               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 414 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Litve za leto 2018in mnenje Sveta o programu za stabilnost Litve za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Litve za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu za stabilnost Litve za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  2
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  3
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Litve ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018 („priporočilo za euroobmočje“).

               (2)Litva bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja, kot je navedeno v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilu 1.

               (3)Poročilo o državi za Litvo
                  4
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Litve pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (4)Litva je 26. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018, 30. aprila pa svoj program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (6)Za Litvo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V programu za stabilnost za leto 2018 vlada načrtuje v letih od 2018 do 2020 ohraniti nominalni presežek v višini 0,6 % BDP, preden naj bi se po napovedi zmanjšal na 0,3 % BDP leta 2021. Srednjeročni proračunski cilj, tj. primanjkljaj v višini 1 % BDP v strukturnem smislu, naj bi bil po načrtu izpolnjen v celotnem obdobju programa. Litvi je bil v letih 2016 in 2017 odobren tudi začasen odklon v povezavi z izvajanjem sistemske pokojninske reforme ter zaradi strukturnih reform. Ta odklona se odobrita še za tri leta. V skladu s programom za stabilnost za leto 2018 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP zmanjšal z 39,7 % BDP leta 2017 na 35,3 % leta 2021. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Istočasno pa niso bili dovolj opredeljeni ukrepi, potrebni za podporo načrtovanim ciljnim presežkom od leta 2019 naprej.

               (7)Svet je 11. julija 2017 Litvi za leto 2017 priporočil, naj ohrani svoj srednjeročni proračunski cilj tudi v letu 2018, pri čemer naj upošteva olajšave, povezane z izvajanjem sistemske pokojninske reforme in strukturnih reform, za katere se odobri začasni odklon. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  7
                v višini 6,4 % v letu 2018, kar ustreza dovoljenemu poslabšanju strukturnega salda za 0,6 % BDP. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi strukturni primanjkljaj Litve znašal 0,7 % BDP v letu 2018 in 0,6 % v letu 2019. Strukturni saldo naj bi torej v obeh letih ostal nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Na splošno Svet pričakuje, da bo Litva v letih 2018 in 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (8)Prihodki iz okoljskega davka in periodičnih davkov na nepremičnine ostajajo pod povprečjem EU. Litva je izvedla reformo sistema obdavčitve nepremičnin, ki v sistem vnaša element progresivnosti, ter odpravila oprostitve plačila trošarine za premog in koks, ki se uporabljata za ogrevanje. Vendar še vedno ostaja prostor za razširitev davčne osnove na vire, ki manj škodijo rasti. Čeprav je Litva v zadnjih letih napredovala pri izboljšanju pobiranja davkov, je njena vrzel pri pobiranju davka na dodano vrednost še vedno med največjimi v Uniji. Litva je sprejela nadaljnje ukrepe za boj proti davčnim utajam in za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti, nedavno izvedeni ukrepi pa kažejo pozitivne prve rezultate. Dodatno izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti bi povečalo proračunske prihodke in prispevalo k izboljšanju pravičnosti davčnega sistema.

               (9)Z uvedbo nove formule za usklajevanje pokojnin v letu 2018, ki pokojnine povezuje z rastjo plačne mase, naj bi po napovedih delež javnih odhodkov za pokojnine v BDP do leta 2040 ostal nespremenjen. To bi zagotovilo fiskalno vzdržnost litovskega pokojninskega sistema. Vendar je to v veliki meri posledica upada deleža nadomestil, ker naj bi se skupna plačna masa zaradi hitrega krčenja delovno sposobnega prebivalstva po napovedih povečevala počasneje kot plače. To vzbuja zaskrbljenost glede zadostnosti pokojnin, ki so že med najnižjimi v EU. Prav tako ni jasno, kako bo ta reforma delovala v praksi, ker je vlada pravno zavezana predlagati ukrepe v primeru upadajočega nadomestitvenega razmerja. Če bi nadomestitveno razmerje ostalo nespremenjeno, bi se skupni odhodek za pokojnine kot delež BDP do konca leta 2040 povečal za skoraj 45 %, kar bi močno obremenilo javne finance. Zato je pomembno pojasniti pravne negotovosti glede pokojninske zakonodaje in zagotoviti dolgoročno fiskalno vzdržnost pokojninskega sistema ter hkrati obravnavati njegovo slabo ustreznost.

               (10)Stanje na trgu dela se hitro zaostruje zaradi močne gospodarske rasti ter tudi zaradi negativnega demografskega razvoja in izseljevanja, zaradi česar že prihaja do pomanjkanja znanj in spretnosti. V takšnem položaju je potreben sistem izobraževanja in usposabljanja, ki lahko vsem zagotovi potrebna znanja in spretnosti. Medtem ko so reforme, začete v preteklem letu, korak v pravo smer, je pomembno, da Litva te reforme izvede in tako izboljša rezultate svojega sistema izobraževanja in usposabljanja. Pravila za financiranje in akreditacijo terciarnega izobraževanja v Litvi pomagajo povečati število ljudi s terciarno izobrazbo, vendar hkrati prispevajo k dvomom glede njene kakovosti, razdrobljenosti in relevantnosti za trg dela. Univerzitetna konsolidacija, ki je trenutno v teku, bi morala, če bo dopolnjena s spremembami pravil za financiranje in akreditacijo, pomagati pri obravnavi trenutnih izzivov. Poleg tega so vztrajni demografski pritiski vplivali na učinkovitost izobraževalnega sistema in povečali potrebo po zagotovitvi enakopravnega dostopa do kakovostnega in vključujočega izobraževanja. Za odpravo podpovprečne uspešnosti litovskih učencev pri osnovnih znanjih in spretnostih so potrebne reforme začetnega usposabljanja učiteljev ter reforme njihovih karier in delovnih pogojev, dopolnjene z drugimi reformami, osredotočenimi na kakovost.

               (11)Nizka udeležba odraslih v izobraževanju v Litvi kaže, da poučevanje odraslih ostaja premalo razvito ter gospodarstvu ne omogoča, da bi uživalo koristi izpopolnjevanja znanj in spretnosti, inovativnosti in boljše integracije prikrajšanih oseb na trg dela (na primer starejših, brezposelnih ali neaktivnih odraslih). Kljub naložbam v infrastrukturo je vsebina poklicnega izobraževanja in učnega načrta usposabljanja pogosto zastarela, poleg tega bi lahko bila bolje usklajena s potrebami lokalnih in regionalnih trgov dela. Učenje na podlagi dela je še vedno v začetni fazi in bi se lahko razširilo. Ukrepi aktivnih politik zaposlovanja vsebujejo širšo ponudbo usposabljanja, vendar bi bilo to ponudbo mogoče nadalje izboljšati. Nedavne reforme in ukrepi, sprejeti na tem področju, doslej še niso pokazali pomembnih rezultatov. Na splošno je pomembna krepitev sposobnosti socialnih partnerjev za spodbujanje njihovega sodelovanja.

               (12)Izzivi glede rezultatov zdravstvene oskrbe ostajajo; negativno vplivajo na produktivnost, konkurenčnost gospodarstva in kakovost življenja. Nudenje zdravstvenih storitev ostaja preveč vezano na bolnišnice in pušča prostor za nadaljnjo krepitev primarne oskrbe. Nadaljnja racionalizacija sredstev je skupaj z ukrepi za izboljšanje kakovosti tako bolnišnične kot primarne oskrbe bistvena za učinkovitejšo zdravstveno oskrbo. Politike preprečevanja bolezni in spodbujanja zdravja bi morale odločneje in hitreje zmanjšati tvegana vedenja. Vendar ostaja obseg takšnih politik majhen, medsektorsko sodelovanje je slabo razvito, odgovornost za rezultate pa ni ustrezno vključena na občinski ravni. Visoko zanašanje na neposredna plačila, nizka raven porabe za zdravstvo in neučinkovito razporejanje sredstev omejujejo učinkovitost zdravstvenega sistema.

               (13)Visok delež ljudi, ki jim grozi revščina ali socialna izključenost, in visoka dohodkovna neenakost ostajata pomembna izziva za Litvo, ki ovirata možnosti za gospodarsko rast. Prav tako ogrožata socialno kohezijo in bi lahko spodbudila izseljevanje. Kljub stalni gospodarski rasti se starejši, invalidi, otroci, enostarševska gospodinjstva in brezposelni soočajo z najvišjim tveganjem revščine in socialne izključenosti. Popravna moč litovskega davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov je med najnižjimi v EU. Država je sicer sprejela nekaj pomembnih začetnih ukrepov za boj proti revščini in dohodkovni neenakosti, vendar jo čaka še dolga pot, da bi se približala povprečjem EU na področju revščine in dohodkovne neenakosti. Razmeroma visoka davčna obremenitev oseb z nizkimi dohodki lahko zmanjša spodbudo za delo in poveča tveganje revščine in neenakosti. Stopnje revščine in neenakosti bi bilo mogoče zmanjšati s spodbujanjem udeležbe na trgu dela, zlasti med osebami iz ranljivih skupin in osebami z nizkimi dohodki, ter s povečanjem popravne moči davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov ob podpori boljšega pobiranja davkov. Takšni ukrepi bi lahko tudi povečali socialno pravičnost.

