               26.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/126

      P8_TA(2019)0224
      Celoviti sporazum med EU in Uzbekistanom
      Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 26. marca 2019 Svetu, Komisiji ter podpredsednici Komisije in visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko o novem celovitem sporazumu med EU in Uzbekistanom (2018/2236(INI))
      (2021/C 108/12)

         Evropski parlament,

                  —

                  ob upoštevanju člena 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU),

                  —

                  ob upoštevanju Sklepa Sveta (EU) 2018/… z dne 16. julija 2018 o pooblastilu Evropski komisiji in visokemu predstavniku Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko za začetek pogajanj in pogajanja v imenu Evropske unije o določbah celovitega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Uzbekistan na drugi strani, ki so v pristojnosti Unije (10336/18),

                  —

                  ob upoštevanju Sklepa predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, z dne 16. julija 2018 o pooblastilu Evropski komisiji za začetek pogajanj in pogajanja v imenu držav članic o določbah celovitega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Uzbekistan na drugi strani, ki so v pristojnosti držav članic (10337/18),

                  —

                  ob upoštevanju pogajalskih smernic Sveta z dne 16. julija 2018 (10601/18 EU Restricted), ki so bile Parlamentu posredovane 6. avgusta 2018,

                  —

                  ob upoštevanju obstoječega sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med EU in Republiko Uzbekistan, ki je začel veljati leta 1999,

                  —

                  ob upoštevanju memoranduma o soglasju med EU in Uzbekistanom o energetiki, ki je bil podpisan januarja 2011,

                  —

                  ob upoštevanju smernic EU za spodbujanje uresničevanja in varstvo vseh človekovih pravic LGBTI (lezbijk, gejev, biseksualcev, transseksualcev in interseksualcev), ki jih je Svet sprejel leta 2013,

                  —

                  ob upoštevanju svoje zakonodajne resolucije z dne 14. decembra 2016 o osnutku sklepa Sveta o sklenitvi protokola k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani ter Republiko Uzbekistan na drugi strani, o spremembi sporazuma z namenom razširitve določb sporazuma na dvostransko trgovino s tekstilom, ob upoštevanju izteka veljavnosti dvostranskega sporazuma o tekstilu (1),

                  —

                  ob upoštevanju svoje nezakonodajne resolucije z dne 14. decembra 2016 o osnutku sklepa Sveta o sklenitvi protokola k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju, ki vzpostavlja partnerstvo med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani ter Republiko Uzbekistan na drugi strani, o spremembi sporazuma z namenom razširitve določb sporazuma na dvostransko trgovino s tekstilom, ob upoštevanju izteka veljavnosti dvostranskega sporazuma o tekstilu (2),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 23. oktobra 2014 o človekovih pravicah v Uzbekistanu (3),

                  —

                  ob upoštevanju svojih resolucij z dne 15. decembra 2011 o stanju izvajanja strategije EU za osrednjo Azijo (4) ter z dne 13. aprila 2016 o izvajanju in pregledu strategije EU za Srednjo Azijo (5),

                  —

                  ob upoštevanju skupnega sporočila Komisije in visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko z dne 19. septembra 2018 z naslovom Povezovanje Evrope in Azije – gradniki strategije EU (JOIN(2018)0031),

                  —

                  ob upoštevanju obiskov Odbora za zunanje zadeve (september 2018) in Pododbora za človekove pravice (maj 2017) v Uzbekistanu in rednih obiskov delegacije pri odborih za parlamentarno sodelovanje med EU in Kazahstanom, EU in Kirgizistanom, EU in Uzbekistanom ter EU in Tadžikistanom in za odnose s Turkmenistanom in Mongolijo v tej državi,

                  —

                  ob upoštevanju rezultatov 13. srečanja ministrov EU in Srednje Azije, ki je potekalo 10. novembra 2017 v Samarkandu, na katerem so obravnavali dvostransko agendo (gospodarstvo, povezljivost, varnost in pravna država) in regionalna vprašanja,

                  —

                  ob upoštevanju skupnega sporočila 14. srečanja ministrov EU in Srednje Azije z naslovom EU-Central Asia – Working together to build a future of inclusive growth, sustainable connectivity and stronger partnerships (6) (EU in Srednja Azija – Sodelovanje za izgradnjo prihodnosti vključujoče rasti, trajnostne povezljivosti in močnejših partnerstev), ki je potekalo 23. novembra 2018 v Bruslju,

                  —

                  ob upoštevanju neprekinjene razvojne pomoči EU Uzbekistanu v višini 168 milijonov EUR v obdobju 2014–2020, finančne pomoči Evropske investicijske banke (EIB) in Evropske banke za obnovo in razvoj (EBRD) ter drugih ukrepov EU v podporo miru, varnosti in omejevanju jedrskih odpadkov v tej državi,

                  —

                  ob upoštevanju izjave s konference o Afganistanu z naslovom Peace process, security cooperation and regional connectivity (Mirovni proces, sodelovanje na področju varnosti in regionalna povezljivost), ki je potekala 26. in 27. marca 2018 v Taškentu in jo je organiziral Uzbekistan, sopredsedoval pa ji je Afganistan,

                  —

                  ob upoštevanju strategije ukrepov na petih prednostnih področjih za razvoj Uzbekistana (razvojna strategija) za obdobje 2017–2021,

                  —

                  ob upoštevanju ukrepov, ki jih je Uzbekistan od osamosvojitve od Sovjetske zveze sprejel za bolj odprto družbo in bolj odprte odnose s sosedami,

                  —

                  ob upoštevanju ciljev OZN glede trajnostnega razvoja,

                  —

                  ob upoštevanju člena 113 Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve (A8-0149/2019),

                  A.

                  ker sta EU in Uzbekistan 23. novembra 2018 začela pogajanja o celovitem sporazumu o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju, ki bi nadomestil veljavni sporazum o partnerstvu in sodelovanju med EU in Uzbekistanom, z namenom doseganja boljšega in globljega sodelovanja na področjih vzajemnega interesa ter na podlagi skupnih vrednot demokracije, pravne države, spoštovanja temeljnih svoboščin in dobrega upravljanja, da bi okrepili trajnostni razvoj in mednarodno varnost ter učinkovito obravnavali svetovne izzive, kot so terorizem, podnebne spremembe in organizirani kriminal;

                  B.

                  ker je za začetek veljavnosti sporazuma o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju potrebno soglasje Parlamenta;

                  1.

                  priporoči Svetu, Komisiji ter podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko:

            Odnosi med EU in Uzbekistanom

                  (a)

                  naj pozdravijo zaveze in ukrepe, ki jih je Uzbekistan sprejel za bolj odprto družbo, in raven dejanskega sodelovanja v okviru političnega dialoga med EU in Uzbekistanom, na podlagi česar so se začela pogajanja o celovitem sporazumu o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju; naj poudarijo interes EU za krepitev odnosov z Uzbekistanom na podlagi skupnih vrednot in priznajo vlogo te države kot pomembnega kulturnega in političnega veznega člena med Evropo in Azijo;

                  (b)

                  naj zagotovijo redni in poglobljeni dialog in spremljajo celovito izvajanje političnih in demokratičnih reform, katerih cilj naj bo oblikovanje neodvisnega sodstva (vključno z odpravo vseh omejitev za neodvisnost odvetnikov), resnično neodvisnega parlamenta, izvoljenega na resnično konkurenčnih volitvah, varovanje človekovih pravic, enakosti spolov in svobode medijev, depolitizacija varnostnih služb in zagotavljanje, da se zavežejo spoštovanju načela pravne države, ter tesno vključevanje civilne družbe v proces reform; naj pozdravijo nova pooblastila, podeljena uzbekistanskemu parlamentu, in nove mehanizme za okrepitev parlamentarnega nadzora; naj spodbujajo organe k izvajanju priporočil iz poročila OVSE/ODIHR po parlamentarnih volitvah leta 2014;

                  (c)

                  naj poudarijo pomen trajnostnih reform in zagotavljajo znatno podporo zanje na podlagi sedanjih in prihodnjih sporazumov, ki bodo zagotovile oprijemljive rezultate ter obravnavale politična, družbena in gospodarska vprašanja, da bi zlasti izboljšali upravljanje, omogočili resnično raznoliko in neodvisno civilno družbo, krepili spoštovanje človekovih pravic, varstva vseh manjšin in ranljivih oseb, vključno z invalidi, zagotovili, da bodo storilci odgovarjali za kršitve človekovih pravic in druga kazniva dejanja, in odpravili ovire za podjetništvo;

                  (d)

                  naj priznajo zavezanost Uzbekistana strukturnim, upravnim in gospodarskim reformam v teku za izboljšanje poslovnega okolja, sodnega sistema in varnostnih služb, pogojev dela ter upravne odgovornosti in učinkovitosti ter poudarijo, kako pomembno je, da se izvedejo v celoti in na preverljiv način; naj pozdravijo liberalizacijo poslov v tujih valutah in tujega deviznega trga; naj poudarijo, da je treba celovit načrt reform Uzbekistana, tj. razvojno strategijo za obdobje 2017–2021, izvajati in podpreti z ukrepi, ki bodo spodbujali zunanjo trgovino in izboljšali poslovno okolje; naj upoštevajo, da so delovne migracije in nakazila ključni mehanizmi za odpravljanje revščine v Uzbekistanu;

                  (e)

                  naj pozovejo uzbekistansko vlado, naj zagotovi, da bodo lahko zagovorniki človekovih pravic, civilna družba, mednarodni opazovalci in organizacije za človekove pravice svobodno delovali v pravno in politično varnem okolju, zlasti z olajšanjem postopkov registracije in omogočanjem dostopa do pravnega varstva v primeru zavrnitve registracije; naj pozovejo vlado, naj dovoli redno, neomejeno in neodvisno spremljanje razmer v zaporih in prostorih za pridržanje; naj spodbujajo vlado, naj povabi posebnega poročevalca OZN o mučenju in drugem okrutnem, nečloveškem ali ponižujočem ravnanju ali kaznovanju, izvaja priporočila, ki jih je podal po svojem zadnjem obisku leta 2003, ter uskladi nacionalne zakone in prakse z mednarodnim pravom in standardi, vključno z neodvisnim mehanizmom za spremljanje, ki omogoča neoviran dostop do prostorov za pridržanje, da se lahko spremlja ravnanje z zaporniki; naj pozovejo organe, naj temeljito preiščejo vse obtožbe o mučenju ali nečloveškem ravnanju;

                  (f)

                  naj spodbujajo nastanek strpne, vključujoče, pluralistične in demokratične družbe z verodostojno vlado, tako da ob popolnem spoštovanju vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah podpirajo postopno liberalizacijo in socialno-ekonomski napredek v korist ljudstva;

                  (g)

                  naj pozdravijo izpustitev političnih zapornikov, a naj organe pozovejo, naj jim zagotovijo popolno rehabilitacijo ter dostop do pravnih sredstev in zdravljenja; naj pozovejo k izpustitvi vseh preostalih političnih zapornikov in vseh, ki so zaprti ali preganjani zaradi politično motiviranih obtožb, kot so aktivisti za človekove pravice, civilna družba in verski aktivisti, novinarji in opozicijski politiki; naj izrazijo zaskrbljenost zaradi številnih sojenj za zaprtimi vrati in vlado pozovejo, naj preneha s tovrstno prakso; naj pozovejo vlado, naj hitro spremeni določbe kazenskega zakonika v zvezi z ekstremizmom, ki se včasih zlorabljajo za kriminalizacijo nestrinjanja; naj pozdravijo zaveze o prenehanju uporabe obtožbe kršenja zaporniških pravil za samovoljno podaljševanje zapornih kazni političnih zapornikov; naj zagotovijo, da bodo vsi politični zaporniki, ki so bili obsojeni zaradi kaznivih dejanj in prekrškov, prejeli izvod sodne odločbe v zvezi z njihovim primerom, da se jim omogoči, da uveljavijo svojo pravico do pritožbe in zaprosijo za rehabilitacijo; naj pozdravijo sprostitev nekaterih omejitev svobode mirnega zbiranja in spodbujajo odpravo omejitev teh pravic, kot je pridržanje miroljubnih protestnikov, in s tem spoštovanje splošne deklaracije o človekovih pravicah; naj pozdravijo nedavni obisk posebnega poročevalca OZN za versko svobodo in svobodo prepričanja;

                  (h)

                  naj priznajo, da se je položaj Uzbekistana po indeksu svobode tiska organizacije Novinarji brez meja med letoma 2016 in 2018 nekoliko izboljšal, a naj izrazijo zaskrbljenost zaradi cenzure, blokiranja spletnih strani, samocenzure novinarjev in blogerjev, nadlegovanja, tako na spletu kot drugod, ter politično motiviranih kazenskih obtožb; naj pozovejo oblasti, naj prenehajo izvajati pritisk na medije in nadzor nad njimi, prenehajo z blokiranjem neodvisnih spletnih strani ter omogočijo mednarodnim medijem akreditacijo dopisnikov in delovanje v državi; naj podprejo in pozdravijo ukrepe, ki so bili sprejeti za večjo neodvisnost medijev in organizacij civilne družbe, na primer odpravo nekaterih omejitev, ki veljajo za njihove dejavnosti, ter vrnitev tujih in mednarodnih medijev in nevladnih organizacij, ki so bili pred tem izgnani iz države; naj pozdravijo novi zakon o registraciji nevladnih organizacij, s katerim so nekateri postopki registracije postali manj obremenjujoči, nekatere zahteve glede vnaprejšnjih dovoljenj za opravljanje dejavnosti ali sestanke pa manj stroge; naj pozovejo organe, naj v celoti izvajajo ta zakon, vključno z odpravo vseh ovir za registracijo mednarodnih organizacij, in jih spodbujajo k obravnavi preostalih omejitev, ki omejujejo delo nevladnih organizacij, kot so obremenjujoče zahteve za registracijo in vsiljivo spremljanje;

                  (i)

                  naj pozdravijo napredek pri izkoreninjanju dela otrok in postopnemu odpravljanju prisilnega dela ter nedavne obiske posebnih poročevalcev OZN v Uzbekistanu in ponovno odprtje države mednarodnim nevladnim organizacijam na tem področju; naj poudarijo, da je prisilno delo v industriji bombaža in svile ter drugih panogah, ki ga podpira država, še vedno problematično; naj od uzbekistanske vlade pričakujejo ukrepe za odpravo vseh oblik prisilnega dela ter temeljnih vzrokov tega pojava, zlasti sistema obveznih kvot, ter za to, da bodo lokalni organi, ki pod prisilo mobilizirajo delavce v javnem sektorju in študente, za to tudi odgovarjali; naj poudarijo, da so za utrditev napredka na tem področju potrebni dodatna prizadevanja in nadaljnji pravni ukrepi, da bi odpravili prisilno delo; naj v zvezi s tem spodbujajo nadaljnje sodelovanje z Mednarodno organizacijo dela; naj si prizadevajo, da bi posebna poročevalka OZN o sodobnih oblikah suženjstva lahko obiskala državo; naj poudarijo, kako pomembno si je prizadevati za to, da se v državi vzpostavi trajnostna dobavna veriga bombaža, in uvedejo sodobne in okolju prijazne tehnologije za gojenje bombaža in kmetijske prakse; naj podpirajo domače proizvajalce bombaža pri izboljšanju njihove proizvodne učinkovitosti, varstvu okolja in izboljšanju delovnih praks z namenom odprave prisilnega dela;

                  (j)

                  naj spodbujajo oblasti, naj okrepijo prizadevanja za zmanjšanje brezposelnosti v državi, tudi tako, da odprejo zasebni sektor ter okrepijo mala in srednja podjetja; naj v zvezi s tem pozdravijo, da je bil program usposabljanja za vodstveno osebje razširjen, in spodbujajo nadaljnje programe usposabljanja za podjetnike; naj spomnijo na potencial, ki ga imajo pri tem mladi v državi in njihova razmeroma visoka stopnja izobrazbe; naj spodbujajo programe za podjetniško izobraževanje; naj opozorijo, kako pomembni so programi EU, kot je Erasmus+, pri spodbujanju medkulturnega dialoga med EU in Uzbekistanom ter pri zagotavljanju možnosti za opolnomočenje študentov, da v njih sodelujejo kot pozitivni nosilci sprememb v družbi;

                  (k)

                  naj nadaljujejo z letnimi dialogi o človekovih pravicah, ki jih organizira Evropska služba za zunanje delovanje, in v zvezi s tem opozarjajo na posamezne primere, ki jih je treba rešiti, tudi na primere političnih zapornikov; naj določijo konkretna področja pred vsakim letnim krogom dialogov in ocenijo napredek pri rezultatih v skladu s standardi EU, obenem pa vprašanja človekovih pravic vključujejo v vsa druga srečanja in politike; naj spodbujajo in ocenjujejo skladnost z mednarodnimi instrumenti za človekove pravice, ki jih je ratificiral Uzbekistan, zlasti v okviru OZN, OVSE in Mednarodne organizacije dela; naj izrazijo stalno zaskrbljenost glede težav, ki še vedno niso rešene, in glede neizvajanja nekaterih reform; naj spodbujajo organe, naj dekriminalizirajo sporazumna spolna razmerja med osebami istega spola in spodbujajo kulturo strpnosti do oseb LGBTI; naj pozovejo uzbekistanske oblasti, naj spoštujejo in spodbujajo pravice žensk;

                  (l)

                  naj zagotovijo pregled sistema potnih listov; naj pozdravijo, da je bil sistem izstopnih vizumov, ki so jih uzbekistanski državljani, ki so potovali zunaj Skupnosti neodvisnih držav (SND), pred tem potrebovali, ukinjen; naj pozdravijo napoved Uzbekistana, da od januarja 2019 ne bo več zahteval vizumov za državljane držav članic EU;

                  (m)

                  naj spodbujajo organe k izboljšanju lokalnega sistema zdravstvenega varstva in povečanju državnih sredstev za podporo izboljšavam, saj so se razmere, odkar je država postala neodvisna, znatno poslabšale;

                  (n)

                  naj pozovejo organe, naj zagotovijo potrebno podporo in zaprosijo za prispevek in podporo mednarodnih partnerjev, da se Uzbekistanu, zlasti pa avtonomni republiki Karakalpakstan, omogoči, da nadaljujejo z reševanjem gospodarskih, socialnih in zdravstvenih posledic okoljske katastrofe v Aralskem jezeru z oblikovanjem politik in praks na področju trajnostnega upravljanja voda in dialoga ter verodostojnega načrta postopnega čiščenja te regije; naj pozdravijo pozitiven razvoj regionalnega sodelovanja na področju vode, zlasti s Tadžikistanom in Kazahstanom, ustanovitev večpartnerskega odškodninskega sklada OZN za varnost ljudi za regijo Aralskega jezera in zavezo, ki so jo pokazali organi; naj še naprej podpirajo prizadevanja za izboljšanje namakalne infrastrukture;

                  (o)

                  naj pozdravijo novo zunanjo politiko Uzbekistana, s katero je bilo doseženo izboljšanje na področju sodelovanja s sosednjimi državami in mednarodnimi partnerji, zlasti pri spodbujanju stabilnosti in varnosti v regiji, upravljanju meja in voda, določitvi meja in energetiki; naj podprejo pozitivno sodelovanje Uzbekistana v afganistanskem mirovnem procesu;

                  (p)

                  naj pozdravijo stalno zavezanost Uzbekistana uveljavljanju srednjeazijskega območja brez jedrskega orožja; naj opozorijo na zavezo EU, da bo podpirala Uzbekistan pri odstranjevanju strupenih in radioaktivnih odpadkov; naj spodbujajo Uzbekistan k podpisu Pogodbe o prepovedi jedrskega orožja;

                  (q)

                  naj upoštevajo pomembno vlogo Uzbekistana pri prihodnjem pregledu strategije EU za Srednjo Azijo z uporabo načela diferenciacije;

                  (r)

                  naj priznavajo upravičene varnostne pomisleke Uzbekistana in povečajo sodelovanje v podporo kriznemu upravljanju, preprečevanju konfliktov, integriranemu upravljanju meja in prizadevanjem, da bi odpravili nasilno radikalizacijo, terorizem, organizirani kriminal in nezakonito trgovino z mamili, ob spoštovanju pravne države, vključno z varstvom človekovimi pravicami;

                  (s)

                  naj zagotovijo učinkovito sodelovanje v boju proti korupciji, pranju denarja in davčnim utajam;

                  (t)

                  naj pogojujejo zagotavljanje pomoči Uzbekistanu iz instrumentov EU za zunanje financiranje ter posojil EIB in EBRD z nadaljnjim izvajanjem reform;

                  (u)

                  naj podpirajo učinkovito izvajanje ključnih mednarodnih konvencij, potrebnih za status GSP+;

                  (v)

                  naj podpirajo prizadevanja Uzbekistana za vključitev v postopek pridružitve Svetovni trgovinski organizaciji (STO), da bi državo bolje vključili v svetovno gospodarstvo in izboljšali njeno poslovno okolje ter tako pritegnili več neposrednih tujih naložb;

                  (w)

                  naj upoštevajo razvoj odnosov z drugimi tretjimi državami v okviru izvajanja kitajske pobude En pas, ena pot; in vztrajajo pri upoštevanju pomislekov v zvezi s človekovimi pravicami, povezanih s to pobudo, tudi z oblikovanjem smernic v zvezi s tem;

            Nov celovit sporazum

                  (x)

                  naj uporabijo pogajanja o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju za podporo pristnemu in trajnostnemu napredku v smeri odgovornega in demokratičnega režima, ki zagotavlja in varuje temeljne pravice za vse državljane in se osredotoča zlasti na zagotavljanje ugodnega okolja za civilno družbo, zagovornike človekovih pravic in neodvisnost odvetnikov; naj še pred zaključkom pogajanja zagotovijo, da je Uzbekistan dosegel dober napredek pri zagotavljanju svobode izražanja ter svobode združevanja in miroljubnega zbiranja v skladu z mednarodnimi standardi, vključno z odpravo ovir, ki vsem novim skupinam preprečujejo, da bi se registrirale in začele zakonito izvajati dejavnosti v državi ter da bi prejemale finančna sredstva iz tujine;

                  (y)

                  naj izpogajajo sodoben, vseobsegajoč in ambiciozen sporazum med EU in Uzbekistanom, ki bo nadomestil sporazum o partnerstvu in sodelovanju iz leta 1999, s čimer se bodo izboljšali medčloveški stiki, politično sodelovanje, trgovinski in naložbeni odnosi ter sodelovanje na področju trajnostnega razvoja, varstva okolja, povezljivosti, človekovih pravic in upravljanja in se bo prispevalo k trajnostnemu gospodarskemu in družbenemu razvoju Uzbekistana;

                  (z)

                  naj se znova zavežejo k napredku na področju demokratičnih standardov, načel dobrega upravljanja in pravne države ter k spoštovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin, vključno s svobodo veroizpovedi ali prepričanja, ter njihovih zagovornikov;

                  (aa)

                  naj podpirajo okrepljena prizadevanja Uzbekistana za večstransko in mednarodno sodelovanje na področju svetovnih in regionalnih izzivov, kot so med drugim mednarodna varnost in boj proti nasilnemu ekstremizmu, organizirani kriminal, degradacija okolja, podnebne spremembe in migracije;

                  (ab)

                  naj zagotovijo, da bo s celovitim sporazumom olajšano in okrepljeno regionalno sodelovanje ter mirno reševanje obstoječih sporov, kar bo omogočilo pristne dobrososedske odnose;

                  (ac)

                  naj okrepijo določbe, povezane s trgovinskimi in gospodarskimi odnosi, tako da jih na eni strani bolje povežejo z določbami na področju človekovih pravic in zavezo k izvajanju vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah ter zagotovijo mehanizme za ocenjevanje in obravnavanje negativnih učinkov na človekove pravice, ter na drugi strani s spodbujanjem načel tržnega gospodarstva, vključno s pravno varnostjo, ter neodvisnih in preglednih institucij, socialni dialog in izvajanje standardov Mednarodne organizacije dela da bi zagotovili trajnostne neposredne tuje naložbe in prispevali k diverzifikaciji gospodarstva; naj izboljšajo sodelovanje v boju proti korupciji, pranju denarja in davčni utaji ter zagotovijo odgovorno vračanje premoženja, ki je trenutno zamrznjeno v več državah članicah EU in EGP, kar bi koristilo vsem Uzbekistancem;

                  (ad)

                  naj okrepijo vidike medparlamentarnega sodelovanja v okviru pooblaščenega odbora za parlamentarno sodelovanje na področjih demokracije, pravne države in človekovih pravic, vključno z neposredno odgovornostjo predstavnikov Sveta za sodelovanje in odbora za parlamentarno sodelovanje;

                  (ae)

                  naj zagotovijo sodelovanje vseh ustreznih akterjev, tudi civilne družbe, med pogajanji in izvedbeno fazo sporazuma;

                  (af)

                  naj vključijo pogoje o začasni prekinitvi sodelovanja v primeru kršitve osnovnih elementov s strani katere koli pogodbenice, zlasti kar zadeva spoštovanje demokracije, človekovih pravic in pravne države, vključno s posvetovanjem z Evropskim parlamentom v takih primerih; naj vzpostavijo neodvisen mehanizem za spremljanje in pritožbe, ki ga bodo prizadeto prebivalstvo in njegovi zastopniki lahko uporabljali kot učinkovito orodje za obravnavanje negativnih vplivov na človekove pravice, in za spremljanje izvajanja;

                  (ag)

                  naj zagotovijo, da bo Evropski parlament tesno vključen v spremljanje izvajanja vseh delov sporazuma o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju, ko bo ta začel veljati, prirejajo posvetovanja v zvezi s tem, pri čemer zagotovijo, da bo Evropska služba za zunanje delovanje Parlament in civilno družbo ustrezno obveščala o izvajanju sporazuma o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju, ter se ustrezno odzivajo;

                  (ah)

                  naj ob upoštevanju pravil o zaupnosti zagotovijo posredovanje vseh pogajalskih dokumentov Evropskemu parlamentu, da bi zagotovili ustrezen nadzor pogajalskega procesa s strani Parlamenta; naj izpolnjujejo medinstitucionalne obveznosti iz člena 218(10) PDEU in redno obveščajo Parlament;

                  (ai)

                  naj začasno uporabljajo sporazum o okrepljenem partnerstvu in sodelovanju šele po soglasju Parlamenta;

                  (aj)

                  naj izvajajo javno kampanjo ozaveščanja, med katero bodo poudarjeni pričakovani pozitivni rezultati sodelovanja v korist državljanov EU in Uzbekistana, da se tudi dodatno povečajo medosebni stiki;

                  2.

                  naroči svojemu predsedniku, naj posreduje to priporočilo Svetu, Komisiji ter podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko ter predsedniku, vladi in parlamentu Republike Uzbekistan.

         (1)  UL C 238, 6.7.2018, str. 394.

         (2)  UL C 238, 6.7.2018, str. 51.

         (3)  UL C 274, 27.7.2016, str. 25.

         (4)  UL C 168 E, 14.6.2013, str. 91.

         (5)  UL C 58, 15.2.2018, str. 119.

         (6)  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/54354/joint-communiqué-european-union-–-central-asia-foreign-ministers-meeting-brussels-23-november_en


               26.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/133

      P8_TA(2019)0241
      Institucionalni okvirni sporazum med EU in Švico
      Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 26. marca 2019 Svetu, Komisiji ter podpredsednici Komisije in visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko o institucionalnem okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo (2018/2262(INI))
      (2021/C 108/13)

         Evropski parlament,

                  —

                  ob upoštevanju člena 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

                  —

                  ob upoštevanju sklepa Sveta z dne 6. maja 2014 o odobritvi pogajanj o sporazumu med EU in Švico o institucionalnem okviru za dvostranske odnose ter začetka pogajanj 22. maja 2014,

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 28. februarja 2017 o odnosih EU s Švicarsko konfederacijo,

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 14. decembra 2010 in z dne 20. decembra 2012 o odnosih EU z državami Efte,

                  —

                  ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) z dne 1. januarja 1994 (1),

                  —

                  ob upoštevanju dejstva, da so v Švici državljani na referendumu decembra 1992 zavrnili sodelovanje v Evropskem gospodarskem prostoru (EGP) s 50,3 % glasov, junija 1997 pobudo o pogajanjih o članstvu v EU s 74 % glasov, marca 2001 pa pobudo „Da Evropi!“ s 77 % glasov,

                  —

                  ob upoštevanju sporazuma med EU in Švicarsko konfederacijo o trgovanju z emisijami, podpisanega 23. novembra 2017 (2),

                  —

                  ob upoštevanju okvira za sodelovanje med Evropsko obrambno agencijo (EDA) in Švico, podpisanega 16. marca 2012,

                  —

                  ob upoštevanju sporazuma med Švico in Eurojustom o pravosodnem sodelovanju, ki je bil podpisan 27. novembra 2008 in je začel veljati 22. julija 2011,

                  —

                  ob upoštevanju sporazuma med Švico in Europolom o sodelovanju med policijskimi organi pri preprečevanju mednarodnih hudih kaznivih dejanj, organiziranega kriminala in terorizma ter boju proti njim, ki je bil podpisan 24. septembra 2004 in je začel veljati 1. marca 2006, ter razširitve območja uporabe sporazuma z dne 1. januarja 2008,

                  —

                  ob upoštevanju Sporazuma z dne 21. junija 1999 med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Švicarsko konfederacijo na drugi o prostem pretoku oseb (3), zlasti Priloge I o prostem pretoku oseb in Priloge III o vzajemnem priznavanju poklicnih kvalifikacij,

                  —

                  ob upoštevanju Protokola z dne 27. maja 2008 k Sporazumu med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Švicarsko konfederacijo na drugi strani, o sodelovanju Republike Bolgarije in Romunije kot pogodbenic Sporazuma glede na njun pristop k Evropski uniji (4),

                  —

                  ob upoštevanju Sporazuma z dne 25. junija 2009 med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o poenostavitvi pregledov in formalnosti pri prevozu blaga ter varnostnih carinskih ukrepih (5),

                  —

                  ob upoštevanju švicarske zvezne ljudske pobude z dne 9. februarja 2014, ko je 50,3 % Švicarjev podprlo predloge za ponovno uvedbo kvot za priseljevanje iz Evropske unije, za dajanje prednosti domačim državljanom pri zapolnjevanju prostih delovnih mest in za omejitev pravic priseljencev do socialnih prejemkov,

                  —

                  ob upoštevanju prostotrgovinskega sporazuma med EU in Švico iz leta 1972 (6), ki je bil postopoma prilagojen in posodobljen,

                  —

                  ob upoštevanju sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prometu, ki je začel veljati 1. junija 2002 (7),

                  —

                  ob upoštevanju sporazuma med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o železniškem in cestnem prevozu potnikov in blaga, ki je začel veljati 1. junija 2002 (8),

                  —

                  ob upoštevanju pogajanj o sporazumih med EU in Švicarsko konfederacijo o električni energiji, o varnosti hrane in o javnem zdravju,

                  —

                  ob upoštevanju Izvedbenega sklepa Komisije (EU) 2018/2047 z dne 20. decembra 2018 o enakovrednosti pravnega in nadzornega okvira, ki se uporablja za borze v Švici, v skladu z Direktivo 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta (9),

                  —

                  ob upoštevanju 37. medparlamentarnega srečanja med EU in Švico 4. in 5. julija 2018 v Bruslju,

                  —

                  ob upoštevanju svojih resolucij o Švici, zlasti tiste z dne 9. septembra 2015 o EGP-Švica: Ovire pri dokončnem oblikovanju notranjega trga (10), in o osnutku predloga resolucije Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov o isti temi z dne 24. aprila 2018,

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. februarja 2017 o letnem poročilu o upravljanju enotnega trga v okviru evropskega semestra za leto 2017 (11),

                  —

                  ob upoštevanju člena 108(4) in člena 52 Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve in mnenj Odbora za mednarodno trgovino ter Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov (A8-0147/2019),

                  A.

                  ker sedanji odnosi med Švico in EU temeljijo na kompleksnem sklopu približno 20 glavnih sektorskih dvostranskih sporazumov in okoli 100 drugih sporazumov; ker Švica le delno sodeluje pri vseh štirih svoboščinah; ker so ti sporazumi v preteklosti res poglobili sodelovanje med EU in Švico na področjih notranjega trga, notranje varnosti in azila, prometa in davčnih zadev, v prihodnosti pa bi lahko ta kompleksni sklop sporazumov postal zastarel, njihovo izvajanje pa s tem manj pomembno, razen če ne bo dosežen dogovor o splošnem okviru;

                  B.

                  ker je bila po podatkih Eurostata Švica v letu 2017 tretja največja partnerica EU na področju izvoza blaga in četrta največja na področju uvoza blaga;

                  C.

                  ker je Svet navedel, da bi morala biti cilja krovnega institucionalnega sporazuma s Švico zaščita homogenosti notranjega trga ter zagotovitev pravne varnosti za organe, državljane in gospodarske subjekte;

                  D.

                  ker želi Švicarski zvezni svet z EU skleniti institucionalni sporazum, s katerim bi se zagotovila pravna varnost glede dostopa do trga ter ohranili švicarska blaginja, neodvisnost in pravni sistem (12); ker je Švicarski zvezni svet napovedal posvetovanje z deležniki na podlagi besedila, o katerem so se pogajalci dogovorili 23. novembra 2018;

                  E.

                  ker je za rast in konkurenčnost ter ustvarjanje delovnih mest, s čimer bi oživili evropsko gospodarstvo, potreben dobro delujoč in učinkovit enotni trg, ki bo temeljil na zelo konkurenčnem socialnem tržnem gospodarstvu; ker je treba zakonodajo o enotnem trgu ustrezno prenesti, izvajati in izvrševati, da bi lahko države članice in Švica izkoristile vse prednosti;

                  F.

                  ker je Švica izrazila željo, da bi zavezujoče materialne določbe o državni pomoči vključila šele v prihodnji sporazum o dostopu do trga, imela pa bi dostop do enotnega trga z električno energijo;

                  G.

                  ker je zvezni svet 28. septembra 2018 potrdil drugi švicarski prispevek številnim državam članicam EU v višini 1,3 milijarde CHF v roku desetih let, zdaj pa čaka na pozitivno odločitev zvezne skupščine;

                  H.

                  ker je Švica članica Evropske agencije za okolje;

                  I.

                  ker je Švica ratificirala udeležbo v evropskih programih satelitske navigacije Galileo in EGNOS;

                  J.

                  ker je sodelovanje Švice v okvirnem programu za raziskave EU Obzorje 2020 in predhodnem sedmem okvirnem programu pomembno za vse udeležene strani zaradi visoke kakovosti predlogov;

                  K.

                  ker sta Švica in EU 27. maja 2015 podpisali dodatni protokol k sporazumu o obdavčevanju dohodka od prihrankov, ki od obeh podpisnic od septembra 2018 zahteva samodejno izmenjavo podatkov o finančnih računih njunih rezidentov; ker je EU Švico uvrstila v Prilogo II k sklepom Sveta z dne 5. decembra 2017, ki zadeva države, ki so se zavezale izvajanju načel dobrega davčnega upravljanja za obravnavanje vprašanj, ki se nanašajo na preglednost, pravično obdavčitev in ukrepe za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička;

                  L.

                  ker Švica sodeluje v izbranih delih skupne zunanje in varnostne politike (SZVP) ter je sodelovala v civilnih in vojaških mirovnih misijah v okviru skupne varnostne in obrambne politike (SVOP), zlasti v Ukrajini in Maliju; ker okvir za sodelovanje med Evropsko obrambno agencijo in Švico, ki je bil podpisan 16. marca 2012, omogoča izmenjavo informacij in skupne dejavnosti pri projektih in programih na področjih raziskav in razvoja ter oboroževanja;

                  M.

                  ker je Švica del schengenskega območja od začetka njegovega izvajanja v Švici decembra 2008;

                  N.

                  ker Švica sodeluje v schengenskem informacijskem sistemu, vizumskem informacijskem sistemu in sistemu EU za primerjavo prstnih odtisov prosilcev za azil ter bo sodelovala v bodočem sistemu vstopa/izstopa (SVI), v okviru katerega se bodo beležili prehodi zunanjih meja EU, in evropskem sistemu za potovalne informacije in odobritve, v okviru katerega se bo zagotovila varnost pred potovanjem in preverjanje nedovoljenih migracij državljanov držav zunaj EU, ki ne potrebujejo vizuma;

                  O.

                  ker je Švica na podlagi sporazuma o pridružitvi dublinskemu sistemu pridružena delom pravnega reda EU na področju azila; ker Švica od leta 2010 finančno in operativno prispeva k agenciji Frontex;

                  P.

                  ker je bilo leta 2017 od 8,48 milijona prebivalcev Švice 2,13 milijona tujih državljanov, od katerih se je 1,4 milijona priselilo iz držav članic EU in Evropskega združenja za prosto trgovino (EFTA); ker se 320 000 državljanov EU dnevno vozi na delo v Švico; ker 750 000 švicarskih državljanov živi v tujini, od tega 450 000 v EU;

                  Q.

                  ker je Švica leta 2009 soglašala z nadaljnjo veljavnostjo dvostranskega sporazuma med EU in Švico iz leta 1999 o prostem pretoku oseb, ki švicarskim državljanom in državljanom EU podeljuje pravico do svobodne izbire kraja zaposlitve in bivališča na nacionalnem ozemlju pogodbenic;

                  R.

                  ker morajo tuja podjetja pri napotitvi tujih delavcev v Švico spoštovati švicarske minimalne delovne pogoje; ker je glavni izvajalec pravno odgovoren zagotoviti, da podizvajalci upoštevajo švicarske predpise o trgu dela;

                  S.

                  ker je Švica leta 2002 uvedla t. i. spremljevalne ukrepe, namenjene izraženemu cilju zaščite švicarskih plač, delovnih pogojev in socialnih standardov, za katere EU meni, da niso v skladu s sporazumom o prostem pretoku oseb;

                  T.

                  ker so izvajanje direktive EU o državljanih (2004/38/ES) in pravic državljanov EU do socialne pomoči in pravic do ustanovitve povzročili zaskrbljenost v Švici;

                  U.

                  ker je Švica že od leta 1960 članica Efte, od leta 2002 pa Organizacije združenih narodov;

                  V.

                  ker je bila pobuda „Švicarsko pravo, ne tuji sodniki“ (znana kot pobuda o samoodločbi) na glasovanju 25. novembra 2018 zavrnjena s 66 % vseh glasov in v vseh kantonih;

                  W.

                  ker je Švica zavezana politični nevtralnosti in kot taka gosti številna mednarodna pogajanja z namenom doseči mirno rešitev oboroženih konfliktov po svetu;

                  X.

                  ker je Evropska komisija proti koncu leta 2018 za šest mesecev podaljšala svojo odločitev, da bo mesta trgovanja v Švici priznala kot upravičena do skladnosti s trgovalnimi obveznostmi za delnice, določenimi v direktivi o trgih finančnih instrumentov (2004/39/ES) in uredbi o trgih finančnih instrumentov ((EU) št. 600/2014);

                  Y.

                  ker ima Medparlamentarna unija (IPU) sedež v Ženevi;

                  Z.

                  ker so v Švici svetovni sedeži 25 večjih mednarodnih organizacij in konferenc, večina v Ženevi;

                  AA.

                  ker ima več sto mednarodnih nevladnih organizacij sedež v Švici in zagotavljajo nasvete OZN in drugim nevladnim organizacijam;

                  AB.

                  ker bo Švica 20. oktobra 2019 izvedla zvezne volitve;

                  1.

                  priporoči Svetu, Komisiji ter podpredsednici Komisije in visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko:

                              (a)

                              poudarja, da sta Švica in EU v tesnem, širokem in celovitem partnerstvu, ki je vzajemno koristno in temelji na skupini kulturni zgodovini in skupnih vrednotah ter da so ekonomske, politične, socialne, okoljske, znanstvene in medosebne vezi vzorne, pri čemer želi spomniti na edinstveno kulturno in geografsko bližino med njima;

                              (b)

                              poudarja, da je Švica tesno povezana z EU, da je podobno misleča partnerica in da se sooča z enakimi evropskimi regionalnimi in svetovnimi izzivi kot EU; pozdravlja izjavo Švice, da je v njenem interesu, da se obnovi in utrdi dvostranski pristop ter vzpostavijo še tesnejši odnosi;

                              (c)

                              ugotavlja, da je EU glavna trgovinska partnerica Švice, saj predstavlja 52 % njenega izvoza ter 71 % njenega uvoza, in da trgovina z blagom v skladu s sedanjimi dvostranskimi trgovinskimi sporazumi znaša najmanj eno milijardo CHF dnevno (13); ker je Švica tretja največja trgovinska partnerica EU, ki predstavlja 7 % njenega trga; meni, da je EU najpomembnejša gospodarska in trgovinska partnerica Švice, saj je visoka stopnja vključenosti Švice na notranjem trgu EU velik razlog za njeno gospodarsko rast;

                              (d)

                              poudarja, da je EU izkazala veliko prilagodljivost v pogajanjih o institucionalnem okvirnem sporazumu in da morajo to priznati vse udeležene strani;

                              (e)

                              poziva k čimprejšnji sklenitvi dvostranskega institucionalnega okvirnega sporazuma, da bi v sedanjih kompleksnih sklopih dvostranskih sporazumov dosegli skladnost, vključno z mehanizmom za poravnavo sporov; pozdravlja dogovor o končnem besedilu sporazuma, ki so ga dosegli pogajalci; poziva švicarski zvezni svet, naj sprejme odločitev o sklenitvi sporazuma, takoj ko bo v zvezi s tem pozitivno sklenjeno posvetovanje z deležniki;

                              (f)

                              opozarja, da je za nadaljnji razvoj sektorskega pristopa potrebna vzpostavitev skupnega institucionalnega okvira za obstoječe in prihodnje sporazume, ki omogočajo sodelovanje Švice na enotnem trgu EU, da se zagotovita homogenost in pravna varnost za državljane in podjetja; poudarja, da je po štirih letih pogajanj nastopil čas za sprejetje institucionalnega okvirnega sporazuma; meni, da se bo po sklenitvi sporazuma lahko razvil celoten potencial obsežnega partnerstva med EU in Švico;

                              (g)

                              priznava potrebo po institucionalnem okvirnem sporazumu, saj odnosi med EU in Švico temeljijo na kompleksnem sistemu 120 sporazumov za posamezne sektorje, dodatna skladnost ter pravna varnost pa bi koristili vsem stranem;

                              (h)

                              poziva strani, naj čim prej organizirata medparlamentarno srečanje zakonodajalcev iz EU in Švice, da bi razpravljali o vseh vprašanjih v zvezi s tem sporazumom;

                              (i)

                              obžaluje, da je Komisija posredovala pogajalsko besedilo institucionalnega okvirnega sporazuma med EU in Švico Odboru za zunanje zadeve in Odboru za mednarodno trgovino komaj 6. februarja 2019, čeprav je bilo dokončno oblikovano novembra 2018;

                              (j)

                              priznava, da obsežni odnosi med EU in Švico presegajo gospodarsko povezovanje in širitev enotnega trga ter prispevajo k stabilnosti in blaginji v korist vseh državljanov in podjetij, tudi malih in srednjih podjetij (MSP); poudarja, kako pomembno je zagotavljati pravilno delovanje enotnega trga, da bi ustvarili enake konkurenčne pogoje in nova delovna mesta;

                              (k)

                              meni, da je sklenitev institucionalnega okvirnega sporazuma s Švico izjemno pomembna, saj bi zagotovila pravno varnost za Švico in EU, dinamično vključitev pravnega reda EU, boljši dostop Švice do notranjega trga v korist obeh strani in pristojnost Sodišča Evropske unije za reševanje sporov v zvezi z uporabo ali razlago institucionalnega okvirnega sporazuma;

                              (l)

                              pozdravlja sklep Komisije z dne 20. decembra 2018, s katerim je mesta trgovanja v Švici priznala kot skladna z obveznostjo trgovanja za delnice, določeno v direktivi (14) in uredbi (15) o trgih finančnih instrumentov (MiFID II/MiFIR); poudarja, da status enakovrednosti velja do 30. junija 2019, vendar ga je mogoče podaljšati, če se doseže napredek v zvezi s podpisom sporazuma o vzpostavitvi skupnega institucionalnega okvira;

                              (m)

                              poudarja, tako kot Svet, da je prosti pretok oseb temeljni steber, o katerem se ni mogoče pogajati, politike EU in notranjega trga ter da so štiri svoboščine notranjega trga neločljive; obžaluje švicarske nesorazmerne enostranske spremljevalne ukrepe, ki veljajo od leta 2004; poziva Švico, ki se ji zdijo spremljevalni ukrepi pomembni, naj poišče rešitev, ki bo v celoti združljiva z zadevnimi instrumenti EU; poziva jo tudi, naj razmisli o skrajšanju obdobja uporabe prehodnih ukrepov, ki zadevajo delavce iz Hrvaške, pri tem pa upošteva koristi prostega pretoka oseb med EU in Švico;

                              (n)

                              je seznanjen z izvajanjem pobude „rahla prednost za domačine“ in mnenjem Sveta, da se posledično besedilo, ki ga je švicarska zvezna skupščina sprejela 16. decembra 2016, lahko izvaja tako, da je v skladu s pravicami državljanov EU po sporazumu o prostem pretoku oseb, če bodo v potrebnem izvedbenem odloku pojasnjena preostala odprta vprašanja, kot sta pravica do obveščenosti v zvezi s prostimi delovnimi mesti in spoštovanje pravic obmejnih delavcev; vendar opozarja, da vprašanja preseljevanja državljanov iz tretjih držav ne bi smeli enačiti s prostim pretokom oseb, ki je določen v Pogodbah; poudarja, da je treba pozorno spremljati izvajanje odloka, da bi ocenili njegovo skladnost s sporazumom o prostem pretoku oseb;

                              (o)

                              poudarja, da ima Švica velike koristi od demokratičnega in konkurenčnega razvoja po vsem njenem evropskem sosedstvu in da so zato njeni finančni prispevki programom, kot je Kohezijski sklad, v njenem lastnem interesu in bi se morali nadaljevati; pozdravlja tudi pozitivne rezultate prispevka v državah članicah prejemnicah; opominja, da ima Švica pomembne koristi od sodelovanja na enotnem trgu; poudarja, da je prihodnji švicarski prispevek h koheziji EU bistvenega pomena in bi se moralo še povečati, podobno kot v primeru EGP/Norveške;

                              (p)

                              pozdravlja, da Švica intenzivno notranje razpravlja o sodelovanju z EU; predlaga pa, naj poskuša svojim državljanom še bolje sporočiti, katere oprijemljive koristi imajo od dostopa do notranjega trga, in potrebo po tesnejšem sodelovanju z EU;

                              (q)

                              poziva, naj se institucionalni okvirni sporazum takoj po sklenitvi predloži v odobritev Evropskemu parlamentu, državam članicam in švicarskemu parlamentu ter švicarskim volivcem na referendumu v skladu s švicarsko ustavo;

                              (r)

                              je seznanjen, da v Švici živi 1,4 milijona državljanov EU, več kot 450 000 švicarskih državljanov pa živi v EU;

                              (s)

                              želi spomniti, da je švicarski parlament leta 2016 v skladu z referendumom z dne 9. februarja 2014 sprejel spremembo zakona o tujih državljanih za izvajanje člena 121a zvezne ustave, ki je začela veljati 1. julija 2018; poudarja, kako nujno je, da zvezni svet pozorno spremlja izvajanje člena 121a, da ne bi bila ogrožena pravica državljanov EU do prostega gibanja;

                              (t)

                              obžaluje morebitne kantonske in nacionalne pobude, ki bi delavcem iz EU (zlasti čezmejnim delavcem) omejile dostop do švicarskega trga dela in s tem spodkopale pravice državljanov EU, ki jih uživajo v skladu s sporazumom o prostem pretoku oseb ter o sodelovanju med EU in Švico;

                              (u)

                              močno pozdravlja politično izjavo o nameri, da se posodobita Sporazum o vladnih nabavah in prostotrgovinski sporazum med EU in Švico iz leta 1972, hkrati pa podpira željo po dopolnitvi trgovinskega partnerstva, da bi vključevalo področja, kot so storitve, ki presegajo področje uporabe institucionalnega okvirnega sporazuma in so le delno zajeta v sporazumu o prostem pretoku oseb, vključno z digitalnimi vidiki, pravicami intelektualne lastnine, olajševanjem trgovine, vzajemnim priznavanjem ugotavljanja skladnosti in javnimi naročili ter poglavjem o trgovini in trajnostnem razvoju; zahteva nadaljnje sodelovanje za boljšo zaščito geografskih označb ter razširitev sodobnega in zanesljivega mehanizma poravnave sporov med državami, ki je vključen v osnutek institucionalnega okvirnega sporazuma, da bi to pomenilo podlago za nadaljnje dvostranske trgovinske odnose in učinkovito odpravo trgovinskih ovir med stranema;

                              (v)

                              se zaveda, da med EU in Švico ni celovitega sporazuma o storitvah in da so storitve le delno zajete v sporazumu o prostem pretoku oseb, iz česar je razvidno, da obstaja možnost za nadaljnji razvoj;

                              (w)

                              je seznanjen z revidiranim zakonom o javnem naročanju, sprejetim leta 2017 v kantonu Ticino, ki mora biti popolnoma v skladu s Sporazumom o vladnih nabavah Svetovne trgovinske organizacije ter ustreznim sektorskim sporazumom med EU in Švico, ki velja od leta 2002; odločno spodbuja javne naročnike, naj dobavitelje in izvajalce storitev iz EU obravnavajo na nediskriminatoren način, tudi pri javnih naročilih pod mejno vrednostjo;

                              (x)

                              spodbuja k nadaljevanju uveljavljene prakse, da lahko taksi podjetja iz držav članic EU neomejeno opravljajo storitve v Švici, kar že dolgo prispeva h gospodarskemu razvoju švicarskih obmejnih regij in je v obojestransko korist;

                              (y)

                              meni, da so vzajemni in pošteni odnosi med EGP in Švico pogoj, da je sodelovanje na enotnem trgu v korist obeh strani;

                              (z)

                              ugotavlja, da je sodelovanje v okviru sporazuma o vzajemnem priznavanju ugotavljanja skladnosti med EU in Švico zadovoljivo; pozdravlja najnovejšo posodobitev sporazuma o vzajemnem priznavanju iz leta 2017 in upa, da bo mogoče hitro izvesti prihodnje posodobitve, ko bo prihodnji institucionalni okvirni sporazum v celoti uresničen;

                              (aa)

                              pozdravlja novo davčno zakonodajo, ki bo omejila ugodnejše davčne režime in približala prakse mednarodnim standardom, hkrati pa upa na pozitiven izid bližajočega se referenduma v Švici; poudarja potrebo po nadaljnjem izboljševanju sodelovanja za boj proti izogibanju davkom in za povečanje davčne pravičnosti;

                              (ab)

                              poziva Švico, naj nadaljuje svoje delo v zvezi s strategijo za digitalno Švico, da bi jo uskladili z enotnim digitalnim trgom EU;

                              (ac)

                              priznava prispevek k tesnemu partnerstvu med EU in Švico, ki ga prinašajo dvostranski sektorski sporazumi o prostem pretoku oseb, pokojninah, okolju, statistiki, pravosodnem in policijskem sodelovanju, schengenskem območju, azilu (Dublin), skupni zunanji in varnostni politiki ter skupni varnostni in obrambni politiki, satelitski navigaciji, raziskavah, civilnem letalstvu, kopenskem prevozu, vzajemnem tržnem dostopu za dogovorjeno blago in storitve, predelanih kmetijskih proizvodih, harmonizaciji zakonodaje, vzajemnem priznanju, boju proti goljufijam ter obdavčitvi in prihrankih; vendar meni, da je skrajni čas, da partnerstvo doseže višjo raven ter se sprejme bistveno celovitejši in pomembnejši korak v dvostranskih odnosih, tj. sklenitev okvirnega sporazuma čim prej;

                              (ad)

                              pozdravlja dejstvo, da so spodbujanje miru, mediacija in mirno reševanje sporov že zelo dolgo pomemben del švicarske zunanje politike; pozdravlja izstopajočo vlogo Švice pri graditvi miru in njeno zavzetost za iskanje rešitev za krize, olajševanje dialoga, razvoj ukrepov za krepitev zaupanja in spravo; pozdravlja vlogo Švice kot spodbujevalke pri izvajanju zapletenih zveznih struktur, posredovanju pri zagotovitvi miru in ustavnih ureditvah, da bi olajšali sobivanje različnih etničnih skupin;

                              (ae)

                              pozdravlja sodelovanje Švice v varnostnih in obrambnih misijah EU, kot so Eufor Althea, Eulex Kosovo, EUTM Mali in Eubam Libija, ter pri delu Evropske obrambne agencije, in njeno podporo tem misijam in agenciji; pozdravlja tesno sodelovanje s Švico na področjih humanitarne pomoči, civilne zaščite, boja proti terorizmu in podnebnih sprememb;

                              (af)

                              priznava švicarski prispevek in sodelovanje v okviru množične migracije v schengensko območje ter pri izvajanju evropske agende o migracijah; spodbuja Švico, naj se pridruži globalnemu dogovoru o migracijah, in pričakuje, da se bo to po razpravi v švicarskem parlamentu uresničilo;

                              (ag)

                              poziva Švico, naj izvaja ustrezne direktive EU, da bi pri čezmejnem ponujanju storitev ohranila sedanjo raven socialne zaščite in plač;

                              (ah)

                              poudarja, da je pomembno zagotoviti, da bo institucionalni okvirni sporazum med EU in Švico vseboval klavzulo o dobrem davčnem upravljanju, vključno s posebnimi pravili o državni pomoči v obliki davčnih ugodnosti, zahteve glede preglednosti pri samodejni izmenjavi informacij o obdavčitvi in dejanskem lastništvu, pa tudi določbe o boju proti pranju denarja;

                              (ai)

                              pozdravlja odločitev Švice, da se je aprila 2018 pridružila Europolovi skupni projektni skupini, kot proaktivni korak v boju proti grožnjam na področju kibernetske kriminalitete;

                              (aj)

                              pozdravlja, da se je Švica pridružila programu Obzorje 2020 kot celoti, in upa na nadaljnje sodelovanje v prihodnjih programih raziskav;

                              (ak)

                              poziva, naj se Švica začne pogajati o pridružitvi programom Erasmus;

                              (al)

                              pozdravlja napredek pri gradnji čezalpske železniške povezave, poznane kot Nova železniška povezava skozi Alpe; to investicijo je financirala Švica, koristi pa tudi EU;

                  2.

                  naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu, Komisiji ter podpredsednici Komisije in visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko ter zvezni skupščini in zveznemu svetu Švicarske konfederacije.

         (1)  UL L 1, 3.1.1994, str. 3.

         (2)  UL L 322, 7.12.2017, str. 3.

         (3)  UL L 114, 30.4.2002, str. 6.

         (4)  UL L 124, 20.5.2009, str. 53.

         (5)  UL L 199, 31.7.2009, str. 24.

         (6)  UL L 300, 31.12.1972, str. 189.

         (7)  UL L 114, 30.4.2002, str. 73.

         (8)  UL L 114, 30.4.2002, str. 91.

         (9)  UL L 327, 21.12.2018, str. 77.

         (10)  UL C 316, 22.9.2017, str. 192.

         (11)  UL C 252, 18.7.2018, str. 164.

         (12)  https://www.eda.admin.ch/dam/dea/en/documents/fs/11-FS-Institutionelle-Fragen_en.pdf

         (13)  https://www.eda.admin.ch/dam/dea/en/documents/abkommen/InstA-Wichtigste-in-Kuerze_en.pdf

         (14)  UL L 173, 12.6.2014, str. 349.

         (15)  UL L 173, 12.6.2014, str. 84.


               26.3.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 108/141

      P8_TA(2019)0330
      Sklep o vzpostavitvi evropskega mirovnega instrumenta
      Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 28. marca 2019 Svetu in podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko glede predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko Svetu, ob podpori Komisije, za sklep Sveta o vzpostavitvi evropskega mirovnega instrumenta (2018/2237(INI))
      (2021/C 108/14)

         Evropski parlament,

                  —

                  ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji (PEU) in Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU),

                  —

                  ob upoštevanju ciljev trajnostnega razvoja OZN, zlasti ciljev št. 1, 16 in 17, ki spodbujajo miroljubne in vključujoče družbe za trajnostni razvoj (1),

                  —

                  ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega v Cotonouju 23. junija 2000,

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) 2015/322 z dne 2. marca 2015 o izvajanju 11. Evropskega razvojnega sklada (2),

                  —

                  ob upoštevanju Sklepa Sveta (SZVP) 2015/528 z dne 27. marca 2015 o določitvi mehanizma za upravljanje financiranja skupnih stroškov operacij Evropske unije, ki so vojaškega ali obrambnega pomena (Athena), in o razveljavitvi Sklepa 2011/871/SZVP (3),

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 230/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o vzpostavitvi instrumenta za prispevanje k stabilnosti in miru (4),

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 2017/2306 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2017 o spremembi Uredbe (EU) št. 230/2014 o vzpostavitvi instrumenta za prispevanje k stabilnosti in miru (5),

                  —

                  ob upoštevanju medinstitucionalne izjave, priložene Uredbi (EU) 2017/2306, o virih financiranja ukrepov pomoči iz člena 3a Uredbe (EU) št. 230/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o vzpostavitvi instrumenta za prispevanje k stabilnosti in miru (6),

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) 2015/323 z dne 2. marca 2015 o finančni uredbi, ki se uporablja za 11. Evropski razvojni sklad (7),

                  —

                  ob upoštevanju Skupnega stališča Sveta 2008/944/SZVP z dne 8. decembra 2008, ki opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme (8), ter Uredbe Sveta (ES) št. 428/2009 z dne 5. maja 2009 o vzpostavitvi režima Skupnosti za nadzor izvoza, prenosa, posredovanja in tranzita blaga z dvojno rabo (9),

                  —

                  ob upoštevanju Notranjega sporazuma med predstavniki vlad držav članic Evropske unije, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju pomoči Evropske unije v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 v skladu s Sporazumom o partnerstvu AKP-EU in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe o delovanju Evropske unije (10),

                  —

                  ob upoštevanju Predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko Svetu, ob podpori Komisije, z dne 13. junija 2018 za sklep Sveta o vzpostavitvi evropskega mirovnega instrumenta (HR(2018) 94),

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 20. decembra 2013, 26. junija 2015, 15. decembra 2016, 9. marca 2017, 22. junija 2017, 20. novembra 2017, 14. decembra 2017 in 28. junija 2018,

                  —

                  ob upoštevanju dokumenta z naslovom Skupna vizija, enotno ukrepanje: močnejša Evropa – Globalna strategija za zunanjo in varnostno politiko Evropske unije, ki ga je 28. junija 2016 predstavila podpredsednica Komisije/visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 13. novembra 2017, 25. junija 2018 in 19. novembra 2018 o varnosti in obrambi v okviru globalne strategije EU,

                  —

                  ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 7. junija 2017 z naslovom Razmislek o prihodnosti evropske obrambe (COM(2017)0315),

                  —

                  ob upoštevanju skupnega sporočila Komisije in ESZD z dne 5. julija 2016 z naslovom Elementi strateškega okvira na ravni EU za podporo reformi varnostnega sektorja,

                  —

                  ob upoštevanju posebnega poročila št. 20 Evropskega računskega sodišča z dne 18. septembra 2018 z naslovom Afriška struktura za mir in varnost: potrebna je preusmeritev podpore EU,

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 21. maja 2015 o financiranju skupne varnostne in obrambne politike (11),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. novembra 2016 o evropski obrambni uniji (12),

                  —

                  ob upoštevanju svojih resolucij z dne 13. decembra 2017 (13) in 12. decembra 2018 (14) o letnem poročilu o izvajanju skupne varnostne in obrambne politike (SVOP),

                  —

                  ob upoštevanju člena 113 Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve (A8-0157/2019),

                  A.

                  ker želi EU postati globalna akterka za mir in si prizadevati za ohranitev mednarodnega miru in varnosti ter spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava in mednarodnega prava o človekovih pravicah;

                  B.

                  ker ima EU v strateškem okolju, v katerem so se v zadnjih letih razmere znatno poslabšale, vedno večjo odgovornost za zagotavljanje lastne varnosti;

                  C.

                  ker mora imeti EU v okolju z varnostnimi izzivi, ki jo obdaja, strateško avtonomnost, ki jo je junija 2016 v globalni strategiji Evropske unije priznalo 28 voditeljev držav in vlad, zato so potrebni instrumenti, ki bodo okrepili njeno zmožnost za ohranjanje miru, preprečevanje konfliktov in krepitev mednarodne varnosti; ker se priznava, da so varne in miroljubne družbe predpogoj za trajni razvoj;

                  D.

                  ker namen evropskega mirovnega instrumenta (v nadaljnjem besedilu: instrumenta) ni militarizacija zunanjega delovanja Evropske unije, temveč ustvarjanje sinergij in povečevanje učinkovitosti z zagotovitvijo celostnega pristopa k operativnemu financiranju zunanjega delovanja, ki že obstaja, a zanj financiranje iz proračuna Unije ni mogoče;

                  E.

                  ker Pogodba zahteva, da EU in njene institucije izvajajo skupno zunanjo in varnostno politiko (SZVP), vključno s postopnim oblikovanjem skupne obrambne politike, ki bi lahko privedla do skupne obrambe skladno z določbami člena 42, ter tako krepijo evropsko identiteto in neodvisnost, da bi pospeševali mir, varnost in napredek v Evropi in po svetu; ker je treba predlagani instrument pozdraviti kot napreden korak v tej smeri, podpredsednico Komisije/visoko predstavnico Unije pa je treba spodbuditi, naj si prizadeva za njegov nadaljnji razvoj in izvajanje;

                  F.

                  ker EU zagotavlja največ razvojne in humanitarne pomoči na svetu ter krepi svojo povezavo med varnostjo in razvojem z namenom zagotavljanja trajnega miru;

                  G.

                  ker je treba še naprej spodbujati uporabo sredstev in instrumentov Unije za izboljšanje sodelovanja, razvoj zmogljivosti in napotitev misij v prihodnje, pa tudi za ohranjanje miru, preprečevanje, upravljanje in reševanje konfliktov ter obravnavanja groženj mednarodni varnosti; poudarja, da bi se moral instrument uporabljati zlasti za financiranje vojaških misij Unije, krepitev vojaških in obrambnih zmogljivosti tretjih držav ter regionalnih in mednarodnih organizacij ter za prispevanje k financiranju operacij v podporo miru, ki jih vodijo regionalne ali mednarodne organizacije ali tretje države;

                  H.

                  ker je imela EU v preteklosti težave pri financiranju operacij obrambnega pomena; ker je Parlament večkrat poudaril, da je potrebno prožnejše in učinkovitejše financiranje, ki bo izražalo solidarnost in odločnost; ker so potrebni dodatni instrumenti in orodja za zagotovitev, da lahko EU izvaja svojo vlogo globalne akterke na področju varnosti; ker sta za vse take instrumente potrebna ustrezen parlamentarni nadzor in zakonodaja EU;

                  I.

                  ker je udeležba žensk v mirovnih procesih še vedno eden od najmanj izpolnjenih vidikov agende za ženske, mir in varnost, čeprav so ženske glavne žrtve varnostnih in humanitarnih kriz in kljub dejstvu, da se z vidnejšo vlogo žensk pri mirovnih procesih verjetnost, da se bo sporazum obdržal vsaj 15 let, poveča za 35 %;

                  J.

                  ker sta notranja in zunanja varnost vse bolj prepleteni; ker je EU sprejela pomembne korake za okrepitev sodelovanja med svojimi državami članicami na področju obrambe; ker je bila EU vedno ponosna na svojo mehko moč in se ji ne bo odrekla; ker pa EU zaradi spreminjajočih se razmer, ki vzbujajo zaskrbljenost, ne sme ostati izključno „civilna moč“, ampak mora razviti in okrepiti svoje vojaške zmogljivosti, ki jih je treba uporabljati usklajeno in v povezavi z vsemi drugimi zunanjimi ukrepi EU; ker razvoj v tretjih državah ni možen brez varnosti in miru; ker ima pri tem ključno vlogo vojska, predvsem v državah, v katerih civilni organi zaradi varnostnih razmer ne morejo izpolnjevati svojih nalog; ker bi lahko instrument zagotovil okrepljeno udejstvovanje EU v partnerskih državah in večjo učinkovitost zunanjega delovanja EU ter omogočil EU, da bo v prihodnosti postala pomembna nosilka stabilnosti in varnosti;

                  K.

                  ker se zunanja politika EU ne sme instrumentalizirati kot „upravljanje migracij“, vsako prizadevanje za sodelovanje s tretjimi državami na področju migracij pa mora biti tesno povezano z izboljšanjem razmer na področju človekovih pravic v teh državah;

                  L.

                  ker se bo z neširjenjem orožja in razoroževanjem pomembno zmanjšalo podžiganje konfliktov in pripomoglo k večji stabilnosti v skladu z obveznostmi, ki izhajajo iz Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja ter z njo povezane resolucije EP o jedrski varnosti in neširjenju jedrskega orožja (15); ker bi bil svet brez orožja za množično uničevanje varnejši; ker je EU vodilna na področju prepovedi jedrskega orožja in bi morala svojo vlogo v tem smislu razširiti;

                  M.

                  ker v Pogodbah zunaj okvira SVOP ni predvideno zunanje vojaško delovanje Unije; ker bi dejanska skupna zunanja in varnostna politika vseh držav članic EU povečala manevrski prostor Unije na področju zunanjega delovanja; ker so edino zunanje vojaško delovanje, možno v okviru SVOP, misije zunaj Unije za ohranjanje miru, preprečevanje konfliktov in krepitev mednarodne varnosti v skladu z načeli Ustanovne listine Združenih narodov, kot določa člen 42(1) PEU;

                  N.

                  ker se je podpora vojaškim operacijam partnerjev v podporo miru do zdaj zagotavljala zunaj proračuna EU z mirovno pomočjo za Afriko, ki je bila vzpostavljena z Evropskim razvojnim skladom (ERS) in se je iz njega financirala; ker je mirovna pomoč za Afriko zdaj omejena na operacije pod vodstvom Afriške unije ali afriških regionalnih organizacij;

                  O.

                  ker se pričakuje, da bo Unija zaradi instrumenta zmožna neposredno prispevati k financiranju operacij mirovne podpore pod vodstvom tretjih držav, pa tudi k relevantnim mednarodnim organizacijam na svetovni ravni, ne le v Afriki ali Afriški uniji;

                  P.

                  ker bo predlagani instrument nadomestil mehanizem Athena in mirovno pomoč za Afriko; ker bo s financiranjem stroškov obrambnih dejavnosti EU, kot so mirovne misije Afriške unije, skupni stroški lastnih vojaških operacij SVOP ter krepitev vojaških zmogljivosti partnerjev, ki so v skladu s členom 41(2) PEU izključeni iz proračuna EU, dopolnil pobudo za krepitev zmogljivosti za varnost in razvoj;

                  Q.

                  ker morajo biti operacije, ki se izvajajo v okviru instrumenta, skladne z načeli in vrednotami, zapisanimi v Listini o temeljnih pravicah, ter s spoštovanjem mednarodnega humanitarnega prava in mednarodnega prava o človekovih pravicah; ker je treba operacije, ki niso opredeljene kot etično sprejemljive s stališča varnosti, zdravja in varovanja, svobode, zasebnosti, integritete ter dostojanstva ljudi, temeljito oceniti in ponovno proučiti;

                  R.

                  ker je sedanji delež skupnih stroškov še vedno zelo majhen (približno 5–10 % vseh stroškov) in ker je velik delež stroškov in odgovornosti v vojaških operacijah, ki je v breme držav, na podlagi načela, da se stroški krijejo tam, kjer nastanejo, v nasprotju z načeli solidarnosti in delitve bremena, kar dodatno odvrača države članice od dejavne udeležbe v operacijah SVOP;

                  S.

                  ker predlagana povprečna letna finančna sredstva instrumenta znašajo 1 500 000 000 EUR, skupna letna poraba v okviru mehanizma Athena in mirovne pomoči za Afriko pa se je gibala med 250 000 000 EUR in 500 000 000 EUR; ker potencialni nameni dodatne 1 000 000 000 EUR na leto v predlogu niso ustrezno določeni ali zagotovljeni;

                  T.

                  ker naj bi instrument kot zunajproračunski mehanizem, ki se financira iz letnih prispevkov držav članic po razdelitvenem ključu BND, EU omogočil financiranje večjega deleža skupnih stroškov (35–45 %) vojaških misij in operacij kot v okviru sedanjega mehanizma Athena; ker naj bi instrument tudi zagotovil, da bo financiranje EU stalno na voljo, s čimer bi se zagotovilo ustrezno načrtovanje za pripravljenost na krize ter olajšala hitra uporaba in izboljšala prožnost za hitre odzive; ker sta bili ambiciozna vključitev in razširitev mehanizma Athena za skupno financiranje misij in operacij SVOP dolgoletna zahteva Parlamenta; ker pa predlagani sklep Sveta nima enake zavezujoče narave kot notranji sporazum o mirovni pomoči za Afriko, kar pomeni, da lahko države članice izstopijo iz financiranja ukrepov instrumenta;

                  U.

                  ker bo predlagani instrument s povečanjem skupnih stroškov okrepil solidarnost in delitev bremena med državami članicami ter države članice, zlasti tiste, ki imajo premalo finančnih sredstev ali operativnih virov, spodbudil, naj prispevajo k operacijam SVOP;

                  V.

                  ker je Svet v svojih sklepih z dne 19. novembra 2018 zadržan glede svoje podpore predlogu za instrument; ker je vendarle treba stremeti k sprejetju ambicioznega predloga, ki bo vseboval vse predlagane sestavine, tudi mehanizem Athena;

                  W.

                  ker spadajo v pristojnost SVOP vse vojaške naloge v okviru instrumenta, kot so skupne operacije razoroževanja, humanitarne in reševalne misije, vojaško svetovanje in pomoč, misije za preprečevanje konfliktov in ohranjanje miru ter bojne operacije za krizno upravljanje, vključno z vzpostavljanjem miru in pokonfliktno stabilizacijo, boj proti terorizmu, vključno s podporo tretjim državam pri boju proti terorizmu na njihovih ozemljih, kot je določeno v členu 43(1) PEU, ob polnem spoštovanju človekovih pravic; ker se izjema iz člena 41(2) PEU uporablja samo za odhodke pri poslovanju, ki izhajajo iz navedenih vojaških misij; ker bi morali vsi drugi odhodki pri poslovanju, ki izhajajo iz SVOP, vključno z odhodki, ki izhajajo iz katerega koli drugega ukrepa iz člena 42 PEU, bremeniti proračun Unije; ker bi morali upravni odhodki instrumenta bremeniti proračun Unije;

                  X.

                  ker v skladu s členom 41(2) PEU vsi odhodki pri poslovanju, ki nastanejo zaradi SZVP, bremenijo proračun Unije, kar pa ne velja za odhodke, ki nastanejo zaradi vojaških ali obrambnih ukrepov; ker je v členu 2(a) in (d) predloga sklepa navedeno, da bi moral instrument financirati tako operacije, ki so vojaškega ali obrambnega pomena, kot druge operativne ukrepe Unije, ki so vojaškega ali obrambnega pomena;

                  Y.

                  ker Unija v skladu s členom 21(2)(d) PEU določi in vodi skupne politike in ukrepe ter si prizadeva za tesno sodelovanje na vseh področjih mednarodnih odnosov za spodbujanje trajnostnega gospodarskega, socialnega in okoljskega razvoja držav v razvoju, zlasti pa izkoreninjenje revščine;

                  Z.

                  ker je v drugem odstavku člena 208(1) PDEU zapisano, da je glavni cilj politike Unije na področju razvojnega sodelovanja „zmanjšanje in dolgoročno izkoreninjenje revščine“; ker v skladu z istim odstavkom „Unija upošteva cilje razvojnega sodelovanja pri politikah, ki jih izvaja in ki lahko vplivajo na države v razvoju“; ker je druga poved določba Pogodbe, ki EU nalaga ustavno dolžnost, znano kot skladnost politik za razvoj;

                  AA.

                  ker je treba vojaške in civilne misije zunaj Unije ohraniti ločene za zagotovitev, da se civilne misije financirajo samo iz proračuna Unije;

                  AB.

                  ker bi morala EU osebju misij SVOP dodeliti podoben status, kot ga imajo napoteni nacionalni strokovnjaki, tako da bi jim zagotovila enoten status in najboljšo možno zaščito v skladu s kadrovskimi predpisi Unije; ker bi bilo treba vsa nadomestila, ki izhajajo iz tega statusa, ter vse potne stroške, dnevnice in stroške zdravstvenega varstva šteti za upravne odhodke in zanje bremeniti proračun Unije;

                  AC.

                  ker je Evropsko računsko sodišče objavilo posebno poročilo o afriški strukturi za mir in varnost, financirani prek mirovne pomoči za Afriko, za katero se predlaga, da bi se vključila v instrument in razširila; ker Računsko sodišče ugotavlja, da ta podpora ni dovolj temeljila na prednostnih nalogah in je imela omejen učinek; ker se morajo v zvezi z ambicioznim povečanjem financiranja novega instrumenta ustrezno upoštevati priporočila Računskega sodišča;

                  AD.

                  ker predlogu ni bila priložena ocena finančnega učinka v zvezi z upravnimi odhodki; ker imajo upravni odhodki instrumenta precejšnje posledice za proračun EU; ker se za instrument poleg osebja, ki je zdaj zaposleno v okviru instrumentov, ki se bosta nadomestila, ne bi smelo zaposliti dodatnega osebja oz. se mu dodatno osebje ne bi smelo dodeliti; ker bi se moralo s sinergijami, ki so posledica združitve sedanjih ločenih instrumentov v eno upravno strukturo, olajšati upravljanje večjega geografskega obsega instrumenta; ker bi bilo treba dodatno osebje zaposliti le, če bi vse sodelujoče države članice učinkovito prispevale k prihodkom za misijo ali ukrep; ker morajo imeti pogodbe z osebjem, zaposlenim v okviru instrumenta, ali napotitve v instrument za določeno misijo ali ukrep zaradi časovno omejene narave prihodkov ustrezen časovni okvir; ker se v okviru instrumenta ne bi smelo zaposliti osebja iz države članice, ki se je s formalno izjavo v skladu s členom 31(1) PEU vzdržala glasovanja o posamezni misiji ali ukrepu, oziroma se vanj tako osebje ne bi smelo napotiti;

                  AE.

                  ker bi se moral podpredsednik/visoki predstavnik s Parlamentom redno posvetovati o vseh glavnih vidikih in temeljnih odločitvah v zvezi s SZVP in SVOP ter njunem naknadnem razvoju; ker bi se bilo treba s Parlamentom pravočasno posvetovati in ga obvestiti, da bi lahko predstavil svoja mnenja ter podpredsedniku/visokemu predstavniku in Svetu postavil vprašanja, tudi o skladnosti politik za razvoj, pred sprejetjem odločitev ali odločnim ukrepanjem; ker bi moral podpredsednik/visoki predstavnik upoštevati mnenja Parlamenta, med drugim o skladnosti politik za razvoj, in jih vključiti v svoje predloge, ponovno proučiti sklepe ali dele sklepov, ki jim Parlament nasprotuje, ali take predloge umakniti, ne glede na to, da lahko država članica v takem primeru poda pobudo, in na morebitni poziv Parlamenta predlagati sklepe Sveta v zvezi s SVOP; ker bi moral Parlament imeti s podpredsednikom/visokim predstavnikom letno razpravo o dejavnostih, ki se financirajo iz instrumenta;

                  1.

                  priporoči Svetu:

                              (a)

                              naj ne zmanjša prispevka države članice k instrumentu, če država članica uporabi člen 31(1) PEU, saj bi to ogrozilo ključ BND, na katerem temeljita mehanizem financiranja in skupno financiranje instrumenta;

                              (b)

                              naj v sklepu navede vlogo Parlamenta kot organa za podelitev razrešnice, kot zdaj velja za Evropski razvojni sklad (ERS) in torej za mirovno pomoč za Afriko v skladu z zadevnimi določbami finančnih uredb, ki se uporabljajo za ERS, da bi se ohranila doslednost zunanjega delovanja EU v okviru ERS in v okviru njenih drugih povezanih politik v skladu s členom 18 PEU ter členom 21(2)(d) PEU, ki se bere skupaj s členom 208 PDEU;

                              (c)

                              naj si v Evropskem parlamentu prizadeva za vzpostavitev mehanizma, ki bi v skladu s strogo določenimi postopki zagotavljal dostop do informacij, vključno z izvirnimi dokumenti, o letnem proračunu instrumenta, spremembah proračuna, prenosih, akcijskih programih (med drugim v pripravljalni fazi), izvajanju ukrepov pomoči (med drugim ad hoc ukrepov) in sporazumih z nosilci izvedbe, ter poročil o izvrševanju prihodkov in odhodkov, pa tudi letnih obračunov, računovodskih izkazov, poročila o oceni in letnega poročila Računskega sodišča;

                              (d)

                              naj se strinja z vključitvijo dostopa do vseh zaupnih dokumentov v pogajanja o posodobljenem medinstitucionalnem sporazumu med Evropskim parlamentom in Svetom o dostopu Parlamenta do informacij Sveta občutljive narave na področju varnostne in obrambne politike;

                              (e)

                              naj zagotovi, da operacije, akcijski programi, ad hoc ukrepi pomoči in drugi operativni ukrepi, ki se financirajo iz instrumenta, na noben način ne bodo kršili oziroma ne bodo uporabljeni za kršitev temeljih načel iz člena 21 PEU ali uporabljeni za kršitev mednarodnega prava, zlasti mednarodnega humanitarnega prava in mednarodnega prava na področju človekovih pravic;

                              (f)

                              naj pregled mehanizma Athena konča pred koncem tega leta, če je to mogoče, in ga celovito vključi v instrument ter pri tem ohrani operativno učinkovitost in prožnost mehanizma;

                              (g)

                              naj zagotovi, da se pri potrebnih prilagoditvah predloga ohranita povečanje učinkovitosti in izboljšanje uspešnosti enotnega instrumenta;

                              (h)

                              naj vključi naslednje predloge sprememb:

                                          —

                                          v uvodni izjavi 4 in členu 1 se besedilo „skupne zunanje in varnostne politike“ nadomesti z besedilom „skupne varnostne in obrambne politike“;

                                          —

                                          doda se nova uvodna izjava 10a: „(10a) Vojaško svetovanje in pomoč iz člena 43(1) PEU sta lahko v obliki krepitve vojaških in obrambnih zmogljivosti tretjih držav ter regionalnih in mednarodnih organizacij za ohranjanje miru, preprečevanje, obvladovanje in reševanje konfliktov ter obravnavo groženj mednarodni varnosti, pri čemer je potrebno dosledno spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava in mednarodnega prava o človekovih pravicah ter meril iz Skupnega stališča Sveta 2008/944/SZVP z dne 8. decembra 2008, ki opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme, in Uredbe Sveta (ES) št. 428/2009 z dne 5. maja 2009 o režimu Skupnosti za nadzor izvoza, prenosa, posredovanja in tranzita blaga z dvojno rabo.“;

                                          —

                                          doda se nova uvodna izjava 10b: „(10b) Misije za preprečevanje konfliktov in ohranjanje miru iz člena 43(1) PEU so lahko v obliki prispevanja k financiranju operacij v podporo miru, ki jih vodijo regionalne ali mednarodne organizacije ali tretje države.“;

                                          —

                                          doda se nova uvodna izjava 10c: „(10c) Operacije, podprte s sredstvi EU, morajo vključevati resolucijo OZN 1325 o ženskah, miru in varnosti.“;

                                          —

                                          točka a) člena 2 se spremeni: „a) prispevanjem k financiranju misij v okviru skupne varnostne in obrambne politike (SVOP), ki so vojaškega ali obrambnega pomena;“;

                                          —

                                          točka b) člena 2 se spremeni: „krepitvijo vojaških in obrambnih zmogljivosti tretjih držav ter regionalnih in mednarodnih organizacij za ohranjanje miru, preprečevanje, obvladovanje in reševanje konfliktov ter obravnavo groženj mednarodni varnosti in kibernetski varnosti;“;

                                          —

                                          členu 3 se doda nov odstavek 2a: „2a. Letna razčlenitev upravnih odhodkov za ta instrument, ki bremenijo proračun Unije, se za informativne namene določi v Prilogi Ia (novo).“;

                                          —

                                          točka c) člena 5 se spremeni: „c) ‚operacija‘ pomeni vojaško operacijo, vzpostavljeno v okviru skupne varnostne in obrambne politike v skladu s členom 42 PEU za izpolnjevanje misij iz člena 43(1) PEU, ki so vojaškega ali obrambnega pomena, vključno z misijo, zaupano skupini držav članic v skladu s členom 44 PEU;“;

                                          —

                                          na koncu člena 6 se doda nov pododstavek: „Vsi civilni vidiki, sredstva ali misije v okviru SZVP in zlasti SVOP ali njihovi deli se financirajo izključno iz proračuna Unije.“;

                                          —

                                          člen 7 se spremeni: „Vsaka država članica, visoki predstavnik ali visoki predstavnik ob podpori Komisije lahko predloži predloge za ukrepe Unije iz naslova V PEU, ki bi se financirali iz instrumenta. Visoki predstavnik o vsakem takem predlogu pravočasno obvesti Evropski parlament.“;

                                          —

                                          odstavek 1 člena 10 se spremeni: „Doslednost ukrepov Unije, ki se financirajo v okviru instrumenta, z drugimi ukrepi Unije v okviru njenih drugih ustreznih politik se zagotovi v skladu s členom 21(3) in členom 26(2) PEU. Ukrepi Unije, ki se financirajo v okviru instrumenta, so tudi v skladu s cilji drugih politik Unije v zvezi s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami.“;

                                          —

                                          členu 10 se doda nov odstavek 3a: „3a. Visoki predstavnik dvakrat letno Evropskemu parlamentu poroča o doslednosti iz odstavka 1.“;

                                          —

                                          členu 11 se doda nov odstavek 2a: „2a. Instrument ima uradnika za zvezo v Evropskem parlamentu. Poleg tega si namestnik generalnega sekretarja za SVOP in krizno odzivanje vsako leto izmenja mnenja s pristojnim parlamentarnim telesom in mu redno poroča.“;

                                          —

                                          odstavek 1 člena 12 se spremeni: „Ustanovi se odbor instrumenta (v nadaljnjem besedilu: odbor), sestavljen iz po enega predstavnika vsake sodelujoče države članice. Predstavnike Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD) in Komisije se vabi na sestanke odbora, vendar ne sodelujejo pri glasovanju. Predstavnike Evropske obrambne agencije (EDA) se lahko vabi na sestanke odbora, kadar razpravlja o zadevah, povezanih z dejavnostmi agencije, vendar ne sodelujejo pri glasovanju in pri njem niso navzoči. Predstavnike Evropskega parlamenta se lahko vabi na sestanke odbora, vendar ne sodelujejo pri glasovanju in pri njem niso navzoči.“;

                                          —

                                          odstavek 8 člena 13 se spremeni: „8. Upravitelj skrbi za kontinuiteto svojih funkcij prek upravne strukture pristojnih vojaških struktur ESZD iz člena 9.“;

                                          —

                                          členu 13 se doda nov odstavek 8a: „8a. Upravitelj sodeluje pri poročanju Evropskemu parlamentu.“;

                                          —

                                          členu 16 se doda nov odstavek 8a: „8a. Poveljniki operacij sodelujejo pri poročanju Evropskemu parlamentu.“;

                                          —

                                          odstavek 1 člena 34 se spremeni: „Upravitelj odboru predlaga imenovanje notranjega revizorja instrumenta in vsaj enega namestnika notranjega revizorja za štiri leta, pri čemer se lahko mandat obnovi za obdobje, ki skupaj ne preseže osmih let. Notranji revizorji morajo biti ustrezno strokovno usposobljeni in zagotoviti zadostna jamstva glede varnosti, objektivnosti in neodvisnosti. Notranji revizor ne sme biti pooblaščena oseba ali računovodja in ne sme sodelovati pri pripravi finančnih izkazov.“;

                                          —

                                          odstavek 4 člena 47 se spremeni: „4. Končni namen opreme in infrastrukture, ki sta bili financirani iz skupnih sredstev, odobri odbor ob upoštevanju operativnih potreb, človekovih pravic, ocene varnostnih tveganj in nevarnosti preusmeritve med certificiranimi končnimi uporabami in uporabniki ter finančnih meril. Končni namen je lahko:

                                                      (i)

                                                      v primeru infrastrukture, da se ta prek instrumenta proda državi gostiteljici, državi članici ali tretji osebi ali prenese nanje;

                                                      (ii)

                                                      v primeru opreme, da se ta prek instrumenta proda državi članici, državi gostiteljici ali tretji osebi ali da jo instrument, država članica ali tovrstna tretja oseba uskladišči in vzdržuje za uporabo v naslednji operaciji.“;

                                          —

                                          odstavek 6 člena 47 se spremeni: „6. Prodaja ali prenos državi gostiteljici ali tretji osebi se opravi v skladu z mednarodnim pravom, vključno z ustreznimi odločbami o človekovih pravicah in načelom neškodovanja ter ustreznimi veljavnimi varnostnimi pravili in ob doslednem upoštevanju meril Skupnega stališča Sveta 2008/944 SZVP z dne 8. decembra 2008, ki opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme, in Uredbe Sveta (ES) št. 428/2009 z dne 5. maja 2009 o vzpostavitvi režima Skupnosti za nadzor izvoza, prenosa, posredovanja in tranzita blaga z dvojno rabo.“;

                                          —

                                          odstavek 1 člena 48 se spremeni: „Visoki predstavnik lahko Svetu predloži koncept morebitnega akcijskega programa ali morebitnega ad hoc ukrepa pomoči. Visoki predstavnik o vsakem takem konceptu obvesti Evropski parlament.“;

                                          —

                                          odstavek 1 člena 49 se spremeni: „Akcijske programe odobri Svet na predlog visokega predstavnika. Evropski parlament je o odobrenih akcijskih programih obveščen, potem ko jih sprejme Svet.“;

                                          —

                                          odstavek 3 člena 50 se spremeni: „Če zahteva presega obstoječe akcijske programe, lahko Svet na predlog visokega predstavnika odobri ad hoc ukrep pomoči. Potem ko Svet odobri ad hoc ukrepe pomoči, o tem obvesti Evropski parlament.“;

                                          —

                                          odstavku 2 člena 52 se doda nova točka fa): „fa) podroben seznam opreme, financirane v okviru instrumenta.“;

                                          —

                                          točka b) odstavka 1 člena 53 se spremeni: „b) uspešno dobavijo oboroženim silam zadevne tretje države, pod pogojem, da je bilo ocenjeno upoštevanje meril Skupnega stališča Sveta 2008/944 SZVP z dne 8. decembra 2008, ki opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme, in Uredbe Sveta (ES) št. 428/2009 z dne 5. maja 2009 o režimu Skupnosti za nadzor izvoza, prenosa, posredovanja in tranzita blaga z dvojno rabo;“;

                                          —

                                          točka d) odstavka 1 člena 53 se spremeni: „d) uporabljajo v skladu s politikami Unije ob ustreznem upoštevanju mednarodnega prava, zlasti v zvezi s človekovimi pravicami, in certifikatov končnega uporabnika, zlasti določb o prenosih;“;

                                          —

                                          točka e) odstavka 1 člena 53 se spremeni: „e) upravljajo v skladu z morebitnimi omejitvami glede njihove uporabe, prodaje ali prenosa, o katerih odločita Svet ali odbor, ter s certifikati končnega uporabnika, merili Skupnega stališča Sveta 2008/944 SZVP z dne 8. decembra 2008, ki opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme, in Uredbe Sveta (ES) št. 428/2009 z dne 5. maja 2009 o vzpostavitvi režima Skupnosti za nadzor izvoza, prenosa, posredovanja in tranzita blaga z dvojno rabo.“;

                                          —

                                          odstavek 1 člena 54 se spremeni: „Vsak nosilec izvedbe, ki se mu zaupa izvrševanje odhodkov, financiranih v okviru instrumenta, mora spoštovati načela dobrega finančnega poslovodenja in preglednosti ter mora opraviti potrebno oceno tveganja in preverjanje končne uporabe ter ustrezno upoštevati temeljne vrednote EU in mednarodno pravo, zlasti v zvezi s človekovimi pravicami in načelom neškodovanja. Za vsakega nosilca izvedbe se opravi predhodna ocena tveganja, da se ugotovijo morebitna tveganja za človekove pravice in upravljanje.“;

                  2.

                  priporoči podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko:

                              (a)

                              naj se s Parlamentom posvetuje o priporočenih predlogih sprememb in zagotovi, da se bodo v skladu s členom 36 PEU mnenja Parlamenta upoštevala;

                              (b)

                              naj v skladu s členom 36 PEU pri pripravi predlogov za večletne „akcijske programe“ ali ad hoc ukrepe pomoči v celoti upošteva mnenja Parlamenta, med drugim z umikom predlogov, ki jim Parlament nasprotuje;

                              (c)

                              naj predloži popolno oceno finančnega učinka za sklep glede na posledice za proračun EU ter opredeli predvsem potrebe po dodatnem osebju;

                              (d)

                              naj osnutek sklepov Sveta v zvezi z instrumentom Parlamentu predloži v posvetovanje takrat kot Svetu ali Političnemu in varnostnemu odboru, da mu omogoči čas za predstavitev njegovih mnenj; poziva podpredsednico/visoko predstavnico, naj na poziv Parlamenta spremeni osnutek sklepov Sveta;

                              (e)

                              naj v skladu s členom 18 PEU zagotovi dopolnjevanje z obstoječimi skladi, programi in instrumenti EU, skladnost instrumenta z vsemi drugimi vidiki zunanjega delovanja EU, zlasti kar zadeva pobudo za krepitev zmogljivosti za varnost in razvoj ter predlagani instrument za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje (NDICI), ki bi ju bilo treba v vsakem primeru izvajati v okviru programa širše reforme varnostnega sektorja, ki mora vsebovati pomembne elemente dobrega upravljanja, določbe proti nasilju na podlagi spola ter zlasti določbe o civilnem nadzoru nad varnostnim sistemom in demokratičnem nadzoru oboroženih sil;

                              (f)

                              naj poskrbi za redno obveščanje Parlamenta o napredku pri izvajanju resolucije 1325 o ženskah, miru in varnosti ter se z njim posvetuje v zvezi s priporočenim elementom spola, pri čemer naj se osredotoči na vlogo žensk v preprečevanju in reševanju konfliktov ter obnovi po konfliktu in mirovnih pogajanjih, pa tudi na redno ocenjevanje sprejetih ukrepov za zaščito ranljivih oseb, vključno z ženskami in deklicami, pred nasiljem v konfliktih;

                              (g)

                              naj v skladu s členom 18 PEU zagotovi skladnost instrumenta z vsemi drugimi vidiki zunanjega delovanja EU, vključno z razvojnimi in humanitarnimi politikami, za spodbujanje razvoja v zadevnih tretjih državah ter zmanjšanje in odpravo revščine v teh državah;

                  3.

                  naroči svojemu predsedniku, naj posreduje to priporočilo Svetu ter podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko ter v vednost Evropski službi za zunanje delovanje in Komisiji.

         (1)  https://sustainabledevelopment.un.org/

         (2)  UL L 58, 3.3.2015, str. 1.

         (3)  UL L 84, 28.3.2015, str. 39.

         (4)  UL L 77, 15.3.2014, str. 1.

         (5)  UL L 335, 15.12.2017, str. 6.

         (6)  UL L 335, 15.12.2017, str. 6.

         (7)  UL L 58, 3.3.2015, str. 17.

         (8)  UL L 335, 13.12.2008, str. 99.

         (9)  UL L 134, 29.5.2009, str. 1.

         (10)  UL L 210, 6.8.2013, str. 1.

         (11)  UL C 353, 27.9.2016, str. 68.

         (12)  UL C 224, 27.6.2018, str. 18.

         (13)  UL C 369, 11.10.2018, str. 36.

         (14)  Sprejeta besedila, P8_TA(2018)0514.

         (15)  UL C 215, 19.6.2018, str. 202.