     SL

SL        SL
 ---pagebreak---                      EVROPSKA KOMISIJA

                                                   Bruselj, 2.3.2011
                                                   SEC(2011) 243 konč.

                            PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU

     o odobritvi Sporazuma o sodelovanju na področju miroljubne uporabe jedrske energije
          med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo (Euratom) in Vlado Avstralije

SL                                                                                SL
 ---pagebreak---                                 PRIPOROČILO KOMISIJE SVETU

     o odobritvi Sporazuma o sodelovanju na področju miroljubne uporabe jedrske energije
          med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo (Euratom) in Vlado Avstralije

     A.      OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

     1.      UVOD

     Veljaven sporazum Euratom-Avstralija bo potekel na začetku leta 2012. Ker je Avstralija ena
     od glavnih dobaviteljic urana upravljavcem jedrskih elektrarn v EU, je treba za zagotovitev
     stabilnega pravnega okvira za odnose na tem področju sporazum ohraniti.

     Področje uporabe sedanjega sporazuma je omejeno na prenos jedrskega materiala iz Avstralije
     v Evropsko skupnost za atomsko energijo. Zato je Komisija v skladu z direktivami, ki jih je
     sprejela skupaj s Svetom, razširila področje uporabe Sporazuma, tako da vključuje prenos
     materiala, opreme in tehnologije.

     Medtem ko imajo nekatere države članice EU sklenjene dvostranske sporazume z Avstralijo,
     ta sporazum z Euratomom zagotavlja enako obravnavanje vseh držav članic in njihovih
     upravljavcev ter zmanjšuje potrebo po številnih dvostranskih sporazumih med Avstralijo in
     posameznimi državami članicami EU.

     Ta sporazum bo zagotovil široko sodelovanje na področju miroljubne uporabe jedrske
     energije z vzpostavitvijo splošnega okvira za politično, tehnično in industrijsko sodelovanje.
     Ustvaril bo pravni okvir tako za vlade kot za industrijske subjekte pogodbenic – Vlada
     Avstralije in Skupnost –, ki bo pospešil sodelovanje na tem področju.

     2.      POMEMBNOST SPORAZUMA

     Zanimanje Eurotoma za podpis tega sporazuma temelji na dejstvu, da je Avstralija ena od
     njegovih glavnih dobaviteljic naravnega urana. Pospeševanje trgovine na jedrskem področju
     prispeva k politiki Skupnosti glede varnosti preskrbe z energijo in diverzifikacije virov
     energije. Pomembnost sklenitve tega sporazuma temelji predvsem na tržnih potrebah.
     Avstralija je tretja največja proizvajalka urana na svetu, njena proizvodna zmogljivost pa
     znaša približno 8 000 ton urana/leto (19 % svetovne proizvodnje urana). Avstralija ima
     največje rezerve urana na svetu, ki skupaj zajemajo 23 %. Proizvodnja in izvoz povprečno
     zajemata približno 10 000 ton uranovega oksida (8 500 ton urana) na leto.

     Avstralski uran se prodaja izključno za pridobivanje električne energije, zato so bili sprejeti
     nadzorni ukrepi, ki to zagotavljajo. Avstralija je kot država brez jedrskega orožja podpisnica
     Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja (NPT). Avstralija je v okviru NPT podpisala sporazum
     o nadzornih ukrepih, ki je začel veljati leta 1974, leta 1998 pa je kot prva država na svetu
     sprejela dodatni protokol v zvezi s tem. Avstralija poleg teh mednarodnih dogovorov zahteva
     od potencialnih držav porabnic, da z njo sklenejo sporazum o jedrskem sodelovanju.

SL                                                 2                                                   SL
 ---pagebreak---      Poleg tega sklenitev tega sporazuma znova potrjuje obveznost Avstralije, Skupnosti in vlad
     držav članic Evropske unije o krepitvi in strogem izvajanju nadzornih ukrepov, nadzoru
     izvoza ter fizični zaščiti.

     3.      SPLOŠNI SISTEM SPORAZUMA

     Cilj Sporazuma je sodelovanje na področju miroljubne uporabe jedrske energije med
     Euratomom in Avstralijo. Obseg sodelovanja (člen III) zajema predvsem jedrsko varnost,
     dobavo jedrskega materiala, prenos tehnologije, prenos opreme in varstvo pred sevanjem,
     nadzorne ukrepe ter uporabo radioaktivnih izotopov. Ta sporazum temelji na sporazumu iz
     leta 1981, ki je zajemal le prenos jedrskega materiala iz Avstralije v Euratom. Spremenjen
     sporazum je dvosmeren.

     Sporazum z namenom posodobitve popravlja zastarele določbe in kolikor je le mogoče
     prenavlja osrednje besedilo s prilogami ter priloženo izmenjavo not. Ohranjene so bile
     veljavne določbe o neširjenju jedrskega orožja, nadzornih ukrepih, fizični zaščiti, prenosu in
     ponovnem prenosu ter o posvetovalnih in upravnih dogovorih, zaupnosti in reševanju sporov,
     kot je določeno v obstoječem sporazumu in izmenjavi not med Vlado Avstralije in Evropsko
     skupnostjo za atomsko energijo.

     Novi sporazum vključuje tudi dodatne določbe, ki so pomembne za zadevne države članice
     Euratoma in Vlado Avstralije, da bi upošteval željo obeh pogodbenic o razširitvi področja
     uporabe v skladu z najnovejšim razvojem dogodkom, kot je širitev Skupnosti.

     V zvezi s strukturo Sporazum dodatno opredeljuje predmete, za katere velja ta sporazum (člen
     IV) – različne oblike jedrskega in nejedrskega materiala ter natančno opisuje načine trgovine
     z jedrskim in nejedrskim materialom ter opremo (Člen VI). Sporazum vsebuje vrsto določb, ki
     določajo merila za prenos jedrskega materiala ter način reševanja spornih situacij. Poudarja
     se, da se jedrski material uporablja v miroljubne namene in v skladu z ustreznimi sporazumi o
     nadzornih ukrepih (za Skupnost: nadzorni ukrepi Euratoma v skladu s Pogodbo o ustanovitvi
     Evropske skupnosti za atomsko energijo ter sporazumi o nadzornih ukrepih Mednarodne
     agencije za jedrsko energijo (IAEA) ter njihovi dodatni protokoli1). Prevoz jedrskih
     materialov pa mora biti v skladu z določbami Mednarodne konvencije o fizičnem varovanju
     jedrskega materiala2.

     Poleg tega Sporazum ponovno navaja načela prostega pretoka jedrskih materialov znotraj
     Skupnosti. Podrobno so obravnavana vprašanja glede intelektualne lastnine (člen IX) ter
     načini izmenjave informacij (člen X). Za zagotovitev gladkega izvajanja Sporazuma je bil
     uveden posebni člen o posvetovanju in arbitraži (člen XV) v primeru vprašanj v zvezi s
     pravilno uporabo Sporazuma. Začetno trajanje Sporazuma bo 30 let, tako kot za sporazum iz
     leta 1981 (člen XVIII).

     1
            INFCIRC/540.
     2
            INFCIRC/274/Rev.l.

SL                                                 3                                                  SL
 ---pagebreak---      B.       PRIPOROČILO

     Komisija meni, da je Sporazum o sodelovanju na področju miroljubne uporabe jedrske
     energije med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Vlado Avstralije, katerega sprejetje
     se predlaga:

     – v skladu s pogajalskimi direktivami, ki jih je 9. junija 2010 izdal Svet;

     – izpolnjuje cilje o poenostavitvi, posodobitvi in razširitvi sedanjega sporazuma;

     – potrjuje jasno zavezo obeh pogodbenic o neširjenju jedrskega orožja in zagotavljanju
       visoke ravni jedrske varnosti z namenom zagotavljanja miroljubne in varne uporabe
       jedrske energije;

     – v skladu s politiko Skupnosti o varnosti preskrbe z energijo;

     – bo dodatno okrepil zelo dobre odnose med EU in Avstralijo na področju energetskega
       političnega sodelovanja.

     Komisija zato predlaga Svetu, da v skladu z drugim odstavkom člena 101 Pogodbe o
     ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo odobri Sporazum o sodelovanju na
     področju miroljubne uporabe jedrske energije med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo
     in Vlado Avstralije, v prilogi.

SL                                                  4                                               SL
 ---pagebreak---                                              PRILOGA

                  SPORAZUM MED VLADO AVSTRALIJE IN
        EVROPSKO SKUPNOSTJO ZA ATOMSKO ENERGIJO (EURATOM) ZA
     SODELOVANJE NA PODROČJU MIROLJUBNE UPORABE JEDRSKE ENERGIJE
     Vlada Avstralije in Evropska skupnost za atomsko energijo (Euratom), v nadaljevanju:
     Skupnost,

     V ŽELJI po spodbujanju sodelovanja na področju uporabe jedrske energije v miroljubne
     namene;

     UPOŠTEVAJOČ, da je področje uporabe Sporazuma med Vlado Avstralije in Evropsko
     skupnostjo za atomsko energijo o prenosu jedrskega materiala iz Avstralije v Evropsko
     skupnost za atomsko energijo, sklenjenega 21. septembra 1981 v Bruslju, omejeno ter da ta
     preneha veljati leta 2012;

     PONOVNO POTRJUJOČ močno zavezanost Vlade Avstralije, Skupnosti in vlad njenih držav
     članic neširjenju jedrskega orožja, vključno s krepitvijo in učinkovito uporabo zadevnih
     nadzornih ukrepov in izvoznih nadzornih režimov, v skladu s katerimi se izvaja sodelovanje
     na področju miroljubne uporabe jedrske energije med Avstralijo in Skupnostjo;

     PONOVNO POTRJUJOČ podporo Vlade Avstralije, Skupnosti in vlad njenih držav članic
     ciljem Mednarodne agencije za atomsko energijo (v nadaljevanju: IAEA) in njenemu sistemu
     nadzornih ukrepov;

     PONOVNO POTRJUJOČ močno zavezanost Vlade Avstralije, Skupnosti in njenih držav
     članic Konvenciji o fizičnem varovanju jedrskega materiala, ki je bila podpisana
     3. marca 1980 v New Yorku in na Dunaju in ki je na splošno začela veljati 8. februarja 1987,
     v Avstraliji pa 22. oktobra 1987;

     KER so Avstralija in vse države članice Skupnosti podpisnice Pogodbe o neširjenju jedrskega
     orožja, ki je bila sklenjena 1. julija 1968 v Washingtonu, Londonu in Moskvi in ki je začela
     veljati 5. marca 1970, v nadaljevanju: NPT;

     OB UGOTOVITVI, da jedrski nadzorni ukrepi veljajo v vseh državah članicah Skupnosti v
     skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo (v nadaljevanju:
     Pogodba Euratom) in v skladu s sporazumi o nadzornih ukrepih, sklenjenih med Skupnostjo,
     njenimi državami članicami in IAEA;

     OB UGOTOVITVI, da so Vlada Avstralije in vlade vseh držav članic Skupnosti vključene v
     Skupino držav dobaviteljic jedrskega blaga;

     OB UGOTOVITVI, da je treba upoštevati zaveze Vlade Avstralije in vlad vseh držav članic
     Skupnosti v okviru Skupine držav dobaviteljic jedrskega blaga;

SL                                                5                                                 SL
 ---pagebreak---      OB PRIZNAVANJU načela prostega pretoka jedrskega materiala, opreme, nejedrskega
     materiala in tehnologije v Skupnosti;

     STRINJAJOČ SE, da mora ta sporazum upoštevati mednarodne obveznosti Evropske unije in
     Vlade Avstralije v skladu s sporazumi Svetovne trgovinske organizacije;

     OB PONOVNEM POUDARJANJU obveznosti Vlade Avstralije in vlad držav članic
     Skupnosti v okviru dvostranskih sporazumov na področju miroljubne uporabe jedrske
     energije;

     STA SE DOGOVORILI O NASLEDNJEM:

                                                Člen I

                                             Opredelitve

     Če ni drugače določeno, imajo izrazi v tem sporazumu naslednji pomen:

     1.      „stranski proizvod“ pomeni posebni cepljivi material, pridobljen z enim ali več
             procesi, bodisi zaporednimi ali nezaporednimi, iz jedrskega materiala, prenesenega v
             skladu s tem sporazumom;

     2.      „pristojni organ“ pomeni:

             –     za Vlado Avstralije: Avstralski urad za nadzorne ukrepe in neširjenje
                   jedrskega orožja;

             –     za Skupnost: Evropska komisija

             ali drug podobni organ, o čemer lahko pogodbenica kadarkoli pisno obvesti drugo
             pogodbenico;

     3.      „oprema“ pomeni predmete, navedene v oddelkih 1, 3, 4, 5, 6 in 7 Priloge B k
             dokumentu IAEA INFCIRC/254/Rev.9/del 1;

     4.      „intelektualna lastnina“ ima pomen, kot je opredeljen v členu 2 Konvencije o
             ustanovitvi Svetovne organizacije za intelektualno lastnino, podpisane 14. julija 1967
             v Stockholmu, kot je bila spremenjena 28. septembra 1979, in lahko vključuje drugo
             vsebino, o kateri se dogovorita pogodbenici;

     5.      „vojaški namen“ vključuje, vendar ni omejen na neposredno vojaško področje
             uporabe jedrske energije, kot je jedrsko orožje ali druge jedrske eksplozivne naprave
             (vključno z raziskavami in razvojem ali proizvodnjo tritija za uporabo v takem
             jedrskem orožju in drugih jedrskih eksplozivnih napravah), vojaški jedrski pogon,
             strelivo, vključno s strelivom z osiromašenim uranom, vojaški jedrski raketni motorji
             ali vojaški jedrski reaktorji, vendar ne vključuje posredne uporabe, kot je energija za
             vojaško bazo iz civilnega energetskega omrežja ali pridobivanje radioaktivnih
             izotopov za diagnosticiranje v vojaški bolnišnici;

     6.      „nejedrski material“ pomeni:

SL                                                 6                                                   SL
 ---pagebreak---              –     devterij ali težko vodo (devterijev oksid) in katero koli drugo devterijevo
                   spojino, pri kateri je razmerje med devterijem in vodikom večje od 1 : 5000, za
                   uporabo v jedrskem reaktorju, kot je določeno v odstavku (1.1) Priloge B k
                   dokumentu IAEA INFCIRC/254/Rev.9/del 1 (Smernice za jedrski prenos),

             –     jedrsko uporabni grafit: grafit za uporabo v jedrskem reaktorju, kot je določeno
                   v odstavku (1.1) Priloge B k dokumentu IAEA INFCIRC/254/Rev.9/del 1
                   (Smernice za jedrski prenos), s čistostjo manjšo od 5 ppm ekvivalentov bora in
                   z gostoto nad 1,50 grama na kubični centimeter;

     7.      „jedrski material“ pomeni kakršen koli osnovni material ali posebni cepljivi material,
             kot sta izraza opredeljena v členu XX Statuta IAEA, ki je bil sprejet 23. oktobra 1956
             na sedežu Združenih narodov in ki je začel veljati 29. julija 1957 (v nadaljevanju:
             Statut IAEA). Kakršna koli odločitev sveta guvernerjev IAEA na podlagi člena XX
             Statuta IAEA, ki spreminja seznam materiala, ki je „osnovni material“ ali „posebni
             cepljivi material“, po tem sporazumu učinkuje šele, ko obe pogodbenici tega
             sporazuma druga drugo pisno obvestita, da to odločitev sprejemata;

     8.      „pogodbenici“ sta Vlada Avstralije na eni in Skupnost na drugi strani;

             „Skupnost“ pomeni hkrati:

             –     pravno osebo, ustanovljeno s Pogodbo Euratom; in

             –     ozemlja, na katera se Pogodba Euratom nanaša;

     9.      „osebe“ pomeni katero koli fizično osebo, podjetje ali drug subjekt, za katerega se
             uporabljajo veljavni zakoni in drugi predpisi v zadevni krajevni pristojnosti
             pogodbenic, vendar izraz ne vključuje pogodbenic tega sporazuma;

     10.     „tehnologija“ ima enak pomen kot v Prilogi A                 k   dokumentu     IAEA
             INFCIRC/254/Rev.9/del 1(Smernice za jedrski prenos).

                                               Člen II

                                                 Cilj

     Cilj tega sporazuma je zagotoviti okvir za sodelovanje med pogodbenicama na področju
     miroljubne uporabe jedrske energije na podlagi obojestranskih koristi in vzajemnosti ter brez
     poseganja v ustrezne pristojnosti posamezne pogodbenice.

                                               Člen III

                                         Obseg sodelovanja

     1.      Jedrski material, oprema, nejedrski material ali jedrski material, pridobljen kot
             stranski proizvod, se uporabljajo le za miroljubne namene ter se ne uporabljajo za
             noben vojaški namen.

     2.      Sodelovanje med pogodbenicama tega sporazuma lahko med drugim vključuje:

             a)    preskrbo z jedrskim materialom, nejedrskim materialom in opremo;

SL                                                7                                                   SL
 ---pagebreak---           b)   prenos tehnologije, vključno z zagotavljanjem informacij, ki so pomembne za
               ta člen, pri čemer morajo posamezne države članice Skupnosti izraziti
               pripravljenost, da bodo izvajale take prenose v okviru tega sporazuma;

          c)   prenos opreme, ki sta jo pogodbenici priglasili kot opremo, ki je načrtovana,
               konstruirana ali se uporablja na podlagi ali z uporabo informacij, pridobljenih
               od druge pogodbenice, in ki je v času priglasitve v pristojnosti ene od
               pogodbenic;

          d)   nakup opreme in naprav;

          e)   dostop do opreme in objektov ter njihovo uporabo;

          f)   upravljanje s porabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki;

          g)   jedrsko varnost in zaščito pred sevanjem;

          h)   nadzorne ukrepe ter fizično zaščito jedrskega materiala in objektov;

          i)   uporabo radioaktivnih izotopov in sevanje v kmetijstvu, industriji in zdravstvu;

          j)   geološke in geofizične raziskave ter razvoj, proizvodnjo, nadaljnjo predelavo in
               uporabo virov urana;

          k)   jedrsko forenziko;

          l)   regulativne vidike miroljubne uporabe jedrske energije; in

          m)   druga področja, povezana z vsebino tega sporazuma, če so zajeta v ustreznih
               programih pogodbenic.

     3.   Sodelovanje se razširi na dejavnosti jedrskih raziskav in razvoja, ki so v skupnem
          interesu pogodbenic v skladu z dodatnimi določbami, o katerih se dogovorita
          pogodbenici.

     4.   Sodelovanje iz odstavka 2 tega člena se lahko izvaja v naslednjih oblikah:

          a)   organizacija simpozijev in seminarjev;

          b)   organizacija skupnih projektov in ustanavljanje mešanih družb;

          c)   ustanavljanje dvostranskih delovnih skupin za izvajanje skupnih projektov;

          d)   zagotavljanje storitev jedrskega gorivnega cikla, vključno s pretvorbo urana in
               izotopsko obogatitvijo;

          e)   trgovina in trgovinsko sodelovanje v zvezi z jedrskim gorivnim ciklom;

          f)   prenos industrijske opreme in tehnologije ter

          g)   druge oblike sodelovanja, ki jih lahko pisno določita pogodbenici.

SL                                             8                                                  SL
 ---pagebreak---      5.    Sodelovanje na posebnih področjih iz odstavka 2 tega člena se lahko po potrebi
           izvaja v skladu z dogovori med pravno osebo Avstralije in pravno osebo Skupnosti, o
           katerih ustrezen pristojni organ obvesti drug pristojni organ, ki je ustrezno
           pooblaščen za izvajanje tega sodelovanja. Kakršni koli taki dogovori vključujejo
           določbe o varovanju pravic intelektualne lastnine, kadar take pravice obstajajo ali
           nastanejo.

                                               Člen IV

                                  Predmeti iz obsega Sporazuma

     1.    Ta sporazum se uporablja za:

           a)    jedrski material, nejedrski material ali opremo, ki se prenaša med
                 pogodbenicama ali njunimi osebami bodisi neposredno ali prek tretje države.

                 Za ta jedrski material, nejedrski material ali opremo ta sporazum začne veljati,
                 ko pride pod krajevno pristojnost pogodbenice prejemnice. Pogodbenica
                 dobaviteljica pisno obvesti pogodbenico prejemnico o nameravanem prenosu,
                 pogodbenica prejemnica pa pisno potrdi, da bo za ta predmet veljal ta
                 sporazum. Predlagan prejemnik, če ta ni pogodbenica prejemnica, bo
                 pooblaščena oseba pod krajevno pristojnostjo pogodbenice prejemnice.

           b)    vse oblike jedrskega materiala, ki se pripravi po kemičnih ali fizikalnih
                 postopkih ali z ločevanjem izotopov, pod pogojem, da količino jedrskega
                 materiala, ki je bil uporabljen za pripravo in je tudi predmet tega sporazuma,
                 štejemo k skupni količini tako pripravljenega jedrskega materiala, ki spada v
                 območje uporabe tega sporazuma;

           c)    vsako proizvodnjo jedrskega materiala, proizvedenega z obsevanjem z
                 nevtroni, pod pogojem, da količino jedrskega materiala, ki je bil uporabljen za
                 proizvodnjo in je tudi predmet tega sporazuma, štejemo k proizvedenemu
                 materialu;

           d)    jedrski material, ki se proizvede, obdela ali uporabi v opremi, pri čemer velja
                 naslednje:

                 (i) nejedrski material, za katerega velja ta sporazum, je bil pretežno ali v celoti
                 odgovoren za proizvodnjo, obdelavo ali uporabo tega jedrskega materiala in;

                 (ii) oprema3, za katero velja ta sporazum, je bila v celoti odgovorna za
                 proizvodnjo, obdelavo ali uporabo tega jedrskega materiala in;

                 (iii) opremo3 je pogodbenica dobaviteljica po posvetovanju s pogodbenico
                 prejemnico priglasila kot opremo, ki je načrtovana, konstruirana, proizvedena
                 ali se uporablja na podlagi ali z uporabo tehnologije, prenesene v skladu s tem
                 sporazumom.

     3
          Za namene tega člena je oprema omejena na postavke 1.1, 3, 4, 5, 6, 7 Priloge B k dokumentu
          INFCIRC/254/Rev.9/del 1, vendar ne vključuje njihovih posameznih elementov.

SL                                                9                                                     SL
 ---pagebreak---              e)     jedrski material, za katerega je veljal sporazum o prenosu jedrskega materiala
                    iz Avstralije v Evropsko skupnost za atomsko energijo, ki je bil podpisan
                    21. septembra 1981 v Bruslju;

             f)     jedrski material, ki je bil prenesen iz držav članic Skupnosti v Avstralijo v
                    skladu z dvostranskimi sporazumi in ki je bil priglašen Skupnosti ob
                    uveljavitvi tega sporazuma;

             g)     jedrski material, pridobljen za jedrske namene iz rud ali koncentratov, razen
                    koncentratov uranove rude, ki se prenaša med pogodbenicama bodisi
                    neposredno ali prek tretje države, pri čemer je bila pogodbenica, ki je izvedla
                    prenos, obveščena, da je pridobivanje tega materiala povezano s Sporazumom4.

     2.      Jedrski material, nejedrski material ali oprema iz odstavka 1 tega člena so še naprej
             predmet tega sporazuma, dokler ni v skladu s postopki, navedenimi v upravnem
             sporazumu, ugotovljeno:

             a)     da je bil ta predmet ponovno prenesen zunaj pristojnosti pogodbenice
                    prejemnice v skladu z odstavkoma 5 in 6 člena VII tega sporazuma;

             b)     da jedrski material ni več uporaben in ga praktično ni več mogoče predelati za
                    jedrsko dejavnost, pomembno s stališča nadzornih ukrepov iz odstavka 1
                    člena VII. Za ugotavljanje, kdaj jedrski material, ki je predmet tega sporazuma,
                    ni več uporaben ali ga praktično ni več mogoče predelati v obliko, v kateri je
                    uporaben za kakršno koli jedrsko dejavnost, pomembno s stališča nadzornih
                    ukrepov, obe pogodbenici sprejmeta odločitev IAEA v skladu z določbami za
                    prenehanje nadzornih ukrepov ustreznega sporazuma o nadzornih ukrepih,
                    katerega podpisnica je IAEA;

             c)     da nejedrski material in oprema niso več uporabni za jedrske namene; ali

             d)     da pogodbenici skupaj določata, da ne sme biti več predmet tega sporazuma.

     3.      Prenos tehnologije je predmet tega sporazuma za države članice Skupnosti, ki so
             izrazile pripravljenost za izvedbo takih prenosov v okviru tega sporazuma s pisnim
             obvestilom Evropski komisiji. Zadevne države članice morajo pred vsakim prenosom
             o tem obvestiti Evropsko komisijo na eni in Vlado Avstralije na drugi strani.

                                                       Člen V

                                                    Obogatitev

     Pred obogatitvijo katerega koli jedrskega materiala, za katerega velja ta sporazum, na
     dvajset (20) odstotkov ali več v izotopou U 235, je treba pridobiti pisno soglasje obeh
     pogodbenic, prav tako pa mora biti o tem obveščena IAEA. V tem soglasju so opisani pogoji,
     pod katerimi se lahko uporablja uran, obogaten na dvajset (20) odstotkov ali več. Pogodbenici
     lahko skleneta dogovor o olajšanju izvajanja te določbe.

     4
            Če za ta jedrski material ne morejo veljati vsi pogoji iz člena VII, se ta jedrski material ne uporablja,
            dokler se pogodbenici ne posvetujeta ter določita nadzornih ukrepov in ukrepov fizične zaščite, ki se
            morajo izvajati.

SL                                                        10                                                            SL
 ---pagebreak---                                             Člen VI

           Trgovina z jedrskim materialom, nejedrskim materialom ali opremo

     1.   Vsi prenosi jedrskega materiala, nejedrskega materiala ali opreme, izvedeni v skladu
          z dejavnostmi sodelovanja, se izvedejo v skladu z ustreznimi mednarodnimi
          obveznostmi Skupnosti, držav članic Skupnosti in Avstralije v zvezi z miroljubno
          uporabo jedrske energije, navedene v členu VII.

     2.   Pogodbenici si, kolikor je mogoče, pomagata pri postopku naročanja jedrskega
          materiala, nejedrskega materiala ali opreme s strani katere koli pogodbenice ali oseb
          v Skupnosti ali v pristojnosti Vlade Avstralije.

     3.   Nadaljevanje sodelovanja, predvidenega v sedanjem sporazumu, je odvisno od
          obojestransko zadovoljive uporabe sistema nadzornih ukrepov in nadzora, ki ga je
          vzpostavila Skupnost v skladu s Pogodbo Euratom, in sistema nadzornih ukrepov in
          nadzora v zvezi z jedrskim materialom, nejedrskim materialom ali opremo, ki ga je
          vzpostavila Vlada Avstralije.

     4.   Določbe tega sporazuma se ne izvajajo zato, da bi ovirale prost pretok jedrskega
          materiala, nejedrskega materiala, opreme in tehnologije znotraj ozemlja Skupnosti.

     5.   Prenosi jedrskega materiala in ustreznih storitev se izvajajo v skladu s poštenimi
          trgovinskimi pogoji. Izvajanje tega odstavka ne posega v Pogodbo Euratom in
          izpeljano zakonodajo ter v avstralske zakone in predpise.

     6.   V skladu z odstavkoma 5 in 6 člena VII se kakršni koli ponovni prenosi katerih koli
          predmetov ali tehnologije, za katere velja ta sporazum, zunaj pristojnosti pogodbenic
          izvajajo le v okviru obveznosti vlad posameznih držav članic Skupnosti in Vlade
          Avstralije znotraj skupine držav jedrskih dobaviteljic pod imenom Skupina držav
          dobaviteljic jedrskega blaga. Za ponovne prenose predmetov, za katere se uporablja
          ta sporazum, veljajo zlasti Smernice za jedrski prenos, kot so določene v dokumentu
          IAEA INFCIRC/254/Rev. 9/del 1.

                                            Člen VII

                     Jedrski material, za katerega se uporablja Sporazum

     1.   Za jedrski material, za katerega se uporablja ta sporazum, veljajo naslednji pogoji:

          a)    V Skupnosti: nadzorni ukrepi Euratoma v skladu s Pogodbo Euratom in
                nadzorni ukrepi IAEA v skladu z naslednjimi sporazumi o nadzornih ukrepih, z
                morebitnimi spremembami ali nadomestki, in v skladu s Pogodbo o neširjenju
                jedrskega orožja:

                i)    Sporazum med državami članicami Skupnosti, ki nimajo jedrskega
                      orožja, Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Mednarodno
                      agencijo za atomsko energijo, ki je bil podpisan 5. aprila 1973 v Bruslju
                      in ki je začel veljati 21. februarja 1977 (objavljen kot IAEA
                      INFCIRC/193);

SL                                             11                                                 SL
 ---pagebreak---                ii)    Sporazum med Francijo, Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in
                      Mednarodno agencijo za atomsko energijo, ki je bil podpisan julija 1978
                      in je začel veljati 12. septembra 1981 (objavljen kot IAEA
                      INFCIRC/290);

               iii)   Sporazum med Združenim kraljestvom Velike Britanije in Severne Irske,
                      Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Mednarodno agencijo za
                      atomsko energijo o izvajanju nadzornih ukrepov v Združenem kraljestvu
                      Velike Britanije in Severne Irske v povezavi s Pogodbo o neširjenju
                      jedrskega orožja, ki je bil podpisan 6. septembra 1976 na Dunaju in ki je
                      začel veljati 14. avgusta 1978 (objavljen kot IAEA INFCIRC/263);

               iv)    dodatni protokoli, ki so bili sklenjeni 22. septembra 1998 in ki so začeli
                      veljati 30. aprila 2004 na podlagi dokumenta IAEA INFCIRC/540
                      (popravljenega) (Okrepljen sistem nadzornih ukrepov, del II);

          b)   V Avstraliji: nadzorni ukrepi IAEA v skladu s Sporazumom med Avstralijo in
               Mednarodno agencijo za atomsko energijo o izvajanju nadzornih ukrepov v
               povezavi s Pogodbo o neširjenju jedrskega orožja, ki je začel veljati
               10. julija 1974 (IAEA INFCIRC/217); dopolnjen z Dodatnim protokolom k
               Sporazumu med Avstralijo in Mednarodno agencijo za atomsko energijo o
               izvajanju nadzornih ukrepov v povezavi s Pogodbo o neširjenju jedrskega
               orožja, ki je bil podpisan 23. septembra 1997 na Dunaju in ki je začel veljati
               12. decembra 1998 (objavljen kot IAEA INFCIRC/217/Add.1).

     2.   V primeru, da se uporaba katerega koli sporazuma z IAEA iz odstavka 1 tega člena
          znotraj Skupnosti ali Avstralije začasno ustavi ali prekine iz kakršnega koli razloga,
          zadevna pogodbenica stopi v sporazum z IAEA, ki zagotavlja učinkovitost in kritje,
          enakovredno tistemu iz dogovorov o nadzornih ukrepih v določbi a) ali b) odstavka 1
          tega člena ali, če to ni mogoče,

          a)   Skupnost, če je ustrezno, uporabi nadzorne ukrepe na podlagi sistema
               nadzornih ukrepov Euratoma, ki zagotavlja učinkovitost in kritje, enakovredno
               tistemu iz dogovorov o nadzornih ukrepih v določbi a) odstavka 1 tega člena
               ali, če to ni mogoče,

          b)   pogodbenici sprejmeta dogovor za uporabo nadzornih ukrepov, ki zagotavljajo
               učinkovitost in kritje, enakovredno tistemu iz dogovorov o nadzornih ukrepih v
               določbi a) ali b) odstavka 1 tega člena.

     3.   Ukrepi fizične zaščite se morajo dosledno izvajati na ravneh, ki ustrezajo vsaj
          merilom iz Priloge C k dokumentu IAEA INFCIRC/254/Rev.9/del 1 (Smernice za
          jedrski prenos); dodatno k temu dokumentu se bodo države članice Skupnosti,
          Evropska komisija, kakor je ustrezno, in Avstralija ob uporabi ukrepov fizične
          zaščite sklicevale na svoje obveznosti v skladu s Konvencijo o fizičnem varovanju
          jedrskega materiala, ki je bila podpisana 3. marca 1980, vključno s katerimi koli
          spremembami, ki veljajo za vsako pogodbenico, in priporočili iz dokumenta IAEA
          INFCIRS/225/Rev.4 popr. (Fizična zaščita jedrskega materiala). Za prevoz veljajo
          določbe Mednarodne konvencije o fizičnem varovanju jedrskega materiala, ki je bila
          podpisana 3. marca 1980, z morebitnimi spremembami, ki veljajo za vsako

SL                                             12                                                  SL
 ---pagebreak---           pogodbenico, in določbe IAEA za varen prenos radioaktivnih materialov (varnostni
          standardi IAEA, serija št. TS-R-1)

     4.   Za jedrsko varnost in ravnanje z odpadki se uporablja Konvencija o jedrski varnosti,
          ki je bila sklenjena 17. junija 1994 na Dunaju in ki je začela veljati 24. oktobra 1996
          (IAEA INFCIRC/449), Skupna konvencija o varnosti ravnanja z izrabljenim gorivom
          in varnosti ravnanja z radioaktivnimi odpadki, ki je bila sklenjena 5. septembra 1997
          na Dunaju in ki je začela veljati 18. junija 2001 (IAEA INFCIRC/546), Konvencija o
          pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radiološke nevarnosti, ki je bila sklenjena
          26. septembra 1986 na Dunaju in ki je začela veljati 26. februarja 1987 (IAEA
          INFCIRC/336) ter Konvencija o zgodnjem obveščanju o jedrskih nesrečah, ki je bila
          sklenjena 26. septembra 1986 na Dunaju in ki je začela veljati 27. oktobra 1986
          (IAEA INFCIRC/335).

     5.   Jedrski material, za katerega se uporablja ta sporazum, se ne prenaša izven krajevne
          pristojnosti pogodbenice prejemnice brez predhodnega pisnega soglasja pogodbenice
          dobaviteljice, razen v skladu z odstavkom 6 tega člena.

     6.   Po začetku veljavnosti tega sporazuma pogodbenici izmenjata sezname tretjih držav,
          v katere druga pogodbenica lahko opravi ponovni prenos v skladu z odstavkom 5
          tega člena. Vsaka pogodbenica obvesti drugo pogodbenico o spremembi seznama
          tretjih držav.

SL                                             13                                                   SL
 ---pagebreak---                                               Člen VIII

                                              Predelava

     Pogodbenici dasta privolitev za predelavo jedrskega goriva, ki vsebuje jedrski material, za
     katerega se uporablja ta sporazum, če se ta predelava izvaja v skladu s pogoji iz Priloge A.

                                               Člen IX

                                       Intelektualna lastnina

     Pogodbenici zagotovita ustrezno in učinkovito varstvo ustvarjene intelektualne lastnine in
     tehnologije, prenesene glede na sodelovanje na podlagi tega sporazuma v skladu z
     dokumentiranimi dogovori med pogodbenicama in z ustreznimi mednarodnimi sporazumi ter
     zakoni in predpisi, ki veljajo v Avstraliji, Evropski uniji, Skupnosti ali njenih državah
     članicah.

                                               Člen X

                                       Izmenjava informacij

     1.      (a) Pogodbenici lahko druga drugi in osebam v Skupnosti ali pod pristojnostjo
             Vlade Avstralije zagotovita informacije o zadevah s področja uporabe tega
             sporazuma.

             (b)   Zagotovitev informacij, prejetih od katere koli tretje osebe pod pogoji, ki
                   preprečujejo to zagotovitev, se izvzame iz področja uporabe tega sporazuma.

             (c)   Informacije, za katere pogodbenica dobaviteljica meni, da imajo gospodarsko
                   vrednost, se zagotovijo le pod pogoji, ki jih določita pogodbenici.

     2.      (a) Pogodbenici spodbujata in olajšujeta izmenjavo informacij o zadevah s
             področja uporabe tega sporazuma med osebami pod pristojnostjo Vlade Avstralije na
             eni in osebami v Skupnosti na drugi strani.

             (b)   Informacije, ki jih posedujejo te osebe, se zagotovijo le s soglasjem in pod
                   pogoji, ki jih določijo te osebe.

     3.      Pogodbenici sprejmeta vse potrebne ukrepe za ohranitev zaupnosti informacij, ki jih
             sprejmeta zaradi izvajanja tega sporazuma.

                                               Člen XI

                                        Izvajanje Sporazuma

     1.      Določbe tega sporazuma se izvajajo v dobri veri in tako, da se ne ovira, zavlačuje ali
             neumestno vmešava v jedrske dejavnosti v Avstraliji in Skupnosti, ter tako, da je
             izvajanje v skladu s preudarno upravljavsko prakso, ki je potrebna za gospodarno in
             varno opravljanje jedrskih dejavnosti.

     2.      Določbe tega sporazuma se ne uporabljajo za iskanje komercialnih ali industrijskih
             prednosti, niti za vmešavanje v domače ali mednarodne komercialne ali industrijske

SL                                                14                                                  SL
 ---pagebreak---           interese katere koli pogodbenice ali pooblaščenih oseb, niti za vmešavanje v jedrsko
          politiko katere koli pogodbenice ali vlad držav članic Skupnosti, niti za oviranje
          spodbujanja miroljubne uporabe jedrske energije za neeksplozivno uporabo, niti za
          oviranje pretoka predmetov, za katere se uporablja ali za katere je bilo obveščeno, da
          se bo uporabljal ta sporazum, bodisi znotraj krajevne pristojnosti pogodbenic ali med
          Vlado Avstralije in Skupnosti.

     3.   Evidentiranje jedrskega materiala iz tega sporazuma se bo izvajalo na podlagi načel
          zamenljivosti, sorazmernosti in enakosti jedrskih materialov, ki so določena v
          upravnih dogovorih v členu XII tega sporazuma.

     4.   Kakršna koli sprememba okrožnic z informacijami IAEA iz členov I, IV, VI in VII
          tega sporazuma se začne uporabljati v skladu s tem sporazumom le, če sta
          pogodbenici druga drugo po diplomatskih poteh pisno obvestili, da se strinjata s to
          spremembo.

                                           Člen XII

                                       Upravni dogovori

     1.   Pristojni organi obeh pogodbenic sklenejo upravne dogovore za zagotovitev
          učinkovitega izvajanja določb tega sporazuma.

     2.   Upravni dogovor, sklenjen v skladu z odstavkom 1 tega člena, se lahko spremeni, če
          se pristojni organi o tem medsebojno dogovorijo v pisni obliki.

                                           Člen XIII

                                     Veljavna zakonodaja

     1.   Sodelovanje v okviru tega sporazuma mora biti v skladu zakoni in drugimi predpisi,
          veljavnimi v Avstraliji in Evropski uniji, ter z mednarodnimi sporazumi, ki sta jih
          pogodbenici sklenili. Kar zadeva Skupnost, veljavna zakonodaja vključuje Pogodbo
          Euratom in izpeljano zakonodajo.

     2.   Vsaka pogodbenica ima odgovornost do druge pogodbenice, da zagotovi, da določbe
          tega sporazuma sprejemajo in spoštujejo vsa vladna podjetja v Avstraliji in vse osebe
          pod njeno pristojnostjo, v Skupnosti pa vse osebe v Skupnosti, ki so bile pooblaščene
          v skladu s tem sporazumom.

SL                                             15                                                  SL
 ---pagebreak---                                            Člen XIV

                                     Neskladno ravnanje

     1.   Če katera izmed pogodbenic ali katera koli država članica Skupnosti krši materialne
          določbe tega sporazuma, lahko druga pogodbenica s pisnim obvestilom začasno ali
          dokončno prekine, v celoti ali delno, sodelovanje po tem sporazumu.

     2.   Preden katera koli pogodbenica tozadevno ukrepa, se pogodbenici posvetujeta z
          namenom sprejetja odločitve o tem, ali so potrebni korektivni ukrepi, in če so, o
          časovnem razporedu, v okviru katerega je treba te ukrepe sprejeti.

     3.   Na podlagi odstavka 1 tega člena se ukrepa le, če dogovorjeni ukrepi niso bili
          izvedeni v času, ki sta ga določili pogodbenici, ali v primeru nezmožnosti sprejetja
          odločitve po izteku ustreznega časovnega obdobja. V teh primerih ima pogodbenica
          dobaviteljica pravico zahtevati vračilo jedrskega materiala, za katerega velja ta
          sporazum.

     4.   Če bi država članica Skupnosti, ki nima jedrskega orožja. ali Avstralija povzročila
          detonacijo jedrske eksplozivne naprave, bi se uporabile zgoraj navedene določbe.

                                           Člen XV

                                  Posvetovanje in arbitraža

     1.   Na zahtevo katere koli pogodbenice se predstavniki pogodbenic po potrebi sestanejo,
          da se posvetujejo o zadevah, ki izhajajo iz uporabe tega sporazuma, z namenom
          spremljanja njegovega izvajanja, in da razpravljajo o dodatnih ureditvah sodelovanja,
          ki niso določene v tem sporazumu. Ta posvetovanja se lahko izvajajo tudi v obliki
          izmenjave korespondence. Pogodbenici se zlasti posvetujeta pred začetkom izvajanja
          novih projektov obogatitve ali predelave, povezanih z jedrskim materialom iz tega
          sporazuma.

     2.   Kakršen koli spor glede razlage ali uporabe tega sporazuma, ki se ne bi rešil s
          pogajanji ali ki ga pogodbenici ne bi rešili drugače, se na zahtevo katere koli
          pogodbenice predloži arbitražnemu razsodišču, sestavljenemu iz treh razsodnikov.
          Vsaka pogodbenica imenuje enega razsodnika in dva tako imenovana razsodnika
          izbereta tretjega, ki ni državljan nobene pogodbenice, ki bo predsednik. Če v
          tridesetih dneh po vložitvi zahteve za arbitražo katera izmed pogodbenic ne določi
          razsodnika, lahko druga pogodbenica v sporu zahteva od predsednika Meddržavnega
          sodišča, da imenuje razsodnika za pogodbenico, ki ga ni določila sama. Če v
          tridesetih dneh od določitve ali imenovanja razsodnikov za obe pogodbenici ni
          izvoljen tretji razsodnik, lahko katera koli pogodbenica zahteva od predsednika
          Meddržavnega sodišča, da imenuje tretjega razsodnika. Večina članov arbitražnega
          razsodišča bo zadoščala za sklepčnost in vsi sklepi se sprejmejo z večino glasov vseh
          članov arbitražnega razsodišča. Razsodni postopek določi razsodišče. Odločitve
          razsodišča so zavezujoče za obe pogodbenici in jih morata obe pogodbenici izvršiti.
          Finančna nadomestila razsodnikov se določijo na enaki podlagi kakor finančna
          nadomestila ad hoc sodnikov Meddržavnega sodišča.

     3.   Za namene reševanja sporov se uporablja angleška različica tega sporazuma.

SL                                            16                                                  SL
 ---pagebreak---                                               Člen XVI

                                          Dodatne določbe

     Določbe vsakega veljavnega dvostranskega sporazuma o jedrskem sodelovanju med
     Avstralijo in državami članicami Skupnosti dopolnjujejo ta sporazum in jih, kjer je to
     primerno, nadomestijo določbe tega sporazuma.

                                              Člen XVII

                                             Spremembe

     1.      Pogodbenici se lahko na zahtevo ene ali druge posvetujeta o morebitnih spremembah
             tega sporazuma, zlasti z namenom, da bi upoštevali mednarodno dogajanje na
             področju jedrskih nadzornih ukrepov.

     2.      Ta sporazum je mogoče spremeniti, če se pogodbenici tako dogovorita.

     3.      Vsaka sprememba začne veljati z dnem, ko pogodbenici z izmenjavo diplomatskih
             not podrobno opredelita začetek njene veljavnosti.

     4.      Priloga k temu sporazumu je sestavni del tega sporazuma in jo je mogoče spremeniti
             v skladu s tem členom.

                                             Člen XVIII

                                      Začetek in čas veljavnosti

     1.      Ta sporazum začne veljati na dan zadnjega pisnega obvestila, da sta pogodbenici
             zaključili notranje postopke, potrebne za začetek njegove veljavnosti.

     2.      Začetno obdobje veljavnosti tega sporazuma je trideset let. Po tem datumu se
             Sporazum samodejno podaljšuje vsakič za dobo desetih let, razen če ena
             pogodbenica vsaj šest mesecev pred potekom tega dodatnega obdobja obvesti drugo
             pogodbenico o svoji nameri o prekinitvi Sporazuma.

     3.      Ne glede na odložitev izvajanja, prenehanje ali potek veljavnosti tega sporazuma ali
             kakršnega koli sodelovanja po tem sporazumu iz kakršnega koli razloga, obveznosti
             iz členov III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XI, XII in XIII veljajo naprej, dokler kjer
             koli na ozemlju druge pogodbenice ali v njeni pristojnosti ali pod njenim nadzorom
             ostane kakršen koli jedrski material, nejedrski material ali oprema, za katere veljajo
             določbe navedenih členov ali dokler pogodbenici v skladu z določbami člena IV ne
             ugotovita, da ta jedrski material ni več uporaben ali da ga praktično ni več mogoče
             predelati v kakršno koli obliko, uporabno za jedrsko dejavnost, ki je pomembna s
             stališča nadzornih ukrepov.

     4.      Ta sporazum nadomešča:

             a)    Sporazum med Vlado Avstralije in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo o
                   prenosu jedrskega materiala iz Avstralije v Evropsko skupnost za atomsko
                   energijo, sklenjen 21. septembra 1981 v Bruslju;

SL                                                17                                                   SL
 ---pagebreak---                 b)   Izmenjavo not, ki sestavljajo dogovor, v zvezi z izmenjavo mednarodnih
                     obveznosti, o izvajanju Sporazuma med Vlado Avstralije in Evropsko
                     skupnostjo za atomsko energijo (EURATOM) o prenosu jedrskega materiala,
                     sklenjenega 21. septembra 1981, ki je bil sprejet 8. septembra 1993 v Bruslju;

                c)   Izmenjavo not, ki sestavljajo dogovor, v zvezi s prenosi plutonija, o izvajanju
                     Sporazuma med Vlado Avstralije in Evropsko skupnostjo za atomsko energijo
                     (EURATOM) o prenosu jedrskega materiala, sklenjenega 21. septembra 1981,
                     ki je bil sprejet 8. septembra 1993 v Bruslju; in

                d)   Izmenjavo not, ki sestavljajo izvedbeni dogovor med Vlado Avstralije in
                     Evropsko skupnostjo za atomsko energijo (EURATOM) v zvezi s prenosom
                     plutonija v skladu s Sporazumom med Vlado Avstralije in agencijo
                     EURATOM o prenosu jedrskega materiala iz Avstralije v EURATOM ter v
                     skladu s priloženim Spremnim pismom št. 2 z dne 21. septembra 1981, in
                     izvedbeni dogovor v zvezi s prenosom plutonija, ki je bil sprejet
                     8. septembra 1993.

     Sestavljeno v dveh izvodih v …………………. v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem,
     estonskem, finskem, francoskem, grškem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem,
     malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem,
     slovenskem, španskem in švedskem jeziku, pri čemer so vsa besedila enako verodostojna.

     V POTRDITEV TEGA so podpisani, ki so bili za to pravilno pooblaščeni, podpisali ta
     sporazum.

     Za Evropsko skupnost za atomsko energijo            Za Vlado Avstralije

     [podpis]                                            [podpis]

SL                                                 18                                                  SL
 ---pagebreak---                                               PRILOGA A

                                             PREDELAVA

     Ker člen VIII Sporazuma določa, da se jedrski material, ki je predmet tega sporazuma, lahko
     predela samo v skladu s pogoji, določenimi v tej prilogi

     Sta se pogodbenici tega sporazuma–

     ob spoznanju, da separacija, shranjevanje, prevoz in uporaba plutonija zahtevajo posebne
     ukrepe za zmanjšanje tveganja jedrskega širjenja;

     zavedajoč se vloge predelave pri učinkoviti porabi energije, ravnanju z materiali, vsebovanimi
     v izrabljenem gorivu, ali drugi miroljubni uporabi v neeksplozivne namene, vključno z
     raziskavami;

     v želji po predvidljivem in praktičnem izvajanju dogovorjenih pogojev, ki so navedeni v tej
     prilogi, upoštevaje odločitev, da bosta podpirali cilj neširjenja jedrskega orožja, in dolgoročne
     potrebe programov jedrskega gorivnega cikla pogodbenic;

     odločeni, da bosta še naprej podpirali razvoj mednarodnih nadzornih ukrepov in drugih
     ukrepov, pomembnih za predelavo in plutonij, vključno z ukrepi za spodbujanje odpora proti
     širjenju in učinkovito fizično zaščito –

     dogovorili o naslednjem:

                                                 Člen 1

     Jedrski material, ki je predmet tega sporazuma, se lahko predela ob upoštevanju naslednjih
     pogojev:

              a)    predelava poteka za namen uporabe energije ali ravnanja z materiali,
                    vsebovanimi v izrabljenem gorivu, v skladu s programom jedrskega gorivnega
                    cikla, ki so ga pristojni organi skupaj določili s posvetovanjem;

              b)    pogodbenica, ki je predvidela te dejavnosti, predloži opis vsakega
                    predlaganega programa jedrskega gorivnega cikla, vključno s podrobnostmi o
                    politiki, pravnim in regulativnim okvirom, ki velja za predelavo ter
                    shranjevanje, uporabo in prevoz plutonija;

              c)    predelani plutonij se shranjuje in uporablja v skladu s programom jedrskega
                    gorivnega cikla iz zgornjega odstavka (a); in

              d)    predelava in uporaba predelanega plutonija za druge miroljubne neeksplozivne
                    jedrske namene, vključno z raziskavami, se izvaja le pod pogoji, ki jih
                    pogodbenici skupaj določita v pisni obliki po posvetovanjih iz člena 2 te
                    priloge.

SL                                                  19                                                   SL
 ---pagebreak---                                               Člen 2

     V 40 dneh po prejemu zahteve ene ali druge pogodbenice se začnejo posvetovanja med
     pogodbenicama z namenom:

            a)   pregledati izvajanje določb te priloge;

            b)   obravnavati spremembe programa jedrskega gorivnega cikla iz člena 1 te
                 priloge;

            c)   obravnavati izboljšave mednarodnih nadzornih ukrepov in drugih metod
                 kontrole, vključno z vzpostavitvijo novih in splošno priznanih mednarodnih
                 mehanizmov, ki se nanašajo na predelavo in plutonij; ali

            d)   obravnavati predloge za predelavo, uporabo, shranjevanje in prevoz
                 predelanega plutonija v druge miroljubne neeksplozivne namene, vključno z
                 raziskavami.

SL                                               20                                           SL


title: Priporočilo Komisije z dne 27. maja 2005 o preverjanju pristnosti in ravnanju z eurokovanci, neprimernimi za obtok (notificirano pod dokumentarno številko K(2005) 1540)

text:
               15.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 184/60

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 27. maja 2005
   o preverjanju pristnosti in ravnanju z eurokovanci, neprimernimi za obtok
   (notificirano pod dokumentarno številko K(2005) 1540)
   (2005/504/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Uredba Sveta (ES) št. 1338/2001 z dne 28. junija 2001 o določitvi ukrepov, potrebnih za zaščito eura pred ponarejanjem (1), zahteva, da kreditne institucije in katere koli druge ustanove, ki opravljajo razvrščanje bankovcev in kovancev ter njihovo distribucijo v javnosti kot poklicno dejavnost, vključno z ustanovami, katerih dejavnost vključuje menjavo bankovcev in kovancev različnih valut, kot so menjalnice, morajo iz obtoka umakniti vse eurobankovce in eurokovance, ki so jih prejele in za katere vedo ali imajo za dovolj utemeljeno, da domnevajo, da so ponarejeni, in jih predajo pristojnim nacionalnim organom.

               (2)

               Nobene skupne metode ni, ki bi zagotavljala, da so bili ponarejeni kovanci odkriti in umaknjeni iz obtoka. Posledica tega je tveganje, da so ponarejeni kovanci in drugi predmeti, podobni eurokovancu, goljufivo ali pomotoma dani v obtok, še naprej uporabljeni, kar morebiti povzroča zmedo in škodi javnosti.

               (3)

               V procesu preverjanja pristnosti kovancev se pri avtomatičnem razvrščanju zavrne število predmetov, vključno s ponarejenimi kovanci in pristnimi eurokovanci, neprimernimi za obtok. Pristne neprimerne kovance družbe in posamezniki predložijo pristojnim organom.

               (4)

               O tem, kako ravnati in vračati take pristne neprimerne kovance, nacionalni organi nimajo nobenih skupnih pravil, posledica tega pa je različno ravnanje držav iz euroobmočja, kar povzroča izkrivljanje pri vračanju takih eurokovancev.

               (5)

               Za pomoč pri izvajanju člena 6 Uredbe (ES) št. 1338/2001 je zaželeno zagotoviti proces, s katerim se preverja pristnost eurokovancev v obtoku, in da se ponarejeni predmeti, podobni eurokovancu, in eurokovanci, neprimerni za obtok, umaknejo iz denarnega cikla.

               (6)

               Da bi ustvarili enake konkurenčne pogoje glede pristnih eurokovancev za obtok, je zaželeno, da se določijo smernice za ravnanje in povračilo ali nadomestitev takih kovancev –

         PRIPOROČA:
   DEL I
   OPREDELITVE POJMOV IN PRIPOROČANE PRAKSE
   Člen 1
   Opredelitve pojmov
   Za namen tega priporočila se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

               (a)

               „preverjanje pristnosti eurokovancev“ pomeni proces preverjanja pristnosti eurokovancev z avtomatičnim elektromehanskim ali ročnim razvrščanjem. V tem postopku so zavrnjeni ponaredki ter pristni eurokovanci, neprimerni za obtok, tuji kovanci, podobni euru, ter drugi kovinski predmeti, takšni, kot so medalje in znaki, ki so podobni eurokovancem;

               (b)

               „eurokovanci, neprimerni za obtok“ pomenijo pristne eurokovance v obtoku, ki so poškodovani oziroma katerih parametri in identifikacijske značilnosti so predvsem predrugačeni zaradi razmeroma dolgega obtoka ali po pomoti (velikost, teža, barva, korozija, poškodovani robovi), ter namerno predrugačene kovance, drugačne kot ponaredki. Zlasti z upoštevanjem tehničnih specifikacij so za namene tega dokumenta kovanci neprimerni, v kolikor je ena od velikosti različna od te, ki je določena za ustrezen eurokovanec, za najmanj 0,30 milimetra in/ali je teža različna za najmanj 5 %.

         Člen 2
   Priporočane prakse
   Države članice morajo izvajati oziroma nadzorovati preverjanje pristnosti eurokovancev, ki so v obtoku na njihovem ozemlju, v skladu z določbami dela II tega priporočila.
   Države članice morajo sprejeti skupna pravila za ravnanje, povračilo ali nadomestitev neprimernih eurokovancev v skladu z določbami dela III tega priporočila.
   DEL II
   PREVERJANJE PRISTNOSTI EUROKOVANCEV
   Člen 3
   Preverjanje pristnosti in zahteve glede testiranja
   Preveriti je treba pristnost najmanj naslednjih vrednosti eurokovancev: 2 euro, 1 euro, 50 centov.
   Preverjanje pristnosti je treba izvajati centralno in/ali v procesu ravnanja s kovanci. V ta namen morajo biti države članice v stiku s kreditnimi institucijami in drugimi zadevnimi poklicnimi blagajniki, ob upoštevanju izvajanja postopkov preverjanja pristnosti, ki jih zahtevajo členi 4 do 6 tega priporočila.
   Količina eurokovancev, katerih pristnost mora vsako leto preveriti vsaka država članica, mora znašati najmanj 10 % celotnega neto obsega ustreznih vrednosti, ki jih je izdala ta država članica do konca prejšnjega leta. Da bi zagotovile preverjanje pristnosti ustrezne količine eurokovancev v skladu s členi 4 do 6, morajo države članice izvajati nadzor nad ustreznim številom kreditnih institucij in drugimi poklicnimi blagajniki.
   Člen 4
   Testi za nadzorovanje naprav za razvrščanje
   Nadzor delovanja naprav za razvrščanje je treba izvajati s pomočjo testa odkrivanja in še pred tem, če je primerno, s preverjanjem razvrščanja, kot sledi:

               1.

               Namen testa razvrščanja je preverjanje, ali je naprava sposobna pravilnega razvrščanja vseh vrednosti eurokovancev. To je primerno, v kolikor ne obstajajo nacionalna pravila, ki urejajo sposobnost razvrščanja.
               Test razvrščanja zahteva najmanj sto pristnih eurokovancev vsake vrednosti, ki jo je treba testirati. Ti kovanci vseh vrednosti so pomešani med seboj in se jih trikrat spusti skozi napravo.
               Razmerje sprejema mora biti najmanj 98 % v vsakem od poskusov. V primerih, kjer so pristni eurokovanci, uporabljeni za razvrščanje in teste odkrivanja, na meji dovoljenega odstopanja, opredeljenega za euro, se lahko upošteva nižje razmerje sprejema.
               Vse pristne kovance, ki jih je naprava zavrnila, je treba ponovno testirati. Po treh zaporednih poskusih bi naprava morala sprejeti vse pristne kovance.

               2.