               (14)Rast produktivnosti si je po nizkih stopnjah od leta 2012 v letu 2017 opomogla, kar je ublažilo pritiske na stroškovno konkurenčnost. Vendar gre zahvala za to izboljšanje večinoma zasebnemu sektorju. Napredek za izboljšanje učinkovitosti javnih naložb je bil precej omejen. Zlasti ostajata nizka učinkovitost javnih odhodkov za raziskave in razvoj ter sodelovanje med podjetji in znanostjo. Poleg tega so se javne naložbe v raziskave in razvoj v letu 2016 znatno zmanjšale. Razdrobljeno usklajevanje in upravljanje politike raziskav in inovacij povzroča neučinkovitosti in podjetjem preprečuje, da bi v celoti izkoristila različne sheme podpore. Nadaljnji napredek potekajoče reforme organizacije in financiranja javnega raziskovalnega sektorja bi moral pomagati doseči boljšo uporabo razpoložljivih virov.

               (15)Litva je dodatno okrepila svoj okvir za preprečevanje korupcije s sprejetjem zakonodaje o lobiranju in zaščiti prijaviteljev nepravilnosti, ki velja tako za delavce v javnem kot zasebnem sektorju. Vendar izvajanje zakonodaje ostaja izziv.  Korupcija v zdravstvenem sektorju še vedno vzbuja skrb, kljub pohvalnim rezultatom vladnega programa „čiste roke“.

               (16)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Litve in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni reformni program za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Litva prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Litvi, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (17)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost in meni, da bo Litva po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

               PRIPOROČA, da Litva v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Izboljša izpolnjevanje davčnih obveznosti in razširi davčno osnovo na vire, ki manj škodijo rasti. Zagotovi dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema ter hkrati obravnava ustreznost pokojnin.

               2.Izboljša kakovost in učinkovitost izobraževanja in usposabljanja, vključno z učenjem odraslih, ter njuno relevantnost za trg dela. Izboljša učinkovitost zdravstvenega sistema z nadaljnjim prehodom z bolnišnične na ambulantno oskrbo, krepitvijo ukrepov za preprečevanje bolezni, tudi na lokalni ravni, ter izboljšanjem kakovosti in dostopnosti oskrbe. Izboljša zasnovo davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov s ciljem zmanjšanja revščine in dohodkovne neenakosti.

               3.Spodbuja rast produktivnosti z izboljšanjem učinkovitosti javnih naložb, zagotavljanjem učinkovitega vladnega usklajevanja politike na področju raziskav in inovacij ter odpravljanjem vrzeli in neučinkovitosti javnih ukrepov, ki podpirajo sodelovanje med znanostjo in industrijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 414 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 213 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje 4 let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 415 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2018in mnenje Sveta o programu Luksemburga za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Luksemburga za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  2
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  3
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Luksemburga ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018.

               (2)Luksemburg bi moral kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja, ki je navedeno v priporočilih 1 in 2 spodaj.

               (3)Poročilo o državi za Luksemburg
                  4
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni določen napredek Luksemburga pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njegovih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (4)Luksemburg je 30. aprila 2018 predložil nacionalni program reform za leto 2018 in program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (6)Za Luksemburg trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v programu za stabilnost za leto 2018 načrtuje zmanjšanje nominalnega presežka z 1,5 % BDP v letu 2017 na 1,1 % BDP v letu 2018, temu pa naj bi sledila precej enakomerna rast, tako da bi v letu 2022 presežek znašal 2,4 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, bo še naprej izpolnjen z nekaj rezerve v celotnem obdobju programa. V skladu s programom za stabilnost za leto 2018 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP ostal krepko pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, tj. 60 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je ugoden za obdobje do leta 2020 in verjeten za poznejša leta. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi strukturni saldo beležil presežek v višini 0,8 % BDP v letu 2018 in 0,3 % BDP v letu 2019, kar je zlasti za leto 2019 nižje kot v programu za stabilnost za leto 2018, vendar še vedno nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Svet na splošno meni, da bo Luksemburg v letih 2018 in 2019 izpolnjeval določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (7)Luksemburško gospodarstvo še naprej uspešno raste in po svetovni recesiji leta 2009 dosega boljše rezultate od povprečja euroobmočja. Finančni sektor ostaja ključni dejavnik gospodarske rasti in je še naprej trden in donosen. To se odraža v močnih presežkih tako v saldu storitev kot v splošnem saldu tekočega računa. Relativni prispevek zunanjega sektorja k rasti realnega BDP je v povprečju znašal 61 % v letih 2013–2016, kljub ponavljajočim se negativnim trgovinskim saldom. Luksemburg je neto upnik preostalemu svetu, konec leta 2016 so njegova bruto zunanja sredstva in obveznosti dosegla 10,5 bilijona EUR. Nacionalni organi so še naprej izvajali makrobonitetne in nadzorne ukrepe, zadevni finančni posredniki pa se prilagajajo na spremembe nacionalnega okvira politik in okvira politik EU.

               (8)Kot je navedeno v priporočilu za euroobmočje za leto 2018, so strategije za boj proti agresivnemu davčnemu načrtovanju ključne za preprečevanje izkrivljanja konkurence med podjetji, zagotavljanje poštene obravnave davkoplačevalcev in zaščito javnih financ. Učinki prelivanja strategij davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje med državami članicami zahtevajo usklajene ukrepe nacionalnih politik, ki dopolnjujejo zakonodajo EU. Kljub velikosti finančnega sektorja visoka raven izplačil dividend ter plačil licenčnin in obresti kot odstotek BDP kaže, da luksemburška davčna pravila uporabljajo podjetja, ki izvajajo agresivno davčno načrtovanje. Večina neposrednih tujih naložb je v subjektih za posebne namene. Odsotnost davčnih odtegljajev na v tujino plačane licenčnine in obresti (tj. plačila rezidentov EU rezidentom tretjih držav) ter oprostitve davčnih odtegljajev na izplačila dividend v nekaterih okoliščinah lahko privedejo do tega, da se ta plačila izognejo vsakršni obdavčitvi, če tudi v jurisdikciji prejema niso obdavčena. Komisija je zabeležila pozitivni ukrep Luksemburga (tj. sprejetje posebne ureditve za obdavčitev intelektualne lastnine v skladu z mednarodnimi pravili). Na podlagi nedavne izmenjave stališč bo Komisija nadaljevala konstruktivni dialog za boj proti strategijam davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje.

               (9)Luksemburški organi si že več desetletij dejavno prizadevajo za večjo diverzifikacijo gospodarstva, in sicer z razvojem izbranih sektorjev, vključno z industrijo IKT in vesoljskim sektorjem. Glede na visoko raven stroškov dela v državi so dejavnosti z višjo dodano vrednostjo tiste, ki ponujajo možnosti za sprostitev alternativnih virov rasti. Uspešna diverzifikacija gospodarstva Luksemburga je torej v veliki meri odvisna od sektorjev, ki so manj občutljivi na ravni stroškov dela. Ti večinoma temeljijo na raziskavah in inovacijah, ki so intenzivne tako tehnološko kot glede uporabe znanja. To strategijo so nedavno še okrepili. Država med drugimi ukrepi izvaja obsežne projekte javnih naložb, vključno v raziskave in razvoj ter ureditve trga, da bi razvila te prednostne sektorje. Med letoma 2000 in 2016 je Luksemburg petkratno povečal javne odhodke za raziskave in razvoj in sedaj znašajo 0,60 % BDP. Te naložbe so državi pomagale, da je hitro zgradila uspešen javni raziskovalni sektor. Vendar pa so, medtem ko so javne naložbe v raziskave in razvoj nad povprečjem euroobmočja, zasebne naložbe v uspešnost raziskav in razvoja ter inovativnosti, kot se meri z evropskim sistemom inovacijskih kazalnikov, še naprej upadale. Struktura luksemburškega gospodarstva delno razloži nižjo intenzivnost zasebnih naložb v raziskave in razvoj v primerjavi z mednarodnim okoljem, saj sektorja, ki ustvarita večino luksemburškega BDP (storitve in zlasti finančni sektor) tradicionalno manj vlagata v raziskave in razvoj. Kljub temu je ta trend v Luksemburgu izrazitejši v primerjavi s povprečjem EU, intenzivnost zasebnih naložb v raziskave in razvoj se je z 1,5 % BDP leta 2000 zmanjšala na 0,64 % BDP leta 2016. Ta upadajoči trend zasebnih naložb kaže, da ovire na tem področju ostajajo. To tudi kaže, da javna prizadevanja za raziskave in razvoj ne pritegnejo dovolj zasebnih naložb. Posledično je treba izgradnjo javnih raziskovalnih zmogljivosti bolje vključiti v celosten pristop do inovativnega ekosistema. Leta 2017 je bil sprejet nov zakon za obnovo shem pomoči za raziskave, razvoj in inovacije, s čimer se je razširil obseg razpoložljive javne pomoči.

               (10)Luksemburg po pričakovanjih ne bo dosegel cilja zmanjšanja izpustov toplogrednih plinov za leto 2020. Onesnaženje zraka in prometni zastoji v konicah sta največji težavi države, ki povečujeta koncentracije dušikovega dioksida in izpuste toplogrednih plinov. V letu 2015 je bil promet odgovoren za več kot polovico izpustov toplogrednih plinov. Nizki davki na gorivo, visoko število službenih avtomobilov in visoke cene stanovanj so med glavnimi dejavniki, ki spodbujajo visoko stopnjo uporabe avtomobilov in visoko število čezmejnih delavcev. Davčne stopnje za gorivo so med najnižjimi v EU in spodbujajo povečano uporabo goriva, vključno s čezmejno prodajo. Vseeno so nedavni ukrepi spodbudili razvoj bolj trajnostne mobilnosti, zlasti z davčno reformo iz leta 2016 ter tudi z obsežnimi naložbami v javni promet. Najnujnejši izziv je dokončanje in nadgradnja železniške infrastrukture.

               (11)Luksemburg ostaja zavezan zmanjševanju regulativnih omejitev v sektorju poslovnih storitev. Nedavni ukrepi so bili osredotočeni zlasti na poklica arhitekta in inženirja, država pa je najavila dodatne reforme za nadaljnje zmanjšanje omejitev v teh dveh poklicih. Poleg tega so bili s takoimenovanim zakonom omnibus, sprejetim marca 2017, uvedeni ukrepi za upravno poenostavitev (tj. omogočajo horizontalno pregledovanje upravnih postopkov). Vendar v sektorju poslovnih storitev regulativne ovire ostajajo. Odsotnost specifičnega postopka ocenjevanja enakovrednosti za zahteve zavarovanja poklicne odgovornosti, ki dopušča enakovredno zavarovalno kritje s strani izvajalcev storitev iz drugih držav članic, je lahko vir omejitev. Predpisi, ki so zelo omejevalni v primerjavi s povprečjem EU, zlasti vplivajo na poklic pravnika. Širok obseg rezervirane dejavnosti vpliva na opravljanje storitev pravnega svetovanja s strani pravnikov in drugih izvajalcev storitev, zlasti pri spletnih storitvah. Druge omejitve vključujejo zahteve glede pravne oblike in delničarstva, pravila o nezdružljivosti in večdisciplinarne omejitve.

               (12)Še vedno so prisotne skrbi glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ zaradi napovedanega povečanja stroškov, povezanih s staranjem prebivalstva. V Luksemburgu se bo po napovedih do leta 2070 močno povečal delež starostnikov, ki potrebujejo pomoč, po zadnjih projekcijah ministrstva za socialno varnost pa bo operativni saldo pokojninskega sistema z letom 2023 beležil primanjkljaj. Ker pa je država shranila pretekle in trenutne presežke pokojninskega sistema, bodo nakopičene rezerve zadoščale za delovanje sistema za nadaljnjih 20 let. V skladu s poročilom o staranju prebivalstva za leto 2018 se bodo stroški, povezani s staranjem, med letoma 2016 in 2070 po pričakovanjih povečali za 13 odstotnih točk BDP, kar presega pragove vzdržnosti, razlog za to povečanje pa bodo zlasti pokojnine (8,9 odstotne točke BDP). Odhodki za dolgotrajno oskrbo so kot delež BDP med najvišjimi med državami članicami. Kljub reformi, sprejeti leta 2017, naj bi se po napovedih do leta 2070 glede na sedanjo raven povečali za 3 odstotne točke.

               (13)Zlasti ostaja nizka stopnja zaposlenosti starejših, potrebni so nadaljnji ukrepi za izboljšanje njihove zaposljivosti in priložnosti zanje na trgu dela. To je prav tako pomembno za zagotovitev dolgoročne vzdržnosti javnih financ. Programi predčasnega upokojevanja, ki spodbujajo delavce, da prenehajo delati, so še vedno precej razširjeni, 59,2 % na novo dodeljenih pokojnin so pokojnine ob predčasni upokojitvi. Zakon o ukinitvi enega programa predčasnega upokojevanja je bil sprejet decembra 2017, vendar je njegov neto učinek na povprečno dejansko upokojitveno starost in na odhodke negotov, saj rahlja pogoje drugih programov predčasnega upokojevanja. Ta slab rezultat na trgu dela je mogoče delno pripisati finančnim odvračilom od dela, ki so razmeroma visoka za to skupino. Spodbujanje zaposlovanja starejših delavcev zahteva celostno strategijo, ki vključuje ukrepe za pomoč delavcem, da dlje časa ostanejo aktivno zaposleni. Parlament še vedno ni sprejel osnutka zakona, imenovanega „pakt o starosti“, ki je bil predložen parlamentu aprila 2014 in katerega namen je podjetja z več kot 150 zaposlenimi spodbuditi k zaposlovanju in zadržanju starejših delavcev z ukrepi za upravljanje staranja. Na področju izobraževanja mora Luksemburg obravnavati močan vpliv socialno-ekonomskega ozadja študentov na njihov učni uspeh. To je tudi pomembno, da se država odzove na močno povpraševanje po visoko specializiranih znanjih in spretnostih.

               (14)Cene nepremičnin so še naprej rasle. To lahko ogrozi sposobnost Luksemburga, da privabi in zadrži usposobljeno delovno silo, velik del katere predstavljajo osebe, ki nimajo luksemburškega državljanstva. Pritiski na cene stanovanj izhajajo iz temeljne neskladnosti med ponudbo in povpraševanjem. Na strani ponudbe se zdi, da pomanjkanje razpoložljivih zemljišč in spodbud za zasebne lastnike, da bi prodali zemljišča ali zgradbe, predstavlja ozko grlo za izgradnjo novih stanovanj. Država si mora nadalje prizadevati, da bi spodbudila naložbe v izgradnjo stanovanj, in sicer s povečanjem spodbud za prodajo nepremičnin, izboljšanjem upravnih postopkov za odobritev gradbenih dovoljenj in zagotavljanjem cenovno dostopnih socialnih stanovanj. Malo verjetno je, da bosta nedavno sprejeta davčna reforma glede kapitalskih dobičkov od prodaje nepremičnin ter posodobitev programa socialnih stanovanj povečali ponudbo stanovanj, saj se trend rasti cen nadaljuje. Na strani povpraševanja pa cene rastejo zaradi hitre rasti prebivalstva in zaposlovanja. Stanje na stanovanjskem trgu povečuje tudi problem prometnih zastojev in onesnaženja. Poleg tega visoke cene stanovanj vplivajo na zadolženost gospodinjstev ter vzbujajo skrbi glede vzdržnosti dolga gospodinjstev. Zadolženost gospodinjstev se je v zadnjih desetih letih močno povečala in po ocenah leta 2016 dosegla 165 % razpoložljivega dohodka, kar odraža inflacijo na trgu nepremičnin, saj 80 % dolga gospodinjstev izhaja iz hipotekarnih posojil. Vendar luksemburški nadzorniki uvajajo ustrezne makrobonitetne ukrepe in priporočila, ki jih je izdal Evropski odbor za sistemska tveganja, da bi zmanjšali morebitne ranljivosti in tveganja za finančno stabilnost. Vlada je na podlagi predlogov nacionalnega odbora za sistemska tveganja nedavno predstavila tudi sveženj ukrepov, ki vključuje omejitve glede izposojanja, da bi preprečila povečanje ranljivosti gospodinjstev, toda te ukrepe mora potrditi še parlament.

               (15)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Luksemburga in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni reformni program za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Luksemburg prejel v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Luksemburgu, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (16)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost za leto 2018 in meni, da bo Luksemburg izpolnjeval določbe Pakta za stabilnost in rast –

               PRIPOROČA, da Luksemburg v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Poveča stopnjo zaposlenosti starejših tako, da izboljša možnosti za njihovo zaposlitev in njihovo zaposljivost ter hkrati nadalje omeji predčasno upokojevanje, da bi tako tudi izboljšal dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema.

