title: Priporočilo Komisije z dne 16. avgusta 2005 o ukrepih, ki jih mora sprejeti imetnik soglasja za preprečitev kakršnega koli morebitnega škodljivega vpliva na zdravje in okolje v primeru nenamernega razsutja oljne repice (Brassica napus L., linija GT73 – MON-00073-7), gensko spremenjene za večjo odpornost na herbicid glifosat (notificirano pod dokumentarno številko K(2005) 3073)

text:
               3.9.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 228/19

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 16. avgusta 2005
   o ukrepih, ki jih mora sprejeti imetnik soglasja za preprečitev kakršnega koli morebitnega škodljivega vpliva na zdravje in okolje v primeru nenamernega razsutja oljne repice (Brassica napus L., linija GT73 – MON-00073-7), gensko spremenjene za večjo odpornost na herbicid glifosat
   (notificirano pod dokumentarno številko K(2005) 3073)
   (Besedilo v nizozemskem jeziku je edino verodostojno)
   (2005/637/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti druge alinee člena 211 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 16. januarja 2003 v skladu z določbami tretjega pododstavka člena 13(1) in druge alinee člena 14(2) Direktive 2001/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. marca 2001 o namernem sproščanju gensko spremenjenih organizmov v okolje in razveljavitvi Direktive Sveta 90/220/EGS (1) prejela zahtevek za dajanje na trg proizvoda, narejenega na osnovi gensko spremenjene oljne repice (Brassica napus L., linija GT73 – MON-00073-7), kateremu je bilo priloženo ugodno poročilo o oceni pristojnega organa Kraljevine Nizozemske.

               (2)

               Evropska komisija je poročilo o oceni poslala vsem ostalim državam članicam in nekatere izmed njih so izrazile pripombe v zvezi s poročilom zaradi tipizacije, možnega pojava alergičnih reakcij, nadzora, označevanja in odkrivanja proizvoda. V takšnem primeru mora Komisija v skladu s prvim pododstavkom člena 18(1) Direktive 2001/18/ES sprejeti odločitev z uporabo postopka iz člena 30(2) Direktive, za katero veljata člena 5 in 7 Sklepa Sveta 1999/468/ES (2) v skladu z določbami člena 8 navedenega sklepa.

               (3)

               Februarja 2005 je Japonski inštitut za okoljske študije objavil poročilo, v katerem je bilo zapisano, da so v okolici petih od šestih pristaniških objektov, kjer so bili odvzeti vzorci, odkrili nenamerno prisotnost oljne repice, gensko spremenjene za večjo odpornost na nek herbicid.

               (4)

               Zdi se nujno, da se znotraj Evropske unije preprečijo takšni pojavi in zlasti morebitni škodljivi vplivi na zdravje in okolje v primeru nenamernega razsutja oljne repice MON-00073-7 med prevozom, skladiščenjem, rokovanjem v okolju in predelavo.

               (5)

               V tem okviru je imetnik soglasja v najboljšem položaju, da dobavitelje in uporabnike neposredno obvesti o neškodljivosti in splošnih značilnostih proizvoda, kot tudi o pogojih nadzora in zlasti ukrepih, ki jih je treba sprejeti v primeru nenamernega razsutja semen.

               (6)

               Komisija zato meni, da je treba odločbo o dajanju na trg oljne repice MON-00073-7 dopolniti s posebnimi tehničnimi smernicami, da se v primeru nenamernega razsutja tega proizvoda preprečijo kakršni koli morebitni škodljivi vplivi na zdravje in okolje –

         PRIPOROČA:
   Člen 1
   Pri uporabi določb člena 4(2) odločbe o dajanju na trg oljne repice (Brassica napus L., sorta GT73 – MON-00073-7), gensko spremenjene za večjo odpornost na herbicid glifosat, je treba upoštevati ukrepe iz Priloge.
   Člen 2
   To priporočilo je naslovljeno na Kraljevino Nizozemsko.

      V Bruslju, 16. avgusta 2005

            Za Komisijo

         Stavros DIMAS

            Član Komisije

      (1)  UL L 106, 17.4.2001, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1830/2003 (UL L 268, 18.10.2003, str. 24).

      (2)  UL L 184, 17.7.1999, str. 23.
   PRILOGA

               1.

               Imetnik soglasja mora uporabnike in predelovalce v Skupnosti, ki uporabljajo uvožene mešanice semen oljne repice v razsutem stanju, ki lahko vsebujejo oljno repico MON-00073-7, obvestiti:

                           (a)

                           da je za oljno repico MON-00073-7 dobil soglasje za uvoz in uporabo v Skupnosti, v skladu z opredelitvijo iz člena 3 Odločbe; in

                           (b)

                           da je pogoj za pridobitev soglasja za zgoraj navedeno uporabo izdelava načrta splošnega nadzora, katerega namen je odkrivanje kakršnih koli škodljivih učinkov, ki bi nastali zaradi dajanja oljne repice MON-00073-7 na trg.

               2.

               Imetnik soglasja mora uporabnikom sporočiti ime kontaktne osebe v njegovi državi za poročanje o morebitnih škodljivih učinkih.

               3.

               Imetnik soglasja mora obvestiti uporabnike, da je Evropski urad za varnost živil in prehrane (EFSA) ocenil možnosti in posledice nenamernega razsutja oljne repice MON-00073-7 v okviru njene predvidene uporabe. Imetnik soglasja bi moral vzdrževati redne stike z uporabniki, da so ti obveščeni o vseh spremembah obstoječe prakse, ki bi utegnile spremeniti zaključke o oceni tveganja za okolje.

               4.

               Imetnik soglasja mora zagotoviti, da so uporabniki obveščeni, da nenamerno razsutje uvoženih semen oljne repice v pristaniščih in obratih za mletje lahko povzroči klitje in zasaditev samosevne oljne repice, zlasti oljne repice MON-00073-7.

               5.

               Če samosevna oljna repica vključuje oljno repico MON-00073-7, mora imetnik soglasja:

                           (a)

                           obvestiti uporabnike, da je te rastline treba uničiti, da se kar najbolj zmanjša možnost morebitnih škodljivih učinkov, ki bi nastali zaradi oljne repice MON-00073-7; in

                           (b)

                           zagotovi uporabnikom ustrezne načrte za uničenje samosevne oljne repice, ki vsebuje oljno repico MON-00073-7.

               6.

               Države članice lahko ob upoštevanju člena 4(5) Direktive 2001/18/ES in točke C.1.6 Odločbe Sveta 2002/811/ES (1) opravijo preglede in/ali dodaten nadzor glede nenamernega razsutja semen oljne repice MON-00073-7 in določitve morebitnih škodljivih učinkov, ki bi jih povzročilo tako razsutje.

      (1)  UL L 280, 18.10.2002, str. 27.


				|

		52012DC0323

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Poljske za leto 2012 ter mnenje Sveta o poljskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2015 /* COM/2012/0323 final */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Poljske za leto 2012
ter mnenje Sveta o poljskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2015
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1],
zlasti člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)(1)   Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog
Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in
rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih
politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih
je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in
konkurenčnost.
(2)(2)   Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o
širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter
21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav
članic[4], ki skupaj tvorita
„integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane
smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah
zaposlovanja.
(3)(3)   Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo v
zvezi z nacionalnim reformnim programom Poljske za leto 2011 in dal mnenje o
dopolnitvi poljskega konvergenčnega programa za obdobje 2011–2014.
(4)(4)   Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni
pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra
predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji
Evropa 2020. Poleg tega je 14. februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU) št.
1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[5],
v katerem Poljske ni opredelila kot države članice, za katero bi bilo treba
opraviti poglobljen pregled.
(5)(5)   Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil prednostne
naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in
ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane,
rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih
pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter posodobitvi javne uprave.
(6)(6)   Evropski svet je 2. marca 2012 tudi pozval države
članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo
svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe stabilnosti oziroma
konvergenčne programe in nacionalne reformne programe.
(7)(7)   Poljska je 25. aprila 2012 predložila konvergenčni
program, ki zajema obdobje 2012–2015, 27. aprila 2012 pa
nacionalni reformni program za leto 2012. Programa sta bila ocenjena
istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.
(8)(8)   Na podlagi ocene konvergenčnega programa za leto 2012 v
skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je
makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v
programu, verjeten in skladen z napovedjo Komisije iz pomladi 2012. Namen
proračunske strategije, opisane v programu, je odpraviti čezmerni
primanjkljaj do leta 2012 in do leta 2015 doseči srednjeročni
proračunski cilj. Program tako potrjuje srednjeročni proračunski
cilj glede primanjkljaja v višini 1 % BDP, ki ustrezno odraža zahteve
Pakta za stabilnost in rast. Načrtovano zmanjšanje primanjkljaja je
skladno z rokom, ki ga je določil Svet, načrtovani fiskalni napor pa
ustreza priporočilu v okviru postopka o čezmernem primanjkljaju. Na
podlagi (preračunanega) strukturnega primanjkljaja[6]
je načrtovano letno napredovanje pri doseganju srednjeročnega cilja
višje od 0,5 % BDP (v strukturnem smislu). Ob upoštevanju diskrecijskih
ukrepov glede prihodkov stopnja rasti javnofinančnih odhodkov v skladu z
napovedjo Komisije iz pomladi 2012 ustreza referenčni vrednosti za odhodke
iz Pakta za stabilnost in rast za celotno programsko obdobje, jo pa za
malenkost presega v letu 2013. Za ustrezno približevanje srednjeročnemu
cilju bodo mogoče potrebna dodatna prizadevanja, saj temelji predvsem na
precejšnjem zmanjševanju odhodkov za javne naložbe in ni ustrezno podprto s
podrobnimi ukrepi v zadnjih letih programa. Bruto javni dolg naj bi na Poljskem
ostal pod 60 % BDP v celotnem programskem obdobju. Nacionalni organi
napovedujejo, da se bo postopoma zmanjšal s 56,3 % BDP leta 2011 na
49,7 % BDP leta 2015, Komisija pa ob upoštevanju morebitnih tveganj za
načrte za konsolidacijo meni, da bo znižanje počasnejše.
(9)(9)   Poljska vlada še ni sprejela ukrepov za izvedbo stalnega
izdatkovnega fiskalnega pravila do leta 2013. Izvajanje stalnega pravila
je še vedno v pripravi in do sedaj niso bile posredovane nobene informacije v
tej povezavi. Prav tako ni napredka pri prilagajanju klasifikacije nacionalnih
računov evropskemu sistemu računov (standardi ESA95) in izboljševanju
usklajevanja v proračunskem postopku med različnimi vladnimi ravnmi.
(10)(10)           Brezposelnost mladih presega povprečje EU in je
predvsem posledica neskladij med znanjem in spretnostmi ter majhno
razpoložljivostjo vajeništva in učenja ob delu. Načrtujejo
se ukrepi za olajšanja vstopa mladih na trg dela. Zdi se, da so glavni razlog
za razdrobljenost trga dela in revščino zaposlenih, ki je
med največjimi v EU, zlorabe samozaposlovanja in civilnopravnih
pogodb, ki jih ne ureja delovno pravo. Poleg tega je
treba pregledati obseg in ustreznost nadomestil za zaposlene z nizkimi dohodki.
(11)(11)           Poljska je začela v drugi polovici leta 2011
izvajati ambiciozno reformo visokega šolstva. Njen namen je okrepiti povezave
med univerzo in podjetji ter odpraviti neskladja med znanjem in spretnostmi
diplomantov ter potrebami trga dela. Študij naj bi postal prožnejši in bolj
prilagodljiv na spremembe potreb trga dela. Spodbuja tudi samozaposlovanje.
Kljub temu je treba izboljšati primernost in kakovost izobraževanja s posebnim
poudarkom na zasebnih visokošolskih ustanovah.
(12)(12)           Povečati je treba udeleženost žensk na trgu dela z
izboljšanjem sistema otroškega varstva. Delež otrok v predšolskem izobraževanju
na Poljskem je najnižji v Evropi. Vzrok za to so pomanjkanje mest, ustrezne
infrastrukture in usposobljenega osebja. Napoved vlade, da bo predšolskim
ustanovam (za otroke od 3 do 5 let) namenila dodatna sredstva, ni upoštevana v
zakonu o proračunu iz leta 2012, ki zmanjšuje subvencije za šolstvo.
Zaradi tega nekatere občine zapirajo šole in vrtce.
(13)(13)           Za odpravljanje majhne udeleženosti starejših delavcev
na trgu dela je Poljska sprejela splošno pokojninsko reformo. Zakonsko
predpisana upokojitvena doba se bo od leta 2013 postopoma zviševala, tako da bo
dosegla 67 let, in sicer za moške leta 2020, za ženske pa leta 2040. Poljska si
še naprej prizadeva za omejevanje ugodnih upokojitvenih pogojev za uniformirane
službe. Leta 2011 je Poljska uvedla nekatere spremembe v delovanju sklada
socialnega zavarovanja za kmete (KRUS). Vendar pa je reforma začasna in s
stališča trga dela nezadostna. Za rudarje se še vedno uporablja posebna
pokojninska ureditev.
(14)(14)           Namen nedavnih reform za izboljšanje raziskovalnega
okolja je usmerjanje financiranja v ustanove, ki so najbolj uspešne. Nacionalni
raziskovalni program, sprejet avgusta 2011, je pomemben korak k temu. Vendar pa
še ni jasno, kako so prednostne naloge programa povezane s politiko inovacij in
industrijsko politiko ter kako ti politiki prispevata k njihovi
uresničitvi.
(15)(15)           Neupravičene omejitve pri zagotavljanju poklicnih
storitev so velika ovira nadaljnji rasti, zlasti v gradbeništvu, prometu in
zdravstvu. Vlada je napovedala, da namerava za polovico zmanjšati regulacijo
poklicnih storitev, in sicer kar zadeva zahteve o izobrazbi in pridobivanje
licenc. Kljub prizadevanjem je upravno breme za podjetja še vedno visoko, javna
uprava pa ni dovolj učinkovita. Glavni razlogi za zaskrbljenost so visoki
stroški skladnosti, zapletena in nestabilna davčna zakonodaja,
pomanjkljivo izvrševanje pogodb, dolgotrajni in težavni postopki za
pridobivanje licenc in dovoljenj, evidentiranje nepremičnin in prostorska
zakonodaja. Sodni postopki in drugi pravni ukrepi so dolgotrajni, veliko je
nerešenih zadev.
(16)(16)           Nezadostno izvajanje zakonodaje EU ovira rast in
konkurenco v energetskem sektorju, zlasti kar zadeva drugi in tretji sveženj
pravil na področju energetike, direktivo o energiji iz obnovljivih virov
ter postopke za ugotavljanje kršitev, ki so v teku. Čeprav se omrežje
avtocest in hitrih cest s pomočjo financiranja EU hitro razvija, je
potreba po naložbah v železniško omrežje še toliko večja zaradi zelo
slabega stanja infrastrukture. Poljska sredstev Kohezijskega sklada, ki so na
voljo za to, ne izkorišča v polni meri. Še vedno obstajajo ovire za
učinkovito izvajanje železniškega trga.
(17)(17)            Poljska je
sprejela številne zaveze v okviru pakta „euro plus“. Te zaveze in
izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje
zaposlovanja, izboljšanje konkurenčnosti, izboljšanje vzdržnosti javnih
financ in krepitev finančne stabilnosti. Komisija je ocenila izvajanje
zavez iz pakta „euro plus“. Rezultate te ocene je upoštevala pri priporočilih.
(18)(18)            V okviru
evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo poljske ekonomske
politike. Ocenila je konvergenčni program in nacionalni reformni program.
Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske
unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne
odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za
vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko, ampak tudi spoštovanje pravil
in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena
v priporočilih v točkah 1 do 6 spodaj.
(19)(19)           Svet je ob upoštevanju te ocene proučil
konvergenčni program za leto 2012, njegovo mnenje[7]
pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki 1 spodaj –
PRIPOROČA, naj Poljska v obdobju
2012–2013 sprejme naslednje ukrepe:
1.           Zagotovi načrtovani
napredek pri odpravljanju čezmernega primanjkljaja. V ta namen naj v polni
meri izvršuje proračun za leto 2012 ter doseže ustrezen strukturni
fiskalni napor, kot je določen v priporočilih Sveta v okviru postopka
v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Nato naj podrobno opredeli ukrepe, ki
so potrebni za zagotovitev izvajanja proračunske strategije za leto 2013
in pozneje, kot je predvideno, pri čemer naj zagotavlja ustrezen
strukturni fiskalni napor, da se zagotovi zadosten napredek pri doseganju
srednjeročnega cilja, vključno z doseganjem referenčne vrednosti
za odhodke. V prihodnje naj čim bolj omeji zniževanje odhodkov, ki
pospešujejo rast, in izboljša upoštevanje davčnih predpisov.
2.           Pospeši naj reformo
fiskalnega okvira s sprejetjem zakonodaje za uvedbo stalnega izdatkovnega
fiskalnega pravila do leta 2013. To
pravilo bi moralo biti skladno z evropskim sistemom računov. Sprejme naj ukrepe za okrepitev mehanizmov
usklajevanja med različnimi vladnimi ravnmi v srednjeročnem obdobju in
letnih proračunskih postopkov.
3.           Za zmanjšanje brezposelnosti
mladih naj poveča razpoložljivost vajeništva in učenja ob delu,
izboljša kakovost poklicnega usposabljanja ter sprejme predlagano strategijo
vseživljenjskega učenja. Bolje naj
uskladi rezultate izobraževanja in potrebe trga dela ter izboljša kakovost
poučevanja. Za odpravljanje
razdrobljenosti trga dela in revščine zaposlenih naj omeji čezmerno
uporabo civilnopravnih pogodb ter podaljša poskusno dobo za pogodbe o
zaposlitvi za določen čas.
4.           Okrepi naj prizadevanja za
povečanje udeleženosti žensk na trgu dela ter poveča število vpisnih
mest tako v zgodnjem otroškem varstvu kot tudi predšolskem izobraževanju z
zagotovitvijo stabilnega financiranja in naložb v javno infrastrukturo, usposobljenega
osebja in dostopnih cen. Odpravi naj uveljavljeno prakso zgodnjega
upokojevanja, da se poveča upokojitvena starost. Postopoma naj ukine
posebno pokojninsko ureditev za rudarje in te popolnoma vključi v splošno
ureditev. Sprejme naj ambicioznejše trajne ukrepe za reformo sklada socialnega
zavarovanja za kmete (KRUS), da se bodo bolje upoštevali prihodki posameznikov.
5.           Okrepi naj prizadevanja za
povečanje spodbud za naložbe v zmogljivosti za proizvodnjo energije in
energetsko učinkovitost, pospešitev razvoja čezmejnih povezav
električnih omrežij in povečanje konkurence v sektorju plina s
postopnim odpravljanjem reguliranih cen in vzpostavitvijo platforme za
trgovanje s plinom. Izboljša naj dostop do financiranja raziskovalnih in
inovacijskih dejavnosti prek jamstev in premostitvenega financiranja.
6.           Okrepi naj prizadevanja za
povečanje spodbud za naložbe v zmogljivosti za proizvodnjo energije,
pospešitev razvoja čezmejnih povezav električnih omrežij in
povečanje konkurence v sektorju plina s postopnim odpravljanjem
reguliranih cen in vzpostavitvijo platforme za trgovanje s plinom. Poveča naj vlogo in sredstva regulatorja
železniškega trga ter zagotovi učinkovito in hitro izvajanje projektov za
naložbe v železnico. Zmanjša naj omejitve za
poklicne storitve ter poenostavi izvrševanje pogodb in zahteve za gradbena
dovoljenja.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               COM(2012) 323 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.
[4]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in
začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije ponovno izračunale na
podlagi informacij, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene
metodologije.
[7]               V skladu s členom 9(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: 2013/165/EU: Priporočilo Komisije z dne 27. marca 2013 o prisotnosti toksinov T-2 in HT-2 v žitih in žitnih proizvodih  Besedilo velja za EGP

text:
               3.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 91/12

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 27. marca 2013
   o prisotnosti toksinov T-2 in HT-2 v žitih in žitnih proizvodih
   (Besedilo velja za EGP)
   (2013/165/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Toksina T-2 in HT-2 sta mikotoksina, ki ju proizvajajo različne vrste gliv iz rodu Fusarium. Toksin T-2 se hitro presnavlja v številne produkte, pri čemer je toksin HT-2 glavni metabolit.

               (2)

               Znanstveni odbor za onesnaževalce v prehranjevalni verigi (odbor CONTAM) Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) je sprejel mnenje o zahtevi Komisije glede tveganj za zdravje živali in javno zdravje, povezanih s prisotnostjo toksinov T-2 in HT-2 v živilih in krmi (1).

               (3)

               Odbor CONTAM je določil skupinski dopustni dnevni vnos (TDI), in sicer 100 ng/kg telesne teže za skupno količino toksinov T-2 in HT-2. Ocene kronične prehranske izpostavljenosti ljudi skupni količini toksinov T-2 in HT-2, ki temeljijo na razpoložljivih podatkih o prisotnosti, so za populacije v vseh starostnih skupinah nižje od TDI, tako da ne gre za neposredno nevarnost zdravju.

               (4)

               Glede tveganja za zdravje živali je odbor CONTAM sklenil, da se za prežvekovalce, zajce in ribe trenutna ocenjena izpostavljenost toksinoma T-2 in HT-2 šteje za malo verjetno nevarnost zdravju. Za prašiče, perutnino, konje in pse ocene izpostavljenosti toksinoma T-2 in HT-2 kažejo, da je tveganje škodljivih učinkov za zdravje majhno. Mačke so med najobčutljivejšimi živalskimi vrstami. Zaradi omejenih podatkov in resnih škodljivih učinkov za zdravje pri majhnih odmerkih ni bilo mogoče določiti ravni NOAEL oziroma LOAEL. Zato se to priporočilo ne uporablja za hrano za mačke, za katero bodo določeni strožji ukrepi.

               (5)

               Poleg tega je odbor CONTAM sklenil, da je prenos toksinov T-2 in HT-2 iz krme v živila živalskega izvora omejen in torej le zanemarljivo prispeva k izpostavljenosti ljudi.

               (6)

               Ob upoštevanju ugotovitev znanstvenega mnenja in velikih razlik v prisotnosti toksinov T-2 in HT-2 iz leta v leto je primerno zbrati več podatkov o toksinih T-2 in HT-2 v žitih in žitnih proizvodih ter več informacij o vplivih predelave živil (npr. kuhanja) in kmetijskih dejavnikov na prisotnost toksinov T-2 in HT-2. Poleg tega je treba pridobiti več informacij o različnih dejavnikih, ki vodijo do razmeroma velikih vsebnosti toksinov T-2 in HT-2 v žitih in žitnih proizvodih, da bi bilo mogoče opredeliti ukrepe, ki jih je treba sprejeti za preprečitev oziroma zmanjšanje prisotnosti toksinov T-2 in HT-2 v žitih in žitnih proizvodih. Opraviti je treba preiskave, da bi se zbrale informacije o dejavnikih, ki vodijo do razmeroma velikih vsebnosti toksinov T-2 in HT-2 v žitih in žitnih proizvodih, ter o vplivih predelave krme in živil. Toksinov T-2 in HT-2 na podlagi razpoložljivih podatkov ni v rižu in riževih proizvodih oziroma ju je v njih zelo malo, zato je te proizvode primerno izključiti s področja uporabe tega priporočila.

               (7)

               Rezultati spremljanja žit in žitnih proizvodov bodo uporabljeni za oceno sprememb in trendov izpostavljenosti ljudi in živali toksinoma T-2 in HT-2. Zato je primerno uporabiti analitske metode z zadostno občutljivostjo.

               (8)

               Za usmerjanje pri vprašanju, v katerih primerih bi bilo ustrezno izvesti take preiskave, je primerno zagotoviti okvirne vrednosti, ob preseganju katerih bi bilo izvajanje zadevnih preiskav ustrezno. Za določitev teh okvirnih vrednosti so bili uporabljeni podatki o prisotnosti, ki so na voljo v podatkovni zbirki agencije EFSA. Pri izvajanju preiskav je zelo pomembna sledljivost.

               (9)

               Leta 2015 bi bilo treba pripraviti oceno zbranih informacij v okviru tega priporočila. Podatki o spremljanju, pridobljeni na podlagi tega priporočila, bodo omogočili tudi boljše razumevanje razlik v prisotnosti toksinov T-2 in HT-2 iz leta v leto v najrazličnejših žitnih proizvodih, dejavnikov, ki vodijo do večjih vsebnosti, ter ukrepov, ki bi jih bilo mogoče sprejeti za preprečitev ali zmanjšanje prisotnosti toksinov T-2 in HT-2, vključno s kmetijskimi dejavniki in predelavo –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice bi morale ob dejavnem sodelovanju nosilcev dejavnosti poslovanja s krmo in živilske dejavnosti spremljati prisotnost toksinov T-2 in HT-2 v žitih in žitnih proizvodih. Za namene tega priporočila riž ne spada med žita in riževi proizvodi ne spadajo med žitne proizvode.

               2.

               Države članice bi morale spodbujati sočasno analiziranje vzorcev za prisotnost toksinov T-2 in HT-2 ter drugih toksinov gliv iz rodu Fusarium, kot so deoksinivalenol, zearalenon in fumonizin B1 + B2, da bi bilo mogoče oceniti obseg soprisotnosti.
               Če uporabljena analitska metoda to omogoča, bi bilo primerno analizirati tudi prikrite mikotoksine, zlasti mono- in di-glikozilirane konjugate toksinov T-2 in HT-2.

               3.

               Vzorčenje in analiza žit in žitnih proizvodov, namenjenih za prehrano ljudi, bi se morala izvajati v skladu z določbami Uredbe Komisije (ES) št. 401/2006 z dne 23. februarja 2006 o določitvi metod vzorčenja in analiz za uradni nadzor vsebnosti mikotoksinov v živilih (2), zlasti v skladu z:

                           —

                           delom B Priloge I za vzorčenje žit in žitnih proizvodov,

                           —

                           točko 4.3.1(g) Priloge II – Izvedbena merila za analizo toksinov T-2 in HT-2. Meja določanja (LOQ) po možnosti ne bi smela biti večja od 5 μg/kg za posamičen toksin T-2 ali HT-2, razen pri nepredelanih žitih, pri katerih bi morala LOQ po možnosti znašati največ 10 μg/kg za posamičen toksin T-2 ali HT-2. Če se uporabi analitična presejalna metoda, meja zaznavnosti po možnosti ne bi smela biti večja od 25 μg/kg za skupno količino toksinov T-2 in HT-2.

                     Postopek vzorčenja, ki ga uporabi nosilec živilske dejavnosti, lahko odstopa od določb Uredbe (ES) št. 401/2006, vendar bi moral biti reprezentativen za vzorčeni lot.

               4.

               Vzorčenje in analiza žit in žitnih proizvodov, namenjenih za krmo in krmne mešanice, bi se morala izvajati v skladu z določbami Uredbe Komisije (ES) št. 152/2009 z dne 27. januarja 2009 o določitvi metod vzorčenja in analitskih metod za uradni nadzor krme (3). Meja določanja (LOQ) po možnosti ne bi smela biti večja od 10 μg/kg za posamičen toksin T-2 ali HT-2. Če se uporabi analitična presejalna metoda, meja zaznavnosti po možnosti ne bi smela biti večja od 25 μg/kg za skupno količino toksinov T-2 in HT-2.
               Postopek vzorčenja, ki ga uporabi nosilec dejavnosti poslovanja s krmo, lahko odstopa od določb Uredbe (ES) št. 152/2009, vendar bi moral biti reprezentativen za vzorčeni lot.

               5.

               Države članice bi morale ob dejavnem sodelovanju nosilcev dejavnosti poslovanja s krmo in živilske dejavnosti izvajati preiskave za opredelitev dejavnikov, ki vodijo do teh vsebnosti nad okvirno vrednostjo, ter določiti ukrepe, ki bi jih bilo treba sprejeti za preprečitev ali zmanjšanje take prisotnosti v prihodnje. Te preiskave bi bilo treba v vsakem primeru opraviti, če se v žitih in žitnih proizvodih v nekem obdobju večkrat odkrijejo vsebnosti toksinov T-2 in HT-2, ki presegajo okvirne vrednosti iz Priloge k temu priporočilu. Vzorčenje in analiza zaradi pridobivanja več informacij o različnih dejavnikih, tudi kmetijskih, ki vodijo do razmeroma velikih vsebnosti toksinov T-2 in HT-2 v žitih in žitnih proizvodih, bi morala biti usmerjena v žita in žitne proizvode iz prve predelave.

               6.

               Države članice bi morale ob dejavnem sodelovanju nosilcev dejavnosti poslovanja s krmo in živilske dejavnosti izvajati preiskave o vplivih predelave krme in živil na prisotnost toksinov T-2 in HT-2. Te preiskave bi bilo treba v vsakem primeru opraviti, če se v žitnih proizvodih v nekem obdobju večkrat odkrijejo vsebnosti toksinov T-2 in HT-2, ki presegajo okvirne vrednosti.

               7.

               Države članice bi morale zagotoviti, da se rezultati analiz redno pošiljajo agenciji EFSA za vključitev v enotno podatkovno zbirko in da se izsledki preiskav vsako leto predložijo Evropski komisiji, prvič do decembra 2013. Pripravljeno bo navodilo za zagotovitev enotne uporabe tega priporočila in primerljivega poročanja o izsledkih preiskav.

      V Bruslju, 27. marca 2013

            Za Komisijo

         Tonio BORG

            Član Komisije

      (1)  Odbor EFSA za onesnaževalce v prehranjevalni verigi (CONTAM); Znanstveno mnenje o tveganjih za zdravje živali in javno zdravje, povezanih s prisotnostjo toksinov T-2 in HT-2 v živilih in krmi. EFSA Journal 2011; 9(12): 2481. [187 str.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2481. Na voljo na spletu: www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (2)  UL L 70, 9.3.2006, str. 12.

      (3)  UL L 54, 26.2.2009, str. 1.

      PRILOGA

         Okvirne vrednosti za žita in žitne proizvode
          (1)
          (2)

                  Okvirne vrednosti za skupno količino toksinov T-2 in HT-2 (μg/kg), nad katerimi oziroma ob preseganju katerih bi bilo treba izvajati preiskave, vsekakor pa v primeru večkratnih odkritij (1)

                  1.   Nepredelana žita
                      (3)

                              1.1

                              ječmen (vključno s pivovarskim ječmenom) in koruza

                  200

                              1.2

                              oves (neoluščen)

                  1 000

                              1.3

                              pšenica, rž in druga žita

                  100

                  2.   Žitno zrnje za neposredno prehrano ljudi
                      (4)

                              2.1

                              oves

                  200

                              2.2

                              koruza

                  100

                              2.3

                              druga žita

                  50

                  3.   Žitni proizvodi za prehrano ljudi

                              3.1

                              ovseni otrobi in kosmiči

                  200

                              3.2

                              žitni otrobi razen ovsenih otrobov, ovseni mlevski proizvodi razen ovsenih otrobov in kosmičev ter koruzni mlevski proizvodi

                  100

                              3.3

                              drugi žitni mlevski proizvodi

                  50

                              3.4

                              žitni kosmiči, vključno z ekstrudiranimi

                  75

                              3.5

                              kruh (vključno z majhnimi pekovskimi izdelki), pecivo, piškoti, prigrizki iz žita, testenine

                  25

                              3.6

                              žitne kašice za dojenčke in majhne otroke

                  15

                  4.   Žitni proizvodi za krmo in krmne mešanice
                      (5)

                              4.1

                              ovseni mlevski proizvodi (luske)

                  2 000

                              4.2

                              drugi žitni proizvodi

                  500

                              4.3

                              krmne mešanice razen hrane za mačke

                  250

         (1)  Vrednosti v tej prilogi so okvirne vrednosti, ob preseganju katerih, zlasti pa v primeru večkratnih odkritij, bi bilo treba izvajati preiskave v zvezi z dejavniki, ki vodijo do prisotnosti toksinov T-2 in HT-2, ali vplivi predelave krme in živil. Okvirne vrednosti temeljijo na podatkih o prisotnosti, ki so na voljo v podatkovni zbirki agencije EFSA in predstavljeni v njenem mnenju. Okvirne vrednosti niso vrednosti za varnost krme in živil.

         (2)  Za namene tega priporočila riž ne spada med žita in riževi proizvodi ne spadajo med žitne proizvode.

         (3)  Nepredelana žita so žita, ki niso bila mehansko ali toplotno obdelana, razen v postopkih sušenja, razvrščanja in čiščenja.

         (4)  Žitno zrnje za neposredno prehrano ljudi je žitno zrnje, ki je bilo predmet postopkov sušenja, čiščenja, luščenja in razvrščanja ter za katero pred nadaljnjo predelavo v živilski verigi ne bo uporabljen noben nadaljnji postopek čiščenja in razvrščanja.

         (5)  Okvirne vrednosti za žita in žitne proizvode, namenjene za krmo in krmne mešanice, se nanašajo na krmo z 12-odstotno vsebnostjo vlage.


title: 2013/647/EU: Priporočilo Komisije z dne 8. novembra 2013 glede ugotavljanja ravni akrilamida v živilih  Besedilo velja za EGP

text:
               12.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 301/15

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 8. novembra 2013
   glede ugotavljanja ravni akrilamida v živilih
   (Besedilo velja za EGP)
   (2013/647/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Živilska industrija, države članice in Komisija si od leta 2002 močno prizadevajo ugotoviti načine nastajanja akrilamida in zmanjševati njegove ravni v predelanih živilih.

               (2)

               Organizacija FoodDrinkEurope, ki zastopa evropsko živilsko industrijo in industrijo pijač, je razvila „zbirko orodij (1)“, ki jih proizvajalci živil lahko uporabljajo selektivno glede na njihove posebne potrebe za zniževanje ravni akrilamida v njihovih izdelkih. Poleg tega je pripravila kratke brošure z informacijami o najpomembnejših orodjih za vsak sektor. To dejavnost so podprli regulatorji in k njej tudi prispevali.

               (3)

               Ravni akrilamida so bile v nekaterih živilih bistveno višje od ravni v primerljivih proizvodih iz iste kategorije proizvodov. Zato je Komisija menila, da je ustrezno, da pristojni organi držav članic pregledajo metode proizvodnje in predelave, ki jih uporabljajo nosilci živilske dejavnosti. V ta namen je Komisija 10. januarja 2011 sprejela priporočilo o raziskavi ravni akrilamida v živilih (2) („priporočilo iz leta 2011“).

               (4)

               Na podlagi priporočila iz leta 2011 naj države članice ugotovijo, ali raven akrilamida v določenem živilu presega okvirne vrednosti iz Priloge k navedenemu priporočilu.

               (5)

               Ravni akrilamida v živilih so države članice spremljale od leta 2007 do 2009 v skladu s Priporočilom Komisije 2007/331/ES (3) in od leta 2010 v skladu s Priporočilom Komisije 2010/307/EU (4). Program spremljanja je usmerjen na tista živila, za katere je znano, da vsebujejo visoke ravni akrilamida in/ali pomembno prispevajo k njegovem vnosu s prehrano pri ljudeh.

               (6)

               Rezultate spremljanja za obdobje od leta 2007 do leta 2010 je zbrala Evropska agencija za varnost hrane (EFSA) v znanstvenem poročilu „Update on acrylamide levels in food from monitoring years 2007–2010“ („Posodobljeni rezultati ravni akrilamida v živilih v letih spremljanja od 2007 do 2010“) (5) z dne 18. oktobra 2012. EFSA je sklenila, da v skupinah živil ni bilo zaznati vsesplošnega trenda zniževanja ravni akrilamida ter da je raven akrilamida nižja le v nekaterih kategorijah živil, medtem ko se je v drugih kategorijah živil povečala.

               (7)

               Na podlagi rezultatov, pridobljenih v letih 2011 in 2012, ter rezultatov spremljanja stanja, pridobljenih v skladu s priporočiloma 2007/331/ES in 2010/307/EU, je primerno ustrezno spremeniti nekatere okvirne vrednosti iz Priloge k priporočilu iz leta 2011.

               (8)

               Zato bi bilo treba priporočilo iz leta 2011 nadomestiti z novim priporočilom.

               (9)

               Preiskave bi morale še naprej vključevati analizo tveganj in kritičnih nadzornih točk (HACCP) ali podoben sistem nosilca živilske dejavnosti (6), da se skupaj z nosilcem živilske dejavnosti razišče, ali so bile ugotovljene ustrezne stopnje predelave, pri katerih lahko nastaja akrilamid, ter ali so bili sprejeti ustrezni ukrepi za njihov nadzor. Pri tem bi morali pristojni organi oceniti, v kolikšni meri je nosilec živilske dejavnosti uporabil trenutno znane možnosti za minimiziranje ravni akrilamida, npr. možnosti, predlagane v kodeksu ravnanja za akrilamid, ki ga je sprejela Komisija za Codex Alimentarius, in v „zbirki orodij“ za akrilamid, ki jo je pripravila organizacija FoodDrinkEurope.

               (10)

               Namen okvirnih vrednosti, navedenih v tem priporočilu, je samo pokazati na nujnost preiskave. To niso varnostne mejne vrednosti. Zato bi bilo treba sprejeti izvršilni ukrep in/ali sprožiti hitro obveščanje samo na podlagi razumne ocene tveganja za vsak posamezni primer, ne pa zgolj zaradi presežene okvirne vrednosti.

               (11)

               Na podlagi rezultatov preiskav, ki bodo leta 2013 in 2014 pridobljeni v skladu s tem priporočilom, in na podlagi rezultatov spremljanja stanja, pridobljenih v skladu s Priporočilom 2010/307/EU, ter rezultata posodobljene ocene tveganja o vsebnosti akrilamida v hrani, ki jo opravi EFSA, bo Komisija ocenila razmere po oceni tveganja Evropske agencije za varnost hrane ter se odločila, ali so potrebni drugi ustrezni ukrepi –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice naj z aktivnim sodelovanjem nosilcev živilske dejavnosti nadalje preučijo metode proizvodnje in predelave, ki so jih uporabili proizvajalci živil, ko raven akrilamida v živilu, preskušenem v okviru programa spremljanja v skladu s Priporočilom 2010/307/EU, presega okvirno vrednost akrilamida, določeno za zadevno kategorijo živila v Prilogi k temu priporočilu.

               2.

               Za namene točke 1 bi bilo treba raven akrilamida oceniti brez upoštevanja analitske merilne negotovosti.

               3.

               Preiskave iz točke 1 bi morale vključevati preverjanje postopkov, ki temeljijo na analizi tveganj in kritičnih nadzornih točkah (HACCP) nosilca živilske dejavnosti, da se preveri:

                           (a)

                           ali je nosilec živilske dejavnosti v sistemu HACCP ali podobnem sistemu opredelil ustrezne stopnje predelave, ki lahko privedejo do nastanka akrilamida, in

                           (b)

                           ali je nosilec živilske dejavnosti sprejel ustrezne ukrepe za zmanjšanje količine akrilamida.

               4.

               Preiskave iz točke 1 bi morale zlasti pojasniti, v kolikšni meri je nosilec živilske dejavnosti uporabil trenutno znane možnosti za minimiziranje ravni akrilamida, npr. možnosti iz kodeksa ravnanja za akrilamid, ki ga je sprejela Komisija za Codex Alimentarius, in možnosti iz „zbirke orodij“ za akrilamid organizacije FoodDrinkEurope.

               5.

               Države članice bi morale svoje ugotovitve sporočiti Komisiji do 31. oktobra 2014 in do 30. aprila 2015.

               6.

               To priporočilo nadomešča Priporočilo z dne 10. januarja 2011 o raziskavi ravni akrilamida v živilih.

      V Bruslju, 8. novembra 2013

            Za Komisijo

         Tonio BORG

            Član Komisije

      (1)  „Zbirka orodij“, ki jo je razvila organizacija FoodDrinkEurope, vsebuje 14 različnih parametrov („orodij“), razporejenih v 4 glavne kategorije („deli zbirke orodij“), ki jih proizvajalci živil lahko uporabljajo selektivno glede na njihove posebne potrebe za zniževanje ravni akrilamida v njihovih izdelkih. Ti štirje deli se nanašajo na kmetijske dejavnike, živilski recept, predelovanje in končno pripravo. Zbirka orodij je na voljo na naslednji povezavi:
   http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/ciaa_acrylamide_toolbox09.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/recommendation_10012011_acrylamide_food_sl.pdf

      (3)  Priporočilo Komisije 2007/331/ES z dne 3. maja 2007 o spremljanju ravni akrilamida v živilih (UL L 123, 12.5.2007, str. 33).

      (4)  Priporočilo Komisije 2010/307/ES z dne 2. junija 2010 o spremljanju ravni akrilamida v živilih (UL L 137, 3.6.2010, str. 4).

      (5)  Evropska agencija za varnost hrane; Update on acrylamide levels in food from monitoring years 2007 to 2010 (Posodobljeni rezultati ravni akrilamida v živilih v letih spremljanja od 2007 do 2010). EFSA Journal 2012; 10(10):2938. [38 str.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2938. Na voljo na spletu: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (6)  Uredba (ES) št. 852/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o higieni živil (UL L 139, 30.4.2004, str. 1).
   PRILOGA
   Okvirne vrednosti akrilamida na podlagi podatkov spremljanja EFSA v obdobju 2007–2012

               Živilo

               Okvirna vrednost
               [μg/kg]

               Opomba

               Pomfrit, pripravljen za zaužitje

               600

               Izdelek, ki se prodaja pripravljen za zaužitje, kakor je opredeljen v delu C.1 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

               Krompirjev čips iz svežega krompirja in iz krompirjevega testa

               1 000

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delih C.2 in C.10 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

               Krekerji na osnovi krompirja

               Mehek kruh

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delu C.4 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

                           (a)

                           kruh na osnovi pšenice

               80

                           (b)

                           mehek kruh razen kruha na osnovi pšenice

               150

               Žitni kosmiči za zajtrk (razen ovsene kaše)

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delu C.5 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

                           —

                           izdelki iz otrobov in celih žitnih zrn, ekspandirana zrna (ekspandirana zrna so pomembna le, če je označeno)

               400

                           —

                           izdelki na osnovi pšenice in rži (1)

               300

                           —

                           izdelki na osnovi koruze, ovsa, pire, ječmena in riža (1)

               200

               Piškoti in oblati

               500

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delu C.6 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

               Krekerji razen krekerjev na osnovi krompirja

               500

               Hrustljavi kruh

               450

               Medenjaki

               1 000

               Izdelki, podobni drugim proizvodom v tej kategoriji

               500

               Pražena kava

               450

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delu C.7.1 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

               Instant kava

               900

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delu C.7.2 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

               Kavni nadomestki

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delu C.7.3 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

                           (a)

                           kavni nadomestki predvsem na osnovi žit

               2 000

                           (b)

                           drugi kavni nadomestki

               4 000

               Otroška hrana razen žitnih kašic (2)

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delu C.8 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

                           (a)

                           ki ne vsebujejo suhih sliv

               50

                           (b)

                           ki vsebujejo suhe slive

               80

               Piškoti in prepečenec za dojenčke in majhne otroke

               200

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delu C.9.1 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

               Žitne kašice za dojenčke in majhne otroke (3), razen piškotov in prepečenca

               50

               Izdelek, ki se prodaja, kakor je opredeljen v delu C.9.2 Priloge k Priporočilu 2010/307/EU

      (1)  Kosmiči, ki ne vsebujejo celih zrn in/ali otrobov. Kategorijo določa žito, ki je prisotno v največji količini.

      (2)  Kot je opredeljena v členu 1(2)(b) Direktive Komisije 2006/125/ES z dne 5. decembra 2006 o žitnih kašicah ter hrani za dojenčke in majhne otroke (UL L 339, 6.12.2006, str. 16).

      (3)  Kot so opredeljene v členu 1(2)(a) Direktive 2006/125/ES.


				|

		52012DC0321

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Malte za leto 2012 ter mnenje Sveta o malteškem programu stabilnosti za obdobje 2012–2015 /* COM/2012/0321 final */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Malte za leto 2012
ter mnenje Sