konsolidacijo, kadar je to primerno.
Hitro naj nadaljuje s pripravami za napovedano privatizacijo NKBM in do
septembra 2013 pripravi ambiciozen časovni načrt za odprodajo
neposrednih in posrednih državnih deležev v bankah.
5.           Do konca leta 2013 naj
pregleda regulativni okvir za banke in na osnovi tega pregleda okrepi nadzorne
zmogljivosti, transparentnost in statistična razkritja.
6.           Pospeši naj reformo
reguliranih storitev in pri tem znatno zmanjša ovire za vstop v te poklice.
Izboljša naj poslovno okolje, vključno z zagotovitvijo neodvisnosti
agencije za varstvo konkurence ter zagotovitvijo njenega zadostnega in
neodvisnega financiranja.
7.           Nadgradi naj dosedanja prizadevanja
za nadaljnje zmanjšanje trajanja sodnih postopkov na prvi stopnji v civilnih in
gospodarskih sodnih zadevah ter števila primerov, ki čakajo na obravnavo,
zlasti v zadevah, ki se nanašajo na izvrševanje.
8.           V okviru načrtovane
strategije vlade, ki naj bi bila končana do septembra 2013, naj v skladu z
ekonomskimi merili razvrsti sredstva države v ključna in neključna z
namenom odprodaje neključnih sredstev. Zagotovi naj, da bo Slovenski
državni holding (SDH) pravočasno popolnoma operacionalen ter prenese
lastništvo in upravljanje vseh deležev na SDH, pri tem pa po možnosti
izključi tiste, ki so na seznamu za takojšnjo privatizacijo. Zagotovi naj
profesionalno upravljanje SDH od samega začetka, pri tem naj po možnosti
vključi mednarodne strokovnjake, in jasno opredeljeno neodvisno (arm's
length) razmerje z vpletenimi podjetji. Za ključne deleže naj razvije
strategije, specifične za posamezne sektorje, da bo izboljšala
dobičkonosnost in korporativno upravljanje. Uvede naj obvezen in javno
dostopen register imenovanj v upravne odbore in nadzorne svete podjetij v
državni lasti z zahtevami po razkritju interesov. Zagotovi naj, da regulativni
okvir spodbuja odprodajo neključnih sredstev države in da postanejo
upravne ovire čim manjše.
9.           Opredeli naj in začne
delo pri odpravi vseh obstoječih pravnih in upravnih ovir za vzdržno
prestrukturiranje prezadolženih/premalo kapitaliziranih podjetij, ki so kljub
temu sposobna uspešnega poslovanja, s pomočjo tržno usmerjenih rešitev. V
tem okviru naj izvede ukrepe za zagotovitev zadostne delitve bremen v zasebnem
sektorju, da bo povečala zasebne naložbe, vključno s tujimi
neposrednimi naložbami, in v procesu prestrukturiranja dosegla večjo
učinkovitost v podjetjih v težavah. Do septembra 2013 naj sprejme potreben
pravni okvir za izvensodno prestrukturiranje in pri tem zagotovi, da je skladen
z obstoječimi določbami o insolventnosti, ter zagotavlja spodbude
tako za upnike kot za delničarje, da se bodo odločali za sprejemanje
izvensodnih dogovorov o prestrukturiranju. Izboljša naj izvrševanje postopkov
zaradi insolventnosti v gospodarskih družbah in sodne poravnave, vključno
s hitrim reševanjem sodnih zadev v zvezi s stečajnimi postopki, ki
čakajo na obravnavo, da bo vrednost izterjanih sredstev čim večja
in da se bo spodbudilo pravočasno in učinkovito reševanje slabih
posojil.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011,
str. 25.
[3]               COM(2013) 374 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 in P7_TA(2013)0053.
[5]               Sklep Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 122 final.