               2.Dodatno zmanjša regulativne ovire v sektorju poslovnih storitev.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 415 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 214 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 430 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v Romuniji

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja
               v Romuniji

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti drugega pododstavka člena 10(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)V skladu s členom 121 Pogodbe o delovanju Evropske unije države članice spodbujajo zdrave javne finance v srednjeročnem obdobju s koordinacijo gospodarskih politik in večstranskim nadzorom, da se prepreči pojav čezmernega javnofinančnega primanjkljaja.

               (2)Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest.

               (3)Svet je Romuniji 16. junija 2017 priporočil, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  2
                v letu 2017 ne bo presegla 3,3 % BDP, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP, s čimer bo država na ustrezni prilagoditveni poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Svet je 5. decembra 2017 sklenil, da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odziv na priporočilo Sveta z dne 16. junija 2017. Na podlagi tega je Svet je 5. decembra 2017 Romuniji izdal revidirano priporočilo, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP.

               (4)Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 in podatkov o realizaciji iz leta 2017, ki jih je potrdil Eurostat, je rast neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2017 precej presegala merilo rasti odhodkov, kar kaže na zelo velik znaten odklon (odklon v višini 3,3 % BDP). Strukturni saldo se je s položaja v višini -2,1 % BDP v letu 2016 poslabšal na -3,3 % BDP, kar prav tako kaže na zelo velik znaten odklon od priporočene strukturne prilagoditve (odklon v višini 1,7 % BDP). Na velikost odklona, ki jo kaže strukturni saldo, negativno vplivata višja ocena potencialne rasti BDP v primerjavi s srednjeročnim povprečjem, ki je podlaga za merilo rasti odhodkov, ter zmanjšanje javnih naložb, ki je zglajeno v merilu rasti odhodkov. Ne glede na to razliko oba kazalnika potrjujeta znaten odklon od zahtev iz preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast v letu 2017.

               (5)Komisija je ob upoštevanju celovite ocene 23. maja 2018 menila, da v Romuniji obstaja znaten odklon od srednjeročnega proračunskega cilja, in Romuniji izdala opozorilo v skladu s členom 121(4) PDEU in prvim pododstavkom člena 10(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

               (6)V skladu z drugim pododstavkom člena 10(2) Uredbe (ES) št. 1466/97 bi moral Svet v enem mesecu od datuma sprejetja opozorila na zadevno državo članico nasloviti priporočilo, naj sprejme potrebne ukrepe politik. V skladu z uredbo je v priporočilu državi članici določen največ petmesečni rok za odpravo odklona. Na tej podlagi se zdi rok [15. oktober 2018], v katerem mora Romunija odpraviti odklon, primeren. Romunija bi morala v navedenem roku poročati o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi tega priporočila.

               (7)Na podlagi napovedi proizvodne vrzeli iz pomladanske napovedi Komisije iz leta 2017 bo Romunija v letih 2018 in 2019 ostala v obdobju normalnih gospodarskih razmer. Delež javnega dolga Romunije je pod pragom 60 % BDP. Zato minimalni zahtevani strukturni napor, ki ga določata Uredba (ES) št. 1466/97 in matrika zahtev, ki upošteva prevladujoče gospodarske razmere in morebitne pomisleke glede vzdržnosti, tako za leto 2018 kot za leto 2019 znaša 0,5 % BDP.

               (8)Strukturni primanjkljaj Romunije se je v letu 2016 povečal za 2,1 % BDP in v letu 2017 za 1,2 % BDP na 3,3 % BDP v letu 2017. Zahtevo po minimalni prilagoditvi bi moral dopolnjevati dodaten in vztrajen napor, potreben za popravek kumulativnega odklona in vrnitev Romunije nazaj na ustrezno prilagoditveno pot po spodrsljajih v letih 2016 in 2017. Glede na obseg ugotovljenega znatnega odklona od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja se zdi ustrezen dodaten napor v višini 0,3 % BDP, ki bo pospešil prilagoditev za dosego srednjeročnega proračunskega cilja.

               (9)Zahtevano izboljšanje strukturnega salda za 0,8 % BDP v letih 2018 in 2019 je skladno z nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov, ki v letu 2018 ne presega 3,3 %, v letu 2019 pa ne 5,1 %.

               (10)V pomladanski napovedi Komisije iz leta 2018 je v letu 2018 predvideno nadaljnje poslabšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP, v letu 2019 pa za dodatnih 0,4 % BDP. Zato strukturno izboljšanje v višini 0,8 % BDP v letih 2018 in 2019 pomeni potrebo po sprejetju ukrepov s skupnih strukturnim rezultatom 1,3 % BDP v letu 2018 in dodatnih ukrepih s strukturnim rezultatom 1,2 % BDP v letu 2019 v primerjavi s sedanjim izhodiščem v pomladanski napovedi Komisije iz leta 2018.

               (11)Pomladanska napoved Komisije iz leta 2018 predvideva javnofinančni primanjkljaj v višini 3,4 % BDP v letu 2018 in 3,8 % BDP v letu 2019, kar presega referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe. Zahtevana strukturna prilagoditev se zdi primerna tudi zato, da se zagotovi, da Romunija v letih 2018 in 2019 z nekaj manevrskega prostora izpolnjuje referenčno merilo 3 % BDP iz Pogodbe.

               (12)Dejstvo, da Romunija ni ukrepala po prejšnjih priporočilih za odpravo ugotovljenega znatnega odklona, in tveganje, da bo referenčno merilo iz Pogodbe preseženo, zahtevata takojšnje ukrepanje za ponovno vrnitev proračunske politike Romunije na preudarno pot.

               (13)Primerno je, da se to priporočilo objavi.

               (14)Za doseganje priporočenih proračunskih ciljev je ključnega pomena, da Romunija sprejme in dosledno izvaja potrebne ukrepe ter pozorno spremlja gibanje tekočih odhodkov –

               PRIPOROČA:

               (1)Romunija bi morala sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 3,3 % BDP in v letu 2019 ne 5,1 % BDP, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP v vsakem letu, s čimer bo država na ustrezni prilagoditveni poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja.

               (2)Romunija bi morala vse izredne prihodke uporabiti za zmanjšanje primanjkljaja. Ukrepi za konsolidacijo proračuna bi morali zagotoviti trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti.

               (3)Romunija bi morala Svetu do [15. oktobra 2018] poročati o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi tega priporočila. V poročilu bi bilo treba navesti dovolj podrobno opredeljene in verodostojno napovedane ukrepe, vključno s proračunskim vplivom vsakega od njih ter posodobljene in podrobne proračunske projekcije za obdobje 2018–2019.

               To priporočilo je naslovljeno na Romunijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 431 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja na Madžarskem
            {SWD(2018) 368 final}

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja

                  na Madžarskem

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti drugega pododstavka člena 10(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)V skladu s členom 121 Pogodbe o delovanju Evropske unije države članice spodbujajo zdrave javne finance v srednjeročnem obdobju s koordinacijo gospodarskih politik in večstranskim nadzorom, da se prepreči pojav čezmernega javnofinančnega primanjkljaja.

               (2)Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest.

               (3)Svet je 12. julija 2016 Madžarski priporočil, naj v letu 2017 doseže fiskalno prilagoditev v višini 0,6 % BDP, razen če je bil srednjeročni cilj spoštovan z manjšim naporom.

               (4)Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 in podatkov o realizaciji iz leta 2017, ki jih je potrdil Eurostat, je bila rast javnofinančnih odhodkov brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov in enkratnih ukrepov v letu 2017 precej nad veljavnim merilom rasti odhodkov, kar kaže na znaten odklon od zahtevane strukturne prilagoditve (odklon v višini 2,4 % BDP). V letu 2017 se je strukturni saldo s položaja -1,8 % potencialnega BDP, kolikor je znašal v letu 2016, poslabšal na -3,1 % BDP, kar prav tako kaže na znaten odklon (odklon v višini 1,4 % BDP). Celovita ocena je pokazala, da so na merilo rasti odhodkov negativno vplivali trije elementi, vključno s prenizko srednjeročno stopnjo potencialne rasti in deflatorjem BDP, na katerem temelji merilo rasti odhodkov, ter učinkom stalnih prihodkov. Po popravkih za te dejavnike se zdi, da merilo rasti odhodkov ustrezno odraža fiskalni napor in kaže na znaten odklon. To ugotovitev potrjuje ocena stebra strukturnega salda, ki po upoštevanju učinkov zmanjševanja odhodkov za obresti, nestanovitnosti naložb in izrednih prihodkov še vedno kaže na znaten odklon. Celovita ocena zato vodi do zaključka, da je ugotovljeni odklon od srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2017 znaten.

               (5)Komisija je ob upoštevanju celovite ocene [23. maja] 2018 menila, da na Madžarskem obstaja znaten odklon od srednjeročnega proračunskega cilja, in Madžarski izdala opozorilo v skladu s členom 121(4) PDEU in prvim pododstavkom člena 10(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

               (6)V skladu z drugim pododstavkom člena 10(2) Uredbe (ES) št. 1466/97 bi moral Svet v enem mesecu od datuma sprejetja opozorila na zadevno državo članico nasloviti priporočilo, naj sprejme potrebne ukrepe politike. V skladu z uredbo je v priporočilu državi članici določen največ petmesečni rok za odpravo odklona. Na tej podlagi se zdi rok 15. oktober 2018, v katerem mora Madžarska odpraviti odklon, primeren. Madžarska bi morala v navedenem roku poročati o ukrepih, ki jih je sprejela v odziv na to priporočilo.

               (7)Strukturni saldo Madžarske naj bi v letu 2017 za 1,6 % BDP odstopal od svojega srednjeročnega proračunskega cilja, ki je strukturni primanjkljaj v višini -1,5 % BDP. Na podlagi napovedi proizvodne vrzeli iz pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 je Madžarska v letu 2018 v dobrih gospodarskih razmerah. Delež javnega dolga Madžarske je nad pragom 60 % BDP. Minimalni zahtevani strukturni napor, ki ga določata Uredba (ES) št. 1466/97 in matrika zahtev, ki upošteva prevladujoče gospodarske razmere in pomisleke glede vzdržnosti, znaša najmanj 1 % BDP za leto 2018. V pomladanski napovedi Komisije iz leta 2018 je v letu 2018 predvideno nadaljnje poslabšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP. Da bi torej dosegli minimalno strukturno izboljšanje v višini 1 % BDP v letu 2018, je treba sprejeti ukrepe, ki bi skupno dosegli 1,5 % BDP v primerjavi s sedanjim izhodiščem iz pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018. Glede na znaten obseg zahtevanega strukturnega konsolidacijskga napora, ki izhaja iz minimalne zahteve za prilagoditev, je primerno, da se ne zahteva nobena dodatna zahtevana prilagoditev poleg minimalne zahteve v višini 1 % BDP.

               (8)Zahtevano izboljšanje strukturnega salda za 1 % BDP v letu 2018 je skladno z nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov, ki v letu 2018 ne presega 2,8 %.

               (9)Primerno je, da se to priporočilo objavi.

               (10)Za doseganje priporočenih proračunskih ciljev je ključnega pomena, da Madžarska sprejme in dosledno izvaja potrebne ukrepe ter pozorno spremlja gibanje tekočih odhodkov –

               PRIPOROČA:

               (1)Madžarska bi morala sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 2,8 % BDP, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1 % BDP, s čimer bo država na ustrezni prilagoditveni poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja.

               (2)Madžarska bi morala vse izredne prihodke uporabiti za zmanjšanje primanjkljaja. Ukrepi za konsolidacijo proračuna bi morali zagotoviti trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti.

               (3)Madžarska bi morala Svetu do 15. oktobra 2018 poročati o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi tega priporočila. V poročilu bi bilo treba navesti dovolj podrobno opredeljene in verodostojno napovedane ukrepe, vključno s proračunskim vplivom vsakega od njih, ter posodobljene in podrobne proračunske projekcije za leto 2018.

               To priporočilo je naslovljeno na Madžarsko.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,23.5.2018
            COM(2018) 422 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Romunije za leto 2018in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Romunije za leto 2018

                  in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 9(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  2
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  3
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Romunije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)Poročilo o državi za Romunijo
                  4
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Romunije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Romunija je 10. maja 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018, 14. maja 2018 pa konvergenčni program za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (5)Za Romunijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2018 načrtuje za leto 2018 nominalni primanjkljaj v višini 2,95 % BDP, ki naj bi se nato v letu 2021 postopoma znižal na 1,45 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP do leta 2021, ki je konec programskega obdobja, predvidoma ne bo dosežen. Preračunani strukturni saldo bo v letu 2021 predvidoma dosegel raven –2,1 %. V skladu s konvergenčnim programom naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP do leta 2021 ostal pod 40 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je ugoden. Poleg tega ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja, niso dovolj podrobno opredeljeni.

               (6)Svet je 16. junija 2017 v skladu s členom 121(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) odločil, da je v Romuniji v letu 2016 obstajal znaten odklon od srednjeročnega proračunskega cilja. Glede na ugotovljen znatni odklon je Svet 16. junija 2017 Romuniji priporočil, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  7
                v letu 2017 ne bi presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Svet je 5. decembra 2017 ugotovil, da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na priporočilo Sveta z dne 16. junija 2017, in je izdal popravljeno priporočilo. V novem priporočilu je Svet Romunijo pozval, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bi presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP. Svet je XX. junija 2018 ugotovil, da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na priporočilo Sveta z dne 5. decembra 2017. Poleg tega podatki o realizaciji za leto 2017 kažejo na znaten odklon Romunije od priporočene prilagoditve v letu 2017. Komisija je 23. maja 2018 v skladu s členom 121(4) PDEU in členom 10(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 Romuniji izdala opozorilo, da je bil v letu 2017 ugotovljen znaten odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Svet je nato XX. junija 2018 sprejel naknadno priporočilo, v katerem je potrdil, da mora Romunija sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja tveganje odklona od tega priporočila v letu 2018.

               (7)Svet je XX. junija 2018 Romuniji za leto 2019 priporočil, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bo presegla 5,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,8 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja tveganje odklona od te zahteve v letu 2019. Poleg tega pomladanska napoved Komisije iz leta 2018 predvideva primanjkljaj sektorja država v višini 3,4 % BDP v letu 2018 in 3,8 % v letu 2019, kar presega referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe. Na splošno Svet meni, da bodo v skladu s priporočilom za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, naslovljenim na Romunijo [XX] junija 2018, glede na močno poslabšanje fiskalnih obetov od leta 2017 potrebni znatni dodatni ukrepi, da bi Romunija izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (8)Romunija pri proračunskem načrtovanju redno ignorira predpise fiskalnega okvira kljub potrebi po odgovornem oblikovanju fiskalnih politik. Romunski zakon o fiskalni odgovornosti prenaša fiskalni pakt v nacionalno zakonodajo. Njegova pravila so dobro oblikovana, vendar se jih v praksi vedno znova ne upošteva. V letu 2016 je strukturni primanjkljaj narasel nad srednjeročni cilj, kar je pomenilo kršitev pravila o primanjkljaju. Ciljni nominalni primanjkljaj proračunov za leti 2017 in 2018 je bil blizu 3 % BDP, kar pomeni poslabšanje strukturnega salda v nasprotju s pravilom. Dve proračunski spremembi, izvedeni v letu 2017, nista bili skladni s pravili, ki prepovedujejo povišanje zgornjih meja za nominalni in primarni primanjkljaj ter povišanje odhodkov za zaposlene in skupnih javnofinančnih odhodkov med tekočim fiskalnim letom. Poleg tega je bila, tako kot v zgodnejših letih, v letu 2017 posodobitev fiskalne strategije predložena Parlamentu dolgo po zakonskem roku, zato država ni uspela zagotoviti dolgoročnejše perspektive za proračunsko načrtovanje.

               (9)Izpolnjevanje davčnih obveznosti ostaja slabo, zlasti pri davku na dodano vrednost. V preteklem letu je Romunija dosegla omejen napredek pri obravnavi ponovnega priporočila za posamezno državo, in sicer je izboljšala izpolnjevanje davčnih obveznosti in pobiranje davkov. V zvezi z davkom na dodano vrednost ostaja razlika med teoretično pričakovanim in dejansko pobranim davkom zelo visoka. Organi so za izboljšanje izpolnjevanja obveznosti uvedli razdelitve plačil. Ta možnost je izbirna, razen za insolventna podjetja in davkoplačevalce z visokimi neporavnanimi obveznostmi za davek na dodano vrednost. Vendar mora ta ukrep šele pokazati znatne rezultate. Država še ni uvedla elektronskih blagajn, povezanih z informacijskim sistemom davčne uprave.

               (10)Stanje finančnega sektorja se je dodatno izboljšalo, vendar je določeno dogajanje še vedno treba spremljati. Bančni sektor ima dovolj kapitala, prav tako se je izboljšala kakovost sredstev. Vendar je potrebno pobližje spremljati več tekočih zakonodajnih pobud, ki bi lahko negativno vplivale na odprodajo slabih posojil ter na posojila in naložbe. Nedavno znižanje prispevkov za predhodno financiran drugi steber pokojninskih skladov je ublažilo kratkoročne fiskalne skrbi, vendar bi lahko imelo negativne posledice za razvoj kapitalskih trgov.

               (11)Stanje na trgu dela se zaostruje zaradi rasti zaposlovanja vzporedno z zmanjševanjem delovne sile zaradi staranja prebivalstva in izseljevanja. Romunija ima hkrati precejšnjo neizkoriščeno potencialno delovno silo, več skupin, kot so mladi, Romi, dolgotrajno brezposelni ter invalidi, pa ima težave pri dostopanju na trg dela. Romunija je v preteklem letu dosegla le majhen napredek pri obravnavi priporočil za posamezno državo na področju krepitve ciljno usmerjenih aktivacijskih politik in integriranih javnih storitev, ki se osredotočajo na osebe, ki so najbolj oddaljene od trga dela. Kljub povečanim finančnim spodbudam za sheme mobilnosti, ostaja udeležba v aktivnih politikah zaposlovanja zelo nizka, upravna obremenitev pa visoka. Programi javnih del v lokalnem interesu so storili le malo za zagotavljanje potrebnih znanj in spretnosti ter podporo pri prehodu v standardno zaposlitev. Prav tako ni individualne obravnave dolgotrajno brezposelnih in prejemnikov socialne pomoči. Sodelovanje med javnimi zavodi za zaposlovanje ter socialnimi službami, izobraževalnimi ustanovami in zunanjimi izvajalci je bilo omejeno.

               (12)Tveganje revščine ali socialne izključenosti je bilo zelo visoko. Zlasti so bili prizadeti družine z otroci, invalidi, Romi ter podeželsko prebivalstvo. Še vedno je prisotna visoka dohodkovna neenakost, tudi zaradi nizkega učinka sistema davčnih olajšav na zmanjšanje dohodkovne neenakosti na trgu. Socialni referenčni indeks, ki se uporablja pri izračunu najpomembnejših socialnih ugodnosti, ni bil posodobljen od leta 2008. Zakon o minimalnem dohodku za vključenost, ki naj bi začel veljati v letu 2018, bi povečal kritje in primernost socialne pomoči. Vendar je bil začetek veljavnosti odložen za več kot eno leto. Nižja upokojitvena starost za ženske pomeni nižje pokojninske pravice, povečanje revščine v starosti in vse večjo vrzel v stopnji zaposlenosti po spolu.

               (13)Sodelovanje socialnih partnerjev pri oblikovanju in izvajanju gospodarskih in socialnih reform je bilo zelo omejeno. Stališča socialnih partnerjev se pogosto ne upoštevajo, tudi kadar se ujemajo. Romunski okvir za kolektivna pogajanja ne omogoča dobro delujočega sistema industrijskih odnosov. Socialni dialog zaznamuje nizka stopnja kolektivnih pogajanj, zlasti na sektorski ravni, ter nizko članstvo v sindikatih in organizacijah zaposlenih. Visoki pragovi za zastopanost in nejasna definicija sektorjev so med ključnimi ovirami za bolj učinkovit socialni dialog. Zakonodajne spremembe za izboljšanje okvira so doslej le malo napredovale.

               (14)V preteklih letih se je minimalna plača večkrat povečala na diskrecijski način. Od leta 2015 se je minimalna neto plača povečala za več kot 60 %. V letu 2017 je približno 30 % delavcev zaslužilo minimalno plačo, kar pomeni precej strnjeno porazdelitev plač. Socialni partnerji so podprli predlog za objektivni mehanizem za povišanja minimalne plače, vendar ga vlada ni uporabila.

               (15)Ponudba znanj in spretnosti ne dohaja potreb gospodarstva. Nizke ravni doseženih osnovnih in digitalnih znanj in spretnosti imajo negativen učinek na konkurenčnost, zaposlovanje in konvergenco. Udeležba v izobraževanju odraslih je bila zelo nizka. Država še nima mehanizma za uskladitev aktivnih politik zaposlovanja s povpraševanjem po znanjih in spretnostih, sposobnost za napovedovanje prihodnjih potreb po znanjih in spretnostih ter oceno pričakovanega učinka novih tehnologij pa je slaba. Poklicno izobraževanje in usposabljanje ostajata druga izbira in nista dovolj usklajena s potrebami trga dela ter strategijami za regionalno ali sektorsko specializacijo.

               (16)Slaba uspešnost izobraževalnega sistema prispeva k visoki neenakosti priložnosti in romunskim dolgoročnim obetom za rast. Zagotavljanje in dostop do kakovostnega vključujočega rednega izobraževanja je izziv, zlasti za Rome in otroke na podeželskih območjih. Država mora šele razviti metodologijo spremljanja za odpravo segregacije v šolah. Stopnja zgodnjega opuščanja izobraževanja in usposabljanja upada, čeprav še vedno ostaja visoka. Mehanizem zgodnjega opozarjanja za prepoznavanje otrok, pri katerih je prisotno tveganje, da bodo opustili šolanje, je v pripravi, vendar država ni dovolj osredotočena na kakovostno izobraževanje. Kljub sprejetju nekaterih ukrepov se šole in visokošolski zavodi srečujejo z izzivi pri zagotavljanju kakovostne izobrazbe. Le redki pridobijo terciarno izobrazbo. Vlaganje v izobraževanje je razmeroma nizko, pri čemer zlasti šole v okoljih z omejenimi možnostmi ne prejmejo ustrezne podpore.

               (17)Zdravstveno stanje prebivalcev se je izboljšalo, vendar še vedno ostaja pod standardi EU. Dostop do zdravstvene oskrbe ostaja izziv, kar negativno vpliva na razvoj otrok, zaposljivost delovne sile in zdravo staranje. Nizko financiranje in neučinkovita poraba sredstev omejujejo učinkovitost zdravstvenega sistema, hkrati pa močno primanjkuje zdravnikov in medicinskih sester. Dostop do zdravstvenega varstva je omejen zaradi razširjenosti neformalnih plačil in oddaljenosti od zdravstvene infrastrukture. Romunija je dosegla določen napredek pri obravnavi priporočil za posamezno državo pri omejevanju neformalnih plačil, poleg tega uvaja mehanizem spremljanja, toda njegov dejanski učinek bo treba še oceniti. Obravnava priporočila za posamezno državo glede preusmeritve na ambulantno zdravljenje je doslej pokazala le omejen napredek. Izvajanje nacionalne zdravstvene strategije, ki je trenutno v teku, ovirajo spremembe prednostnih nalog in slabo načrtovanje naložb.

               (18)Strateško načrtovanje, postopek javnega posvetovanja in ocena učinka zakonodaje ostajajo šibki z vidika zasnove, izvajanja in spremljanja politik. To zmanjšuje kakovost in predvidljivost ureditve. Poleg tega pogoste spremembe zakonodaje, kot so spremembe fiskalnega zakonika, negativno vplivajo na poslovno okolje. Sodelovanje zainteresiranih strani pri oblikovanju in izvajanju reform je šibko, pristni dialog pa se uporablja le redko, čeprav so na voljo ustrezne institucionalne strukture. Mehanizem za obravnavanje mnenj zainteresiranih strani v javnih posvetovanjih ne zagotavlja njihovega ustreznega nadaljnjega upoštevanja. Primer tega je nedavno neupoštevanje predloga, ki so ga podprli socialni partnerji, za objektivni mehanizem za povečanje minimalne plače, ki bi upošteval priporočilo za posamezno državo. Na področju reform javne uprave niso bili doseženi oprijemljivi rezultati. Sprejetje ustrezne zakonodaje o upravljanju človeških virov v javni upravi je bilo odloženo. Generalni sekretariat vlade ima omejeno vlogo pri nadzoru kakovosti oblikovanja politik.

               (19)Slaba kakovost infrastrukture, vključno v prometnem sektorju ter sektorjih odpadkov in odpadnih voda, omejuje možnosti Romunije za rast. Za javne naložbe je značilna nizka učinkovitost, zlasti pri pripravi projektov in njihovem prednostnem razvrščanju. Splošno stanje in zanesljivost cestne, železniške in plovne infrastrukture ostajata slaba, poleg tega reforma prometnega sektorja napreduje zelo počasi. Prav tako počasi napreduje reforma ravnanja z odpadki, pri čemer se sektorja trdnih odpadkov in odpadnih voda spopadata s podobnimi izzivi. Splošni prometni načrt in nacionalni načrt ravnanja z odpadki naj bi zagotovila stabilen načrt za naložbe in okrepila upravne zmogljivosti v zadevnih sektorjih, vendar je bilo usklajevanje priprave projektov s strateškim načrtovanjem doslej omejeno. Romunija je dosegla omejen napredek pri obravnavi priporočila za posamezno državo, naj pri javnih naložbah okrepi prednostno razvrščanje projektov in njihovo pripravo.

               (20)V Romuniji je učinkovito in pregledno javno naročanje ključno za obravnavanje ključnih izzivov politike, vključno z učinkovito javno porabo, bojem proti korupciji ter spodbujanjem inovacij ter trajnostne in vključujoče rasti. Romunija je dosegla določen napredek pri obravnavi priporočila za posamezno državo glede izvedbe strategije javnega naročanja, vendar načrt še ni v celoti izpeljan. Istočasno izboljšanje učinkovitosti in strateške uporabe javnega naročanja, učinkovite revizije in nadzor goljufij ostajajo še naprej izziv. Trajnost sprejetih ukrepov in nepovratnost reform je potrebno nenehno spremljati. Izzivi glede učinkovitosti in preglednosti, povezani z javnim naročanjem, se pojavljajo zlasti pri večjih naložbah v zdravstveno infrastrukturo v regionalnih bolnišnicah v Iaşiju, Cluju in Craiovi.

               (21)Državna podjetja imajo ključno vlogo v pomembnih infrastrukturnih sektorjih, kot sta energija in železniški promet. Vendar je njihova operativna in finančna uspešnost slabša kot pri zasebnih podjetjih. Korporativno upravljanje podjetij v državni lasti se je v zadnjem času precej poslabšalo in tako izničilo napredek na področju priporočil za posamezno državo iz let 2015 in 2016. Izvajanje nove zakonodaje ni le v zaostanku, bilo je tudi že več poskusov izvzetja številnih podjetij iz njenega področja uporabe. Poleg tega država zamuja tudi z objavo finančnih podatkov državnih podjetij. Posledično so se poslabšali ključni pogoji za spodbujanje učinkovite porabe javnih sredstev, prav tako država dopušča izkrivljene naložbene odločitve. Februarja 2018 je ustavno sodišče pozvalo parlament k reviziji zgornjih izvzetij.

               (22)Dogodki v preteklem letu so v veliki meri postavili pod vprašaj nepovratnost in trajnost precejšnjega napredka Romunije pri reformi njenega sodnega sistema in boju proti korupciji na visoki ravni. Sodstvo se sooča z vprašanji glede njegove neodvisnosti, poleg tega je prisoten pritisk na sodne institucije in pravni okvir za boj proti korupciji, napredek pri ostalih izzivih pa je še nadalje oviran. Izvajanje nacionalne protikorupcijske strategije v obdobju 2016–2020, v okviru katerega se razvijajo dodatni ukrepi za preprečevanje korupcije in boj proti njej, napreduje na tehnični ravni, vendar je potrebna bolj oprijemljiva politična podpora, saj ostajajo korupcija in težave pri upravljanju v javnem sektorju prisotne na vseh ravneh ter so med največjimi izzivi za poslovno okolje.

               (23)Komisija v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje še naprej spremlja reforme pravosodja in boj proti korupciji v Romuniji. Ti področji zato nista zajeti v priporočilih za posamezno državo za Romunijo, vendar sta pomembni za razvoj pozitivnega socialno-ekonomskega okolja v državi.

               (24)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Romunije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Romunija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Romuniji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (25)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2018, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Romunija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Zagotovi skladnost s Priporočilom Sveta z dne XX. junija 2018 za odpravo znatnega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Zagotovi polno izvajanje fiskalnega okvira. Okrepi izpolnjevanje davčnih obveznosti in pobiranje davkov.

               2.Dokonča reformo minimalnega dohodka za vključenost. Izboljša socialni dialog. Zagotovi določanje minimalne plače na podlagi objektivnih meril. Izboljša izpopolnjevanje znanj in spretnosti ter zagotavljanje kakovostnega rednega izobraževanja, zlasti za Rome in otroke na podeželskih območjih. Izboljša dostop do zdravstvene oskrbe, tudi s prehodom na ambulantno oskrbo.

               3.Poveča predvidljivost odločanja z uveljavljanjem sistematične in učinkovite uporabe ocene učinka zakonodaje ter posvetovanja z zainteresiranimi stranmi in njihovega sodelovanja pri oblikovanju in izvajanju reform. Izboljša pripravo in prednostno razvrščanje velikih infrastrukturnih projektov ter pospeši njihovo izvajanje, zlasti v prometnem sektorju ter sektorjih odpadkov in odpadnih voda. Izboljša preglednost in učinkovitost javnega naročanja. Okrepi korporativno upravljanje podjetij v državni lasti.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 422 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 221 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (EU) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje 4 let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,XXX
            COM(2018) 423/3
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2018in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovenije za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovenije za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  3
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  4
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Slovenijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018.

               (2)Slovenija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja, kot je izraženo v priporočilih spodaj, zlasti v priporočilu 1.

               (3)Poročilo o državi za Slovenijo
                  5
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Slovenije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Slovenije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018
                  6
               . Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Sloveniji ne obstajajo makroekonomska neravnotežja.

               (4)Slovenija je 13. aprila 2018 predložila nacionalni reformni program za leto 2018 in program stabilnosti za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  7
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  8
               .

               (6)Za Slovenijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Program stabilnosti za leto 2018, ki ga je predložila vlada, ki opravlja tekoče posle, temelji na predpostavki nespremenjenih politik. Vlada v skladu s programom pričakuje, da se bo nominalni presežek v letu 2018 izboljšal na 0,4 % BDP in nato v letu 2021 dosegel 0,9 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj, tj. presežek v višini 0,25 % BDP, do leta 2021 naj ne bi bil dosežen. Glede na program stabilnosti za leto 2018 se pričakuje, da se bo dolg sektorja država kot odstotek BDP v letu 2018 znižal na 69,3 % BDP in se v letu 2021 dodatno zmanjšal na 58,3 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten.

               (7)Svet je 11. julija 2017 Sloveniji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  9
                v letu 2018 ne bo presegla 0,6 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1,0 % BDP. Navedeno je bilo tudi, da bo treba pri oceni osnutka proračunskega načrta za leto 2018 in poznejši oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj doseganja fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako h krepitvi trenutnega okrevanja kot k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ. Na podlagi ocene Komisije glede moči okrevanja v Sloveniji, ki je bila izvedena v okviru mnenja Komisije o osnutku proračunskega načrta Slovenije in pri kateri so bili ustrezno upoštevani izzivi Slovenije glede vzdržnosti, je v letu 2018 potreben strukturni fiskalni napor v višini vsaj 0,6 % BDP brez možnosti dodatnega odklona v obdobju enega leta. To ustreza nominalni stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov, ki ne presega 1,5 %. Če navedeno upoštevamo v celoviti oceni, na podlagi napovedi Komisije iz pomladi 2018 obstaja v letu 2018 tveganje znatnega odklona od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega cilja.

               (8)V letu 2019, ko naj bi bil delež javnega dolga v BDP v Sloveniji nad 60 % BDP, pozitivna proizvodna vrzel pa naj bi znašala 4,1 % BDP, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 2,2 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 1,0 % BDP, kot izhaja iz matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Hkrati obstajajo jasni znaki, da so neizkoriščene zmogljivosti v gospodarstvu podcenjene, saj naj bi inflacija v letu 2019 dosegla 2 %, podzaposlenost je nad predkrizno ravnjo, naložbe pa se po velikem upadu v letih krize krepijo. Poleg tega orodje za preverjanje verjetnosti nakazuje, da so ocene proizvodne vrzeli, ki temeljijo na skupni metodologiji, povezane z visoko stopnjo negotovosti. Na tej podlagi se zdi letna strukturna prilagoditev v višini 0,65 % BDP, kar ustreza najvišji stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 3,1 %, ustrezna. Ob nespremenjenih politikah obstaja v letu 2019 ter v letih 2018 in 2019 skupaj tveganje znatnega odklona od te zahteve. Slovenija bo v letu 2018 predvidoma izpolnjevala prehodno pravilo glede dolga, v letu 2019 pa pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bi bilo treba z letom 2018 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast.

               (9)Slovenska vlada je predstavila predloge za reformo zdravstvenega sistema. Decembra 2017 je bil Ekonomsko-socialnemu svetu v posvetovanje predložen predlog zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki je osrednji del reforme in bo zagotovil dolgoročno financiranje zdravstvenega sistema, vendar ni bil sprejet pred volitvami, zato je njegovo sprejetje negotovo. Trenutno je v pripravi predlog Zakona o dolgotrajni oskrbi, s katerim naj bi dolgotrajna oskrba postala nov steber socialne varnosti, ki bi dopolnjeval druge sisteme socialne varnosti (zdravstveno varstvo, socialno varstvo, pokojninsko zavarovanje). Kako bo Slovenija v prihodnosti povečala stroškovno učinkovitost, dostopnost in kakovost oskrbe, je še vedno negotovo. Leta 2017 so bili sprejeti predlogi za spremembo Zakona o zdravniški službi, Zakona o zdravstveni dejavnosti, Zakona o pacientovih pravicah in Zakona o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, ki jih je zdaj treba začeti izvajati, da se zagotovita dostopnost in kakovost oskrbe. Sprejeti so bili prvi ukrepi za izvajanje Nacionalnega plana zdravstvenega varstva za obdobje 2016–2025. Postopoma se uvajajo ambulante družinske medicine, načrtovana je vzpostavitev sistema za ocenjevanje zdravstvene tehnologije do leta 2020, rešitve e-Zdravja pa bodo izboljšale spremljanje po vsej državi. Poleg tega se pričakuje, da bodo koristi bolje usklajenih javnih naročil na področju zdravstva pripomogle k večji stroškovni učinkovitosti javnih naročil.

               (10)Ekonomsko-socialni svet je julija 2017 soglasno sprejel dokument z naslovom „Izhodišča za prenovo sistema pokojninskega in invalidskega zavarovanja v Republiki Sloveniji“. V njem so predstavljeni različni ukrepi, kako bi lahko zagotovili ustrezne pokojnine ter vzpostavili vzdržen in pregleden pokojninski sistem. Vendar konkretnega akcijskega načrta za njegovo sprejetje še ni, pa tudi obdobje za postopno uvedbo reforme kljub dogovoru med socialnimi partnerji in vlado, da bo reforma sprejeta do leta 2020, ni bilo določeno. Še vedno so prisotni izzivi v zvezi z zagotavljanjem dolgoročne vzdržnosti in ustreznosti pokojninskega sistema s prilagoditvijo zakonsko določene upokojitvene starosti in spodbujanjem poznejšega upokojevanja; s povečanjem pokritosti s shemami dodatnega pokojninskega zavarovanja; z ustreznim odzivom na spreminjajoče se poklicne poti in zmanjšanjem tveganja revščine starejših.

               (11)Gospodarska rast se je nadaljevala, gibanja na trgu dela in socialni trendi so se še izboljšali. Delež prebivalstva, ki ga ogroža revščina ali socialna izključenost, se je zmanjšal, vendar pri starejših ostaja nad povprečjem EU. Zaposlenost se je še naprej povečevala, brezposelnost pa se je dodatno zmanjšala. Vendar so v številnih strokovnih poklicih vidni znaki pomanjkanja delovne sile. Dolgotrajna brezposelnost ostaja nad predkrizno ravnjo in še vedno predstavlja skoraj polovico skupne brezposelnosti. Izzivi so še vedno zlasti pri starejših delavcih, saj stopnja delovne aktivnosti in zaposlenosti starejših delavcev ostajata med najnižjimi v EU. Slovenska družba se hitro stara, kar pomeni, da se delovno sposobno prebivalstvo in ponudba delovne sile krčita. Vlada je kot odgovor na ta trend pripravila „Strategijo dolgožive družbe“, vendar še ni konkretnih akcijskih načrtov.

               (12)Ob starajočem se prebivalstvu je še bolj očitna potreba po večji udeležbi v izobraževanju odraslih, ki od leta 2010 upada in je zlasti nizka med nizko usposobljenimi in starejšimi delavci. Izboljšanje znanj in spretnosti z vseživljenjskim učenjem bi povečalo možnosti za zaposlitev, zlasti za nizko usposobljene in starejše delavce. Stopnja zaposlenosti nizko usposobljenih delavcev se je izboljšala, vendar ostaja pod predkrizno ravnjo in povprečjem EU. Ocena aktivnih politik zaposlovanja kaže, da je večina programov uspešnih, vendar so tako odhodki na tem področju kot tudi stopnja udeležbe brezposelnih v programih še vedno nizki. Čeprav je reforma trga dela iz leta 2013 očitno pomagala nekaterim ranljivim skupinam, da se zaposlijo, je še vedno težava zaposlovanje za določen čas.

               (13)Sprejeti so bili ukrepi za izboljšanje možnosti financiranja za podjetja v Sloveniji in za zagotavljanje alternativ podjetjem, ki sicer najemajo bančna posojila. Vendar je zanašanje na uporabo bančnih posojil še vedno izziv pri financiranju, zlasti pri malih in srednjih podjetjih, za katera je dostop do financiranja še vedno ovira za rast. Sedanji ukrepi še niso omogočili boljšega financiranja, zlasti za inovativna podjetja. V Sloveniji je malo hitro rastočih podjetij in nimajo dovolj podpore za širitev. Tvegani kapital se kot ena od oblik lastniškega financiranja povečuje, vendar z zelo nizke ravni. Inovativnim podjetjem bi koristile tudi učinkovitejše javne raziskave, ki jih trenutno ovirajo težave pri privabljanju domačih in tujih strokovnjakov ter pomanjkanje financiranja na podlagi uspešnosti. Raven zasebnih naložb je v Sloveniji v primerjavi s primerljivimi državami še vedno razmeroma nizka, zato so smiselna ciljno usmerjena prizadevanja za nadaljnje izboljšanje okvirnih pogojev za naložbe, zlasti na področjih, ki imajo velik potencial za povečanje produktivnosti.

               (14)Veliko zakonodajno in upravno breme še vedno zavira razvoj podjetij. Birokracija velja za enega najbolj problematičnih dejavnikov pri poslovanju v Sloveniji. To je povezano predvsem z negotovostjo in zapletenostjo davčnih postopkov, vendar ni omejeno samo na to področje, saj v gospodarskih zadevah še vedno traja približno eno leto do prve obravnave na sodišču. Slovenija je oblikovala orodje za pomoč pri zmanjševanju upravnega bremena in napreduje pri njegovem izvajanju, vendar precejšen del še ni izveden.

               (15)Poleg tega se je Slovenija šele začela ukvarjati z visoko ravnjo omejevalnih predpisov v nekaterih storitvenih sektorjih. Izvedene so bile reforme za liberalizacijo poklicnih zahtev za arhitekte in gradbene inženirje, druga vprašanja, ki so jih opredelile službe Komisije, pa še niso bila obravnavana
                  10
               . Reforme bi koristile tudi slovenskim podjetjem v predelovalnem sektorju, ki so odvisna od prispevkov konkurenčnih storitev.

               (16)Učinkovito javno naročanje je ključno za nadzor stroškov in izboljšanje kakovosti v slovenskem zdravstvenem sektorju. Razširitev centraliziranega javnega naročanja kot tudi drugih oblik združevanja javnih naročil, kot je skupno javno naročanje, pri katerem sodeluje več bolnišnic, je ključnega pomena za zagotavljanje kakovostnih inovativnih izdelkov po konkurenčnih cenah.

               (17)Slovenija ima pri javnih naročilih težave z neučinkovitostjo in pomanjkanjem preglednosti. Konkurenca med ponudniki je razmeroma nizka, na kar nakazujeta majhno število prejetih ponudb na posamezen razpis in visok delež postopkov s pogajanji brez predhodnega razpisa. Profesionalizacija oseb, ki sodelujejo pri izvajanju javnih naročil, je nizka, poleg tega je malo varoval proti korupciji in nedovoljenemu dogovarjanju med ponudniki. Predvsem je omejena neodvisnost Državne revizijske komisije zaradi postopka imenovanja njenih članov. Kljub oceni slovenskih organov, da sta gospodarski kriminal in korupcija v preteklih letih povzročila znatno škodo, nekatere protikorupcijske reforme še niso bile sprejete.

               (18)Za Slovenijo je še vedno značilna velika vpletenost države v gospodarstvo, zlasti v finančnem sektorju. Predhodno objavljeni načrti za privatizacijo se izvajajo počasi. Nadaljevanje privatizacij bi dolgoročno povečalo poslovno vzdržnost podjetij in zmanjšalo tveganja za javne finance.

               (19)V okviru evropskega semestra za leto 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Slovenije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2018 in nacionalni reformni program za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Slovenija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Sloveniji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (20)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda Komisije in te ocene preučil program stabilnosti za leto 2018, njegovo mnenje
                  11
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Slovenija v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 3,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,65 % BDP. Sprejme in izvaja zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ter načrtovano reformo dolgotrajne oskrbe. Zagotovi dolgoročno vzdržnost in ustreznost pokojninskega sistema, vključno s povišanjem zakonsko določene upokojitvene starosti in omejevanjem predčasnega upokojevanja. Poveča zaposljivost nizko usposobljenih in starejših delavcev z ukrepi vseživljenjskega učenja in aktivacijskimi ukrepi.

               2.Nadalje razvije alternativne vire financiranja za hitro rastoča podjetja. Zmanjša ovire za vstop na trg z revizijo regulacije proizvodnih trgov in zmanjšanjem upravnega bremena. Izboljša konkurenco, profesionalizacijo in neodvisen nadzor na področju javnih naročil. Izvede privatizacije v skladu z obstoječimi načrti.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 423 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 222 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (8)

                        Smernice o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem (COM(2014) 494 final).

                     (9)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (10)

                        SWD(2016) 820 final.

                     (11)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.