               Namen testa odkrivanja je preverjanje, ali je naprava sposobna zavrniti predmete, podobne eurokovancu, ki niso v skladu s specifikacijami eurokovancev, zlasti ponarejene kovance.
               Test odkrivanja zahteva vzorce ponarejenih kovancev vseh zadevnih vrednosti, z določitvijo tudi zaščitnih materialov, ki se uporabljajo za izdelavo predmetov, podobnih kovancu, in kovancev, ki niso euro. V ta namen je treba uporabiti nekatere reprezentativne družine, ki prihajajo iz zalog in se deponirajo pri Nacionalnem analitskem centru za kovance (CNAC) ali Evropskem tehničnem in znanstvenem centru (ETSC). Evropski tehnični in znanstveni center v sodelovanju z Nacionalnim analitskim centrom za kovance te družine določa in posodablja.
               Ti ponaredki so pomešani z ustreznim številom pristnih kovancev, določenih v sodelovanju z Evropskim tehničnim in znanstvenim centrom, in se jih trikrat spusti skozi napravo. Ob vsakem od poskusov bi naprava morala zavrniti vse ponaredke.

               3.

               Ob upoštevanju nacionalnih pravil je treba teste, predvidene v tem členu, izvajati najmanj enkrat na leto za vsako od naprav za razvrščanje na lokacijah, kjer se preverja pristnost, pri ustanovah, izbranih v skladu s členom 3.

         Člen 5
   Možnosti za dodatno testiranje naprav za razvrščanje pri CNAC ali ETSC
   Zato da bi lahko proizvajalci naprav za razvrščanje pridobili potrebne navedbe za začetno prilagoditev opreme, se testi lahko izvajajo pri določenem Nacionalnem analitskem centru za kovance, Evropskem tehničnem in znanstvenem centru ali, po dvostranskem sporazumu, v prostorih proizvajalca. Te teste je treba izpeljati na osnovi podrobnih pravil in pogojev zaupnosti, določenih skupaj z Evropskim tehničnim in znanstvenim centrom.
   Ko CNAC ali ETSC testiranje zaključita, se za zadevni subjekt izda zbirno poročilo in se ga kopira za ETSC. Poročilo se hrani najmanj tri leta in se lahko uporablja za namene primerjave.
   Poročilo mora vključevati vsaj identifikacijo testirane naprave, rezultate testa in skupno oceno, natančne vsebine serij vzorcev, ki so bile uporabljene za teste, merila sprejemljivosti, datum in podpis pooblaščene osebe.
   CNAC in ETSC vodita seznam zmogljivosti naprav za razvrščanje, ki so bile testirane v njihovih prostorih. Zbirni seznam naprav za razvrščanje, ki so uspešno prestale teste, določene v drugem odstavku tega člena, si je mogoče okvirno ogledati pri CNAC ali ETSC.
   Člen 6
   Spremljanje in poročanje
   Države članice morajo spremljati sposobnost ustanov, ki so bile izbrane v skladu s členom 3 za preverjanje pristnosti eurokovancev, na podlagi najmanj naslednjih elementov:

               —

               obstoj v centru za razvrščanje zapisanih pravil in organizacije za odkrivanje ponaredkov, neprimernih eurokovancev in predmetov, podobnih eurokovancem,

               —

               imenovanje usposobljenih oseb za izvrševanje pravil,

               —

               primernost tehničnih virov in obstoj začetnega poročila proizvajalca, v katerem je navedena raven zmogljivosti naprav za razvrščanje,

               —

               obstoj zapisanega načrta vzdrževanja, katerega namen je obdržati naprave za razvrščanje na njihovi začetni ravni zmogljivosti,

               —

               obstoj najmanj zapisanih postopkov, ki določajo različne poteke razvrščanja eurokovancev in izročitev ponaredkov ter sumljivih kovancev pristojnim nacionalnim organom v najkrajšem času,

               —

               obseg kovancev, pri katerih je bila preverjena pristnost.

         Pri preverjanju, določenem v členu 3, se lahko krajši pregled, povezan z nacionalnimi pravili, izvaja in se o njem poroča na podlagi zgornjih elementov.
   Vsaka država članica mora letno poročati ETSC o preverjanju pristnosti, vključno z nadzori in pregledi, kot tudi o obsegu eurokovancev, pri katerih je bila preverjena pristnost, in razmerju vsake kategorije zavrnjenih predmetov glede na število vseh razvrščenih vrednosti v obtoku.
   DEL III
   RAVNANJE Z EUROKOVANCI, NEPRIMERNIMI ZA OBTOK
   Člen 7
   Povračilo ali nadomestitev neprimernih eurokovancev
   Vsaka država članica mora zagotoviti povračilo ali, če je primerno, nadomestitev eurokovancev, neprimernih za obtok, za katere je treba določiti vrednosti ne glede na nacionalni motiv, za družbe in posameznike, ustanovljene v tej državi članici ali zunaj euroobmočja. Država članica mora za povračilo neprimernih kovancev zagotoviti podobne pogoje z namenom, da dovoli predložitve ne glede na državo, kjer so bili umaknjeni iz obtoka, na podlagi ocene, določene v členu 12.
   Države članice se lahko odločijo zavrniti povračilo namerno predrugačenih pristnih eurokovancev, v kolikor je to v sporu z nacionalno prakso ali tradicijo (nespoštovanje kraljeve podobe, nespoštovanje organa izdaje itd.).
   Člen 8
   Stroški ravnanja
   Za povračilo in nadomestilo neprimernih kovancev je načeloma treba prevzeti stroške ravnanja. Strošek je treba poenotiti v celotnem euroobmočju, znašal naj bi do 5 % nominalne vrednosti predložitve.
   Iz stroška, omenjenega v prvem odstavku, se lahko za enega prinašatelja vsako leto izvzame količina do enega kilograma neprimernih kovancev na vrednost.
   Dodaten strošek 15 % nominalne vrednosti vsake vrečke/diskete se lahko zaračuna v primeru, ko vrečka/disketa vsebuje ponaredke ali kaže na nepravilnosti, takšne, kot so nepravilno razvrščeni kovanci, kovanci, ki niso euro, ali eurokovanci z neprepoznavno vrednostjo ali drugimi neskladnostmi, ko te nepravilnosti zahtevajo bolj podroben pregled v skladu s členom 10.
   Države članice lahko zagotovijo splošno oprostitev stroškov ravnanja v primerih, kjer prinašatelji tesno in redno sodelujejo z organi pri umiku neprimernih kovancev iz obtoka.
   Prevoz in z njim povezane stroške morajo kriti prinašatelji.
   Ponarejeni kovanci, ki so bili posredovani organom, niso predmet stroškov ravnanja ali drugih stroškov.
   Člen 9
   Pakiranje neprimernih eurokovancev
   Prinašatelj mora kovance razvrstiti po vrednosti v standardiziranih vrečkah ali disketah v skladu s standardi, ki veljajo v posamezni državi članici, na katero je zahteva naslovljena. Neizpolnjevanje teh standardov lahko privede do zavrnitve predložitve.
   V kolikor ne obstajajo nacionalni standardi pakiranja, morajo vrečke ali diskete vsebovati:

               —

               500 kovancev za vrednosti 2 EUR ali 1 EUR,

               —

               1 000 kovancev za vrednosti 0,50 EUR, 0,20 EUR ali 0,10 EUR,

               —

               2 000 kovancev za vrednosti 0,05 EUR, 0,02 EUR ali 0,01 EUR.

         Vsaka vrečka/disketa mora biti opremljena z natančno navedbo prinašatelja, svoje vrednosti in vrednosti kovancev v njej, teže, datuma pakiranja ter številke vrečke/diskete. Prinašatelj mora zagotoviti seznam embalaže s pregledom predloženih vrečk/disket.
   V primeru, da je skupna količina neprimernih kovancev manjša od zgornjih standardov, je treba neprimerne kovance razvrstiti po vrednosti in jih predložiti v nestandardni embalaži.
   Člen 10
   Pregledi držav članic
   1.   Države članice morajo pri predloženih neprimernih kovancih pregledati:

               —

               količino, označeno za vsako vrečko/disketo,

               —

               pristnost, z namenom zagotavljanja, da ni nobenih ponaredkov,

               —

               vizualni izgled, za določitev, da so v skladu z določbami člena 7.

         2.   Preglede za količino predloženih kovancev je treba izvesti s tehtanjem vsake vrečke/diskete. Mejo dovoljenega odstopanja med –2 % in +1 % je treba uporabiti za nominalno težo standardne embalaže iz drugega odstavka člena 9. Kadar so nacionalne konvencije embalaže drugačne od zgornjih standardov, je treba izvesti ustrezen nadzor. Poleg tega je treba vsako vrečko/disketo preveriti za primer vidnih nepravilnosti.
   V kolikor je teža vrečke/diskete zunaj meje dovoljenega odstopanja, bo potreben pregled celotne količine zadevne vrečke/diskete.
   3.   Preverjanje pristnosti in pregled vizualnega izgleda se lahko izvaja z vzorčenjem. Za vrednosti 2 EUR, 1 EUR, 0,50 EUR, 0,20 EUR in 0,10 EUR je treba preveriti vsaj reprezentativen vzorec 10 % predloženih količin kovancev.
   4.   Preverjanje pristnosti je treba izvajati na vzorcih, navedenih v odstavku 3, s pomočjo naslednjih postopkov:

               (i)

               v primeru mehanskega/avtomatičnega razvrščanja morajo biti naprave prilagojene postopkom, določenim za del II tega priporočila;

               (ii)

               v drugih primerih se uporabijo merila CNAC.

         V kolikor je en ponaredek odkrit, je potrebno preveriti pristnost celotne količine v vrečki/disketi.
   5.   Preglede za vizualni izgled je treba izvajati na vzorcih, navedenih v odstavku 3 z namenom določitve, ali vrečka/disketa kaže na nepravilnosti, takšne, kot so nepravilno razvrščeni kovanci, kovanci, ki niso euro, ali eurokovanci z neprepoznavno vrednostjo. V primeru, da pride do takih nepravilnosti pri deležu, ki je večji od 1 %, je treba ustrezno vrečko/disketo pregledati in določiti delež nevračljivih kovancev s pomočjo ene od naslednjih metod:

               (i)

               celotna količina kovancev v vsaki zadevni vrečki/disketi se preveri ročno na način, ki ga določijo pristojni nacionalni organi;

               (ii)

               10 % vzorca iz vrečke/diskete, dodanega k temu, ki je določen v odstavku 3, se preverja za vizualni izgled. Skupen delež nevračljivih kovancev, preštetih v dveh vzorcih, se potem razširi na celotno vsebino vrečke/diskete.

         Člen 11
   Tok informacij in komunikacija
   Države članice morajo Komisiji in Ekonomsko-finančnemu odboru (EFC) letno poročati o neprimernih eurokovancih, ki so bili povrnjeni ali nadomeščeni. Informacija mora vključevati količino takih kovancev in njihovo vrednost. Poleg tega bo Komisija pripravila redna poročila za EFC.
   Države članice morajo zagotoviti, da so informacije, ki zadevajo storitve, določene za povračilo ali nadomestitev, in posebna podrobna navodila, takšna, kot so standardi pakiranja in stroški, na voljo na primernih spletnih straneh in s primernimi objavami.
   DEL IV
   KONČNE DOLOČBE
   Člen 12
   Ocena
   Tri leta po objavi tega priporočila bodo sedanja pravila ocenjena glede na pridobljene izkušnje, med drugim v zvezi s harmonizacijo pogojev za povračilo ali nadomestitev neprimernih kovancev, določenih v členu 7, ustreznostjo razveljavitve oprostitve plačila stroškov ravnanja, določenih v členu 8, možnostjo, da se zagotovi kompenzacijski mehanizem med državami članicami za povračilo neprimernih kovancev in morebitno potrebo po ureditvi zakonodaje.
   Člen 13
   Naslovniki
   To priporočilo je naslovljeno na sodelujoče države članice, kot je določeno v členu 1 Uredbe Sveta (ES) št. 974/98 (2).

      V Bruslju, 27. maja 2005

            Za Komisijo

         Siim KALLAS

            Podpredsednik Komisije

      (1)  UL L 181, 4.7.2001, str. 6.

      (2)  UL L 139, 11.5.1998, str. 1.


				|

		52014PC0206

			Priporočilo SKLEP SVETA o pooblastitvi Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za obnovitev Protokola k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju z Mozambikom /* COM/2014/0206 final - 2014/ () */

			   	OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
1.           OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
Evropska unija in Republika Mozambik sta
podpisali protokol k sporazumu o ribolovu, ki se uporablja od 1. februarja
2012. Protokol, ki zagotavlja ribolovne možnosti za plovila EU in določa
finančno nadomestilo, bo prenehal veljati 31. januarja 2015.
Komisija predlaga pogajanja o sklenitvi novega
protokola, ki upošteva dejanske možnosti in potrebe flote držav članic ter
je v skladu s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije
o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.
Svet se poziva, naj sprejme pogajalske
smernice, ki so priložene temu priporočilu.
2.           PRIPOROČILO
Glede na zgoraj navedeno Komisija
priporoča, da:
– Svet pooblasti Komisijo, da začne in
izvede pogajanja za obnovitev Protokola v okviru Sporazuma o partnerstvu v
ribiškem sektorju z Republiko Mozambik;
– se Komisija imenuje za pogajalca Unije o tem
vprašanju;
– Komisija izvaja ta pogajanja ob posvetovanju
s posebnim odborom v skladu z določbami iz Pogodbe o delovanju Evropske unije;
– Svet odobri pogajalske smernice, ki so
priložene temu priporočilu.

Priporočilo
SKLEP SVETA
o pooblastitvi Komisije, da v imenu Evropske
unije začne pogajanja za obnovitev Protokola k Sporazumu o partnerstvu v
ribiškem sektorju z Mozambikom
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti odstavkov 3 in 4 člena 218 Pogodbe,
ob upoštevanju priporočila Komisije,
ker bi bilo treba začeti pogajanja z
namenom sklenitve novega protokola k Sporazumu o partnerstvu v ribiškem
sektorju z Republiko Mozambik –
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Komisija je pooblaščena, da se v imenu
Evropske unije pogaja z namenom obnovitve Protokola k Sporazumu o partnerstvu v
ribiškem sektorju z Republiko Mozambik.
Člen 2
Ta pogajanja potekajo v posvetovanju z Delovno
skupino Sveta za zunanjo ribiško politiko in v skladu s pogajalskimi
smernicami, določenimi v Prilogi.
Člen 3
Ta sklep je naslovljen na Komisijo.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
PRILOGE
Priporočilo
SKLEP SVETA
o pooblastitvi Komisije, da v imenu
Evropske unije začne pogajanja za obnovitev Protokola k Sporazumu o
partnerstvu v ribiškem sektorju z Mozambikom
Pogajalske smernice
–
Cilj pogajanj je obnovitev Protokola k Sporazumu o
partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropsko unijo in Republiko Mozambik v
skladu s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije z dne
13. julija 2011 o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.
–
Da bi s tem novim protokolom zagotovili spodbujanje
trajnostnega in odgovornega ribištva, bodo pogajalski cilji Komisije temeljili
na:
·
zagotavljanju dostopa do izključne ekonomske
cone Republike Mozambik in potrebnih dovoljenj za plovila flote Evropske unije,
da lahko opravljajo ribolov znotraj navedene izključne ekonomske cone;
·
ustreznem upoštevanju najboljših razpoložljivih
znanstvenih mnenj in ustreznih načrtov upravljanja, ki jih sprejmejo
regionalne organizacije za upravljanje ribištva, da se zagotovi in okrepi
okoljska trajnost ribolovnih dejavnosti, usmerjenih izključno v
razpoložljive vire, pri čemer se upošteva ribolovna zmogljivost lokalne
flote, hkrati pa se posebna pozornost nameni izrazito selivski naravi zadevnih
staležev;
·
iskanju primernega deleža ribolovnih virov, ki v
celoti ustreza interesom flote EU, kadar se za te vire zanimajo tudi druge tuje
flote;
·
zagotavljanju, da dostop do ribolova temelji na
podobnih merilih, kot se uporabljajo za trenutni protokol, ob upoštevanju
sprememb v preteklih letih in glede na najnovejše razpoložljive znanstvene
ocene;
·
nadaljevanju dialoga za okrepitev sektorske
politike z namenom spodbujanja izvajanja odgovorne ribiške politike v povezavi
z razvojnimi cilji države, zlasti v zvezi z upravljanjem, nadzorom in
spremljanjem ribolovnih dejavnosti ter nadaljnjim ukrepanjem, pa tudi
znanstvenimi mnenji;
·
vključitvi klavzule o posledicah kršitev
človekovih pravic in demokratičnih načel;
·
upoštevanju v čim večjem obsegu interesov
najbolj oddaljenih regij EU, ki so gospodarsko in družbeno povezane z
ribolovnimi dejavnostmi v Mozambiku.
–
Da bi se izognili prekinitvi ribolovnih dejavnosti,
bi moral novi protokol vsebovati klavzulo o začasni uporabi od dneva po
datumu, ko preneha veljati sedanji protokol.
–
V protokolu bi bilo treba določiti zlasti:
·
ribolovne možnosti za posamezno kategorijo, ki se
dodelijo plovilom Evropske unije,
·
finančno nadomestilo in pogoje za njegovo
izplačilo ter
·
mehanizme za izvajanje sektorske podpore.


title: Priporočilo Priporočilo Sveta za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Cipru

text:
     SL

SL        SL
 ---pagebreak---           EVROPSKA KOMISIJA

                                            Bruselj, 15.6.2010
                                            SEC(2010) 741 konč.

                              Priporočilo

                       PRIPOROČILO SVETA

     za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Cipru

SL                                                                  SL
 ---pagebreak---                                               Priporočilo

                                          PRIPOROČILO SVETA

                  za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja na Cipru

     SVET EVROPSKE UNIJE JE –

     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 126(7) Pogodbe,

     ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

     ob upoštevanju naslednjega:

     (1)    V skladu s členom 126 Pogodbe se države članice izogibajo čezmernemu
            javnofinančnemu primanjkljaju.

     (2)    Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za
            izboljšanje pogojev za stabilnost cen in močno trajnostno rast, ki prispeva k
            ustvarjanju delovnih mest.

     (3)    Leta 2005 je bil Pakt za stabilnost in rast prenovljen, da bi se okrepili njegova
            učinkovitost in gospodarski temelji ter ohranila dolgoročna vzdržnost javnih financ.
            Cilj prenove pakta je bil zagotoviti, da se v vseh fazah postopka v zvezi s čezmernim
            primanjkljajem v celoti upošteva predvsem gospodarsko in proračunsko ozadje. Na ta
            način Pakt za stabilnost in rast zagotavlja okvir, ki podpira vladne politike za hitro
            ponovno vzpostavitev trdnih proračunskih stanj, pri tem pa upošteva gospodarske
            razmere.

     (4)    Svet je [13. julija 2010] v skladu s členom 126(6) Pogodbe odločil, da na Cipru
            obstaja čezmerni primanjkljaj.

     (5)    V skladu s členom 126(7) Pogodbe in členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 o
            pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem1 (ki je
            del Pakta za stabilnost in rast) mora Svet poleg tega na državo članico nasloviti
            priporočila z namenom, da se stanje čezmernega primanjkljaja v danem roku odpravi.
            V priporočilu morata biti za zadevno državo članico določena rok največ šestih
            mesecev za sprejetje učinkovitih ukrepov za odpravo čezmernega primanjkljaja in rok
            za odpravo čezmernega primanjkljaja, ki mora biti dosežena v letu, ki sledi letu
            ugotovitve obstoja čezmernega primanjkljaja, razen v posebnih okoliščinah. Pri
            ugotavljanju, ali obstajajo posebne okoliščine, je treba upoštevati „pomembne
            dejavnike“, kot so pojasnjeni v členu 2(3) Uredbe (ES) št. 1467/97. Poleg tega mora
            Svet v priporočilu za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja zahtevati, da se doseže

     1
            UL L 209, 2.8.1997, str. 6.

SL                                                 2                                                  SL
 ---pagebreak---            minimalno letno izboljšanje strukturnega salda, tj. ciklično prilagojeni saldo brez
           enkratnih in drugih začasnih ukrepov, v višini vsaj 0,5 % BDP.

     (6)   Šteje se, da na Cipru obstajajo posebne okoliščine, ki so pomembne za večjo prožnost
           pri izvajanju postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, uvedenim z reformo Pakta
           za stabilnost in rast leta 2005. V letu 2009 se je prvič v 35 letih gospodarska dejavnost
           zmanjšala. Recesija je odražala bistven upad domačega povpraševanja in negativno
           zunanje okolje. Zlasti je velika zadolženost gospodinjstev skupaj z ostrejšimi
           kreditnimi pogoji, slabšimi napovedmi na trgu dela in poslabšanjem zaupanja
           povzročila zmanjšanje zasebne potrošnje. Hkrati je bilo opaziti, da so se naložbe
           zaradi manjšega tujega povpraševanja po nepremičninah, nizke izkoriščenosti
           zmogljivosti in prestrukturiranja bilanc stanja gospodarskih družb zelo zmanjšale.
           Poleg tega se je izvoz blaga in storitev, zlasti turizma, močno zmanjšal, kar je
           posledica finančne krize in svetovnega upada gospodarske rasti ter predvsem precej
           manjše možnosti za rast pri glavnih trgovinskih partnerjih (Združeno kraljestvo,
           države euroobmočja, Rusija). Primanjkljaj v letu 2009 je posledica upada gospodarske
           rasti in ukrepov spodbujanja, ki so jih ciprski organi sprejeli v skladu z evropskim
           načrtom za oživitev gospodarstva. Zaradi obstoja posebnih okoliščin lahko Svet dovoli
           zmanjšanje čezmernega primanjkljaja v srednjeročnem obdobju.

     (7)   V letih pred krizo in v času dobrih gospodarskih razmer, ki so jih podpirali močna rast
           vrednosti sredstev in naraščajoči davčni prihodki, je Ciper lahko ustvaril proračunske
           presežke in leta 2008 zmanjšal delež bruto javnega dolga na 48,4 % BDP (s 70,2 %
           leta 2004). V letu 2009 pa je gospodarska kriza močno vplivala na javne finance.
           Posledično se je proračunski saldo spremenil iz presežka 0,9 % BDP v letu 2008 v
           primanjkljaj v višini 6,1 % BDP v letu 2009. To je bila tudi posledica številnih
           diskrecijskih ukrepov, ki so odgovor na upad gospodarske rasti (v skladu z evropskim
           načrtom za oživitev gospodarstva), in precej močnih učinkov sestave na račun modela
           rasti BDP, ki v precej manjši meri temelji na davkih. Na podlagi obvestila o postopku
           v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki ga je marca 2010 predstavilo ministrstvo za
           finance, naj bi se primanjkljaj v letu 2010 dodatno povečal na 6,2 % BDP. Glede na
           proračunske napovedi v napovedih služb Komisije iz pomladi 2010 pa naj bi
           proračunski primanjkljaj v letu 2010 dosegel približno 7 % BDP. Možni izredni
           proračunski ukrepi, o katerih se še razpravlja, informacij o načinu in času njihovega
           izvajanja pa še ni oziroma so nejasne, niso bili vključeni.

     (8)   Ob upoštevanju posebnih okoliščin in okvira evropskega načrta za oživitev
           gospodarstva se priporoča povprečen letni fiskalni napor. Fiskalni napor bi moral
           upoštevati ustrezne dejavnike za dosego ciljev fiskalne politike, za začetek raven
           splošnega javnofinančnega primanjkljaja in bruto dolga ter druge kazalce, kot so
           bilanca tekočega računa, raven pogojnih obveznosti finančnega sektorja, plačila
           obresti, premije za tveganja in srednjeročno pričakovana sprememba v odhodkih,
           povezanih s staranjem prebivalstva. Pri izračunu povprečnega letnega fiskalnega
           napora se za izhodišče vzame primanjkljaj za leto 2011 iz napovedi služb Komisije iz
           pomladi 2010. Skupni fiskalni napor, potreben za to, da se do roka doseže nominalni
           ciljni primanjkljaj v višini 3 %, se nato izračuna tako, da se predpostavi postopna
           odprava proizvodne vrzeli do leta 2015.

     (9)   Zaradi tega je primerno razmisliti o odpravi čezmernega primanjkljaja v
           srednjeročnem obdobju z rokom za odpravo leta 2012. Zlasti glede na velika zunanja
           in notranja neravnovesja bi morali ciprski organi za verodostojen in trajnosten

SL                                                 3                                                   SL
 ---pagebreak---             postopek prilagoditve v letu 2010 okrepiti fiskalno strategijo z ukrepi za nadzor
            tekočih odhodkov, da bi se v letu 2010 primanjkljaj zmanjšal pod 6 % BDP, in sprejeti
            takojšnje ukrepe za določitev strategije konsolidacije, ki bo temeljila na odhodkih. V
            ta namen bi morali ciprski organi zagotoviti povprečen letni fiskalni napor v višini
            1,75 % BDP v obdobju 2010–2012; določiti ukrepe, potrebne za odpravo presežnega
            primanjkljaja do leta 2012, če to omogočajo ciklični pogoji, in za hitrejše
            zmanjševanje primanjkljaja, če se gospodarske ali proračunske razmere izkažejo za
            boljše od sedanjih pričakovanj. Ciper se je v svojem programu za stabilnost, ki ga je
            1. aprila 2010 predložil Komisiji in Svetu, zavezal, da bo zmanjšal svoj primanjkljaj
            na 4,5 % BDP v letu 2011 in na 3,4 % BDP v letu 2012. Zato velja dodatni napor, ki
            se v tem priporočilu zahteva od Cipra glede na začetni načrt ciprskih organov, za
            izvedljivega in potrebnega. Konsolidacija proračuna bi morala tudi prispevati k
            zniževanju deleža bruto javnega dolga, tako da se v primernem času približa referenčni
            vrednosti, s ponovno vzpostavitvijo ustrezne ravni primarnega presežka.

     (10)   V zadnjih letih se je proračunski okvir Cipra izboljšal s sprejetjem računovodskega
            sistema za finančno upravljanje (FIMAS). Poleg tega je Ciper od leta 2006 postopoma
            sprejemal triletni srednjeročni proračunski okvir, z letom 2007 pa je uvedel pripravo
            proračuna na podlagi programov in rezultatov (PPB). Kljub temu pa se novi okvir še
            vedno postopoma uvaja in predvideva se, da se bo polno izvajal šele leta 2012. Njegov
            učinek bi bil torej lahko zaznaven šele v srednjeročnem obdobju. Pravočasna izvedba
            novega okvira bi bila ključnega pomena za uspešno in trajno konsolidacijo javnih
            financ. Obstoječa praksa sprejemanja dodatnih proračunov v teku leta je povzročila
            povečanje tekočih odhodkov, ki presega načrtovano prerazporeditev sredstev. Ko se
            bo novi proračunski okvir v celoti izvajal, se pričakuje, da se ta praksa ne bo več
            uporabljala ter bo nastal učinkovitejši in uspešnejši proračunski postopek, s pomočjo
            katerega bo ministrstvo lahko omejevalo odhodke v skladu z določenimi zgornjimi
            mejami. Hkrati bi novi proračunski postopek zagotovil trdno podlago za
            prerazporeditev odhodkov v korist dejavnostim za povečanje rasti.

     (11)   Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva je precej nad povprečjem EU,
            predvsem zaradi razmeroma velikega povečanja odhodkov za pokojnine kot deleža
            BDP v prihodnjih desetletjih, ki je deloma posledica dejstva, da je pokojninski sistem
            še vedno v fazi razvoja. Reforma pokojninskega sistema, uvedena aprila 2009, bi
            nekoliko zmanjšala povečanje odhodkov za pokojnine, veliko bolj pa povečala stopnje
            prispevkov za socialno varnost. Z reformo bi se moralo izboljšati dolgoročno
            ravnovesje pokojninskega sistema in zmanjšati tveganja za vzdržnost, ne bi pa smela
            vplivati na celovito oceno. Proračunsko stanje leta 2009 kaže proračunski učinek
            staranja prebivalstva na vrzel v vzdržnosti. Izboljševanje primarnega salda v
            srednjeročnem obdobju in izvajanje nadaljnjih ukrepov, namenjenih omejitvi
            precejšnjega povečanja odhodkov v zvezi s staranjem prebivalstva, zlasti odhodkov za
            pokojnine in zdravstveno varstvo, bi prispevala k zmanjšanju tveganj za vzdržnost
            javnih financ, ki so bila v poročilu Komisije o vzdržnosti iz leta 20092 ocenjena kot
            visoka.

     2
            Svet v svojih sklepih z dne 10. novembra 2009 o vzdržnosti javnih financ „poziva države članice, naj se
            v prihodnjih programih za stabilnost in konvergenco posvetijo predvsem strategijam za doseganje
            vzdržnosti“ in poleg tega „poziva Komisijo, naj skupaj z Odborom za ekonomsko politiko in
            Ekonomsko-finančnim odborom še pred objavo naslednjega poročila o vzdržnosti dodatno razvije

SL                                                        4                                                           SL
 ---pagebreak---      (12)   Po podatkih, ki so jih ciprski organi sporočili aprila 2010, je bruto javni dolg v letu
            2009 znašal 56,2 % BDP. To povečanje je bilo predvsem posledica znatnega
            poslabšanja primarnega salda in učinka „snežene kepe“, ki prispeva k povečevanju
            dolga, zaradi padajočega nominalnega BDP. Tudi usklajevanje stanj in tokov je
            negativno prispevalo k ekvivalentu deleža dolga do približno 1 odstotne točke BDP
            zaradi akumulacije javnofinančnih sredstev konec leta, da bi se izpolnile obveznosti v
            zvezi z zapadlostjo dolga, ki so se pojavile zgodaj januarja 2010, kot tudi razlike med
            gotovino in kratkoročnimi obveznostmi. Za leto 2010 je Ciper sporočil načrtovani
            primanjkljaj v višini 62 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo 60 % BDP iz
            Pogodbe (v programu za stabilnost iz aprila 2010 se načrtuje nekoliko nižja številka
            (61 %) in predvideva nadaljnje povečanje na 63,2 % BDP v letu 2011). Glede na
            tveganja za makroekonomski scenarij in proračunske cilje bi bilo gibanje deleža dolga
            lahko manj ugodno od načrtovanega. Glede na napovedi služb Komisije iz pomladi
            2010 naj bi se dolg v letu 2010 nadalje povečal na 62,3 % BDP, v letu 2011 pa na
            67,6 % zaradi zmanjšanega primarnega salda.

     (13)   Za strožji nadzor v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem bo treba
            redno in pravočasno spremljati napredek pri izvajanju strategije finančne
            konsolidacije. V tem okviru bi bilo v prihodnje posodobitve programa Cipra za
            stabilnost primerno vključiti posebno poglavje o tem vprašanju.

     (14)   Svet meni, da bi morali ukrepi za proračunsko konsolidacijo na splošno zagotoviti
            trajno izboljšanje javnofinančnega salda, hkrati pa bi morali biti usmerjeni k
            povečevanju kakovosti javnih financ in krepitvi možnosti za gospodarsko rast –

     SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

     (1)     Ob upoštevanju, da je proračunsko stanje Cipra v letu 2009 posledica ukrepov v
             višini 1,5 % BDP, ki so ustrezen odziv na upad gospodarske rasti in na splošno
             skladni z načeli evropskega načrta za oživitev gospodarstva, kot tudi prostega
             delovanja avtomatskih stabilizatorjev, bi morali ciprski organi čim hitreje in
             najpozneje do leta 2012 odpraviti sedanji čezmerni primanjkljaj.

     (2)     Ciprski organi bi morali javnofinančni primanjkljaj z ukrepi v srednjeročnem
             obdobju znižati pod 3 % BDP na verodostojen in trajen način. Zato bi morali ciprski
             organi zlasti:
            (a)     sprejeti ukrepe, potrebne za zmanjšanje primanjkljaja pod 6 % BDP v letu
                    2010 in določitev strategije konsolidacije, ki bo temeljila na odhodkih, da bi se
                    do leta 2012 primanjkljaj zmanjšal pod referenčno vrednost;

            (b)     v zvezi s tem zagotoviti povprečen letni fiskalni napor v višini vsaj 1,75 %
                    BDP v obdobju 2010–2012, ki bi moral prispevati tudi k zniževanju deleža
                    bruto javnega dolga, tako da se v primernem času približa referenčni vrednosti,
                    s ponovno vzpostavitvijo ustrezne ravni primarnega presežka;

            (c)     določiti in strogo izvajati ukrepe, potrebne za odpravo presežnega
                    primanjkljaja do leta 2012, če to omogočajo ciklični pogoji, in za hitrejše

            metodologijo za ocenjevanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ“. Naslednje poročilo je predvideno
            leta 2012.

SL                                                      5                                                        SL
 ---pagebreak---                    zmanjševanje primanjkljaja, če se gospodarske ali proračunske razmere
                   izkažejo za boljše od sedanjih pričakovanj.

     (3)     Da bi se omejila tveganja za prilagajanja, bi moral Ciper povečati zavezujočo naravo
             srednjeročnega proračunskega okvira in povečati nadzor nad izvajanjem proračuna
             čez vse leto.

     (4)     Izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ z izvajanjem ukrepov reforme za
             nadzor nad odhodki za pokojninsko in zdravstveno varstvo, da bi se omejilo
             napovedano povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva.

     (5)     Ciprski organi bi morali tudi izkoristiti vsako priložnost, ki presega fiskalni napor,
             vključno zaradi boljših gospodarskih razmer, da pospešijo zmanjševanje deleža bruto
             dolga proti referenčni vrednosti.

     (6)     Svet je določil rok [13. januar 2011], do katerega mora ciprska vlada sprejeti
             učinkovite ukrepe za opredelitev potrebnih ukrepov za zmanjšanje čezmernega
             primanjkljaja. Pri oceni učinkovitih ukrepov se upošteva gospodarski razvoj v
             primerjavi z gospodarskimi obeti v napovedi služb Komisije iz pomladi 2010.

     Ciprski organi morajo o napredku pri izvajanju teh priporočil poročati v posebnem poglavju v
     prihodnjih posodobitvah programov za stabilnost do odprave postopka v zvezi s čezmernim
     primanjkljajem.

     Poleg tega Svet poudarja pomen, ki ga ima doseganje srednjeročnega cilja za ustrezno
     proračunsko upravljanje upadov gospodarske rasti. Ciprske organe zato poziva, naj
     zagotovijo, da se bo po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja vzdrževala proračunska
     konsolidacija zaradi približanja srednjeročnemu cilju glede proračunskega stanja (v
     strukturnem smislu uravnotežen proračun). Upoštevanje proračunskih ciljev in stroga
     omejitev odhodkov v srednjeročnem obdobju bi se lahko izboljšala s predvidenim celovitim
     izvajanjem učinkovitega večletnega proračunskega okvira.

     To priporočilo je naslovljeno na Republiko Ciper.

     V Bruslju,

                                                Za Svet
                                                Predsednik

SL                                                6                                                   SL