[9]               V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0233

Priporočilo za mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, 2004–2007  /* SEK/2005/0233 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 16.2.2005SEK(2005) 233 končnoPriporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, 2004–2007(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik [1] določa, da morajo nesodelujoče države članice, torej tiste, ki niso sprejele enotne valute, Svetu in Komisiji predložiti konvergenčne programe. V skladu s členom 9 te uredbe mora Svet proučiti vse konvergenčne programe na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem ko prouči program, mora Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podati mnenje. V skladu z Uredbo morajo države članice predložiti letne dopolnitve svojih konvergenčnih programov, ki jih lahko Svet prav tako prouči v skladu z istimi postopki.Deset držav, ki se je pridružilo EU 1. maja 2004, ne sodeluje v enotni valuti. Slednje so se obvezale, da bodo predložile svoje konvergenčne programe do 15. maja 2004, njihovo prvo dopolnitev pa proti koncu leta 2004.Prvi konvergenčni program Slovenije, ki obravnava obdobje 2004–2007, je bil predložen 14. maja 2004, Svet pa ga je ocenil 5. julija 2004. Slovenija je predložila dopolnitev konvergenčnega programa 10. januarja 2005. Službe Komisije so opravile tehnično oceno te dopolnitve programa ob upoštevanju rezultatov gospodarskih napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 in ob upoštevanju kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov, priporočil v širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2003–2005 ter načel, določenih v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o okrepitvi usklajevanja proračunskih politik[3]. Iz te ocene izhaja naslednje:-  Dne 10. januarja 2005 je Slovenija predložila prvo dopolnitev konvergenčnega programa, ki obravnava obdobje 2004–2007. Zaradi zamenjave vlade po državnozborskih volitvah oktobra 2004 je zaprosila za šesttedensko odložitev roka. Program delno ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Zlasti državni računi še vedno niso usklajeni s standardi ESR 95, kar izhaja iz obsežnega deleža odstotka BDP „drugih“ prihodkov in odhodkov. Slovenija je zato pozvana, da doseže skladnost z zahtevami po podatkih.-  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji dopolnitev konvergenčnega programa, je bil od konvergenčnega programa iz maja 2004 ob upoštevanju ugodnega razvoja domačega in mednarodnega okolja popravljen navzgor. Na splošno je novi scenarij do leta 2006 v skladu z napovedmi služb Komisije iz jeseni 2004 in se lahko šteje kot uresničljiv. Realna rast BDP, ki se skozi vse programsko obdobje giba rahlo pod 4 %, napoveduje nadaljnjo prilagodljivost gospodarstva. Predvidene stopnje rasti se približujejo stopnji potencialne rasti, ki je skladna s programom, kakor so izračunale službe Komisije na podlagi skupno dogovorjene metodologije. Projekcija, na podlagi katere naj bi se po letu 2005 inflacija spustila pod 3,0 % (po CPI), odraža precej ugodna pričakovanja glede prihodnjega gibanja cen. Stališče služb Komisije je glede procesa dezinflacije previdnejše zaradi strukturnih nepopolnosti, prisotnih zlasti v nemenjalnem sektorju, ki inflacijo ohranjajo precej nad povprečjem EU.-  Letna stopnja rasti inflacije po HICP se je med januarjem in marcem znižala na 3,5 %, maja 2004, ko se je proces dezinflacije zaustavil, pa je poskočila na skoraj 4 %. Po mnenju organov so skok inflacije povzročile povišane cene nafte in višje trošarine na tobačne izdelke. Medtem ko se je letna inflacija oktobra spustila na raven 3,4 %, je novembra zaradi višjih cen hrane in goriv ponovno narasla na 3,8 %. Po zaslugi nižje inflacije so se kratkoročne obrestne mere znižale s 6 na 4 %, dolgoročne obrestne mere pa so se spustile z več kot 5 % na manj kot 4 %. Slovenija je dne 28. junija 2004 vstopila v ERM II s standardnimi mejami nihanja v višini ±15 % okoli centralne paritete na ravni 239,64 SIT/EUR. To je pomenilo konec dolgega obdobja stalne depreciacije v primerjavi z eurom (z letno stopnjo okoli 3–5 %), tolar pa je od takrat ostal zelo stabilen. Nova vlada, ki je nastopila 3. decembra 2004, je potrdila, da je sprejem eura na začetku leta 2007 eden od njenih poglavitnih ciljev.-  Cilj dopolnitve konvergenčnega programa je doseči proračunski položaj blizu ravnovesja, vendar ne v programskem obdobju. Primanjkljaj naj bi se v prihodnjih štirih letih prepolovil, in sicer s pospešenim zniževanjem v zadnjih letih. Medtem ko za leto 2005 ni predvideno nobeno znižanje – javnofinančni primanjkljaj naj bi tako ostal na ravni iz leta 2004 (2,1 % BDP) – bi moral primanjkljaj v letu 2006 pasti na 1,8 % BDP in se nadalje v letu 2007 spustiti na 1,1 %. V primerjavi s predhodnim programom so cilji glede primanjkljaja v vsakem letu za 0,25 % BDP višji in so odraz nedavne vključitve dveh izvenproračunskih skladov v širši sektor države. Ocenjuje se, da naj bi primarni saldo do leta 2007 postal pozitiven. Konsolidacija proračuna naj bi predvidoma temeljila zlasti na znižanju deleža izdatkov do leta 2006. Vendar pa je znatno zmanjšanje primanjkljaja, predvideno v letu 2007, izključno posledica občutnega povečanja deleža prihodkov, ki temelji na predpostavki, na podlagi katere bi bila Slovenija neto prejemnica sredstev iz proračuna EU v višini 0,8 % BDP v primerjavi z napovedjo za leti 2005–2006 v višini 0,4 % BDP. Na splošno je potek konsolidacije videti razmeroma neambiciozen glede določanja proračunskih ciljev, saj sedanja dopolnitev programa ob rahlo ugodnejšem makroekonomskem scenariju na splošno potrjuje načrtovano prilagoditev v predhodnem programu.-  Tveganja za proračunske projekcije v programu so na splošno videti uravnotežena. Izvedljiv makroekonomski scenarij po eni strani podpira cilje glede primanjkljaja. Poleg tega lahko vlada, kakor je to storila leta 2004, zavrne zahteve po dodatnih izdatkih z namenom, da obvaruje cilj glede primanjkljaja v primeru, da je le-ta ogrožen zaradi neugodnih pogojev. Letna izguba prihodka iz DDV v višini 0,3 % BDP se lahko poleg tega preceni, kar lahko privede do preveč previdnih projekcij o davčnih prihodkih. Po drugi strani pa so nekatere predpostavke, ki temeljijo na javnofinančnih projekcijah, zaskrbljujoče glede srednjeročnega stanja javnih financ. Zlasti rezultat za leto 2007 je deloma posledica nove finančne perspektive EU 2007–2013, ki predvideva znatno povišanje neto proračunskih prilivov iz proračuna EU na znesek 0,8 % BDP v primerjavi z 0,4 % iz predhodnega leta. Poleg tega obstaja tveganje za prekoračitev izdatkov, zlasti glede pokojninskih postavk, če bi proučitev obstoječe indeksacijske formule za pokojnine, napovedane za leto 2006, privedla do znižanja parametrov.-  Glede na to oceno tveganja lahko proračunska naravnanost v programu ne zagotovi dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev 3 % praga primanjkljaja ob običajnih makroekonomskih nihanjih v programskem obdobju. Prav tako ne zadostuje, da bi se v programskem obdobju dosegel srednjeročni cilj proračunskega položaja blizu ravnovesja iz Pakta za stabilnost in rast.-  Bruto javni dolg je razmeroma nizek in bo v programskem obdobju takšen tudi ostal. Ocenjuje se, da je dolg v letu 2004 narasel na 30,2 % BDP. V prihodnjih dveh letih vlada predvideva zlasti na podlagi usklajevanja stanj in tokov nadaljnje povečanje deleža javnega dolga s poskokom na 30,9 % BDP v letu 2006. Napoveduje se, da naj bi javni dolg do leta 2007 padel pod raven 30 % BDP in dosegel 29,7 % zaradi predvidenega ugodnega usklajevanja stanj in tokov. Organi menijo, da glede vzdržnosti dolga ne obstajajo neizbežna tveganja, povezana z morebitnimi obveznostmi. Poleg tega se zdi, da sta zapadlost in valutna struktura portfelja primerna, saj je dolgoročni odplačilni profil enakomerno razporejen v času z naraščajočim deležem dolga, ki je denominiran v tolarjih, in zunanjega dolga, ki je pretežno denominiran v eurih.-  Program vsebuje pregled vladnega programa strukturnih reform, ki se osredotoča na okrepitev konkurenčnosti gospodarstva s spodbujanjem podjetništva in povečanjem izdatkov za RRD v proračunu. Delež javnih sredstev, ki sedaj znaša 1,5 % BDP in je najvišji med desetimi novimi državami članicami, bi se moral približati povprečju EU, medtem ko bodo ukrepi politike zlasti usmerjeni v projekte na področju uporabnih raziskav ter v prenos znanja in izkušenj v zasebni sektor. Prav tako poudarja ukrepe za podpiranje gospodarske rasti, tj. z izboljšanjem izobraževanja in usposabljanja, pa tudi s spodbujanjem naložb, usmerjenih v odpiranje delovnih mest, in z odpravo strukturnih togosti na trgu dela. Poleg tega so bili določeni številni ukrepi za omejitev visokega deleža fiksnih izdatkov, ki ostaja ključnega pomena pri povečanju proračunske prilagodljivosti. V dopolnitvi konvergenčnega programa so si organi prizadevali količinsko opredeliti vpliv načrtovanih reform na projekcije glavnih fiskalnih agregatov. Ocenjuje se, da je splošni učinek zmanjšanja in prestrukturiranja javnofinančnih izdatkov privedel do prihrankov, ki naj bi do leta 2007 z 0,4 % BDP narasli na 1,3 % BDP.-  Videti je, da je Slovenija v tveganem položaju glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ, katerih pomembna sestavina so predvideni proračunski stroški zaradi staranja prebivalstva. Reforma, ki poteka na področju pokojninskega sistema, je pozitivno vplivala na proračun, vendar pa ostaja predvideno povečanje izdatkov za pokojnine po letu 2020 na zelo visokih ravneh. Poleg tega pa bi kljub uvedbi nekaterih ukrepov za racionalizacijo sistema zdravstvenega varstva v letu 2004 dodatna, znatna reforma sistema zdravstvenega varstva prispevala k izboljšanju dolgoročne vzdržnosti javnih financ.***Glede na zgoraj navedeno oceno bi bilo primerno, da Slovenija:(i) izkoristi vse priložnosti za pospešeno zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja in(ii) izvede dodatno reformo pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ.Na podlagi te ocene je Komisija sprejela priloženo priporočilo za Mnenje Sveta o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije in ga pošilja Svetu.Priporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, 2004–2007SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[4] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:1.  Dne [8. marca 2005] je Svet proučil dopolnitev konvergenčnega programa Slovenije, ki obravnava obdobje od 2004 do 2007. Program delno ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Zlasti državni računi še vedno niso usklajeni s standardi ESR 95, kar izhaja iz obsežnega deleža odstotka BDP „drugih“ prihodkov in odhodkov. Slovenija je zato pozvana, da doseže skladnost z zahtevami po podatkih.2.  Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov je videti, da makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, odraža izvedljive predpostavke o rasti. Scenarij predvideva, da bo realna rast BDP, ocenjena na 4,0 % v letu 2004, še naprej približno ostala na navedeni ravni skozi preostalo programsko obdobje. Projekcije glede inflacije so po drugi strani videti dokaj nizke glede na obstoječi razpon napovedi.3.  Cilj proračunske strategije, na kateri temelji program, je doseči zdrave javne finance, kot je opredeljeno s proračunskim položajem blizu ravnovesja, vendar ne v programskem obdobju. Program predvideva postopno zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja v obravnavanem obdobju, dosledno s trajnim znižanjem deleža izdatkov v odstotku BDP. Potem ko naj bi delež prihodkov do leta 2006 stalno upadal, naj bi proti koncu programskega obdobja poskočil zaradi neto pozitivnega vpliva članstva v EU na proračun. V skladu s potekom prilagoditve naj bi se primanjkljaj v prihodnjih štirih letih prepolovil in v letu 2007 padel rahlo pod 1 %. V primerjavi s predhodnim programom sedanja dopolnitev programa ob rahlo ugodnejšem makroekonomskem scenariju na splošno potrjuje načrtovano prilagoditev.4.  Tveganja za proračunske projekcije v programu so na splošno videti uravnotežena. Izvedljiv makroekonomski scenarij po eni strani podpira cilje glede primanjkljaja. Poleg tega lahko vlada, kakor je to storila leta 2004, zavrne zahteve po dodatnih izdatkih z namenom, da obvaruje cilj glede primanjkljaja v primeru, da je le-ta ogrožen zaradi neugodnih pogojev. Letna izguba prihodka iz DDV v višini 0,3 % BDP, predvidena za leta 2005–2007, se lahko tudi preceni, kar lahko privede do preveč previdnih projekcij o davčnih prihodkih. Po drugi strani je rezultat za leto 2007 delno posledica nove finančne perspektive EU 2007–2013, ki predvideva znatno povišanje neto proračunskih prilivov iz proračuna EU. Poleg tega obstaja tveganje za prekoračitev izdatkov, zlasti glede pokojninskih postavk, če bi proučitev obstoječe oblike indeksacijske formule za pokojnine, napovedane za leto 2006, privedla do znižanja parametrov.5.  Glede na to oceno tveganja lahko proračunska naravnanost v programu ne zagotovi dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev 3 % praga primanjkljaja ob običajnih makroekonomskih nihanjih v programskem obdobju. Prav tako ne zadostuje za zagotovitev, da bi se do leta 2007 dosegel srednjeročni cilj proračunskega položaja blizu ravnovesja iz Pakta za stabilnost in rast.6.  Bruto javni dolg je razmeroma nizek: ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2004 dosegel 30,2 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP, in da se bo do leta 2007 spustil na 29,7 %.7.  Videti je, da je Slovenija v tveganem položaju glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ, katerih pomembna sestavina so predvideni proračunski stroški zaradi staranja prebivalstva. Reforma, ki poteka na področju pokojninskega sistema, je pozitivno vplivala na proračun, vendar pa ostaja predvideno povečanje izdatkov za pokojnine po letu 2020 na zelo visokih ravneh. Poleg tega pa bi kljub uvedbi nekaterih ukrepov za racionalizacijo sistema zdravstvenega varstva v letu 2004 dodatna, znatna reforma sistema zdravstvenega varstva prispevala k izboljšanju dolgoročne vzdržnosti javnih financ* * *Glede na zgoraj navedeno oceno Svet meni, da bi morala Slovenija:(i) izkoristiti vse priložnosti za pospešeno zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja;(ii) izvesti dodatno reformo pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realni BDP (spremembe v %) | KP januar 2005 | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 |COM oktober 2004 | 4,0 | 3,6 | 3,8 | ni podatkov |KP maj 2004 | 3,6 | 3,7 | 3,8 | 3,9 |Inflacija po HICP (%) | KP januar 20051 | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |COM oktober 2004 | 3,9 | 3,4 | 3,0 | ni podatkov |KP maj 20041 | 3,3 | 3,0 | 2,7 | 2,6 |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP januar 2005 | -2,1 | -2,1 | -1,8 | -1,1 |COM oktober 2004 | -2,3 | -2,2 | -1,9 | ni podatkov |KP maj 2004 | -1,9 | -1,8 | -1,5 | -0,9 |Primarni saldo (v % BDP) | KP januar 2005 | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |COM oktober 2004 | -0,3 | -0,2 | -0,1 | ni podatkov |KP maj 2004 | -0,3 | -0,4 | -0,2 | 0,4 |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP januar 2005 | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 |COM oktober 2004 | 30,9 | 30,8 | 30,6 | ni podatkov |KP maj 2004 | 29,1 | 29,5 | 29,4 | 28,4 |Opomba: 1 CPI inflacija za konvergenčni program. Viri: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2004 (COM). |[1] UL L 209, 2.8.1997. Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Popravljeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov, ki ga je potrdil Ekonomsko-finančni svet dne 10.7.2001.[3] COM(2002) 668., 27.11.2002.[4] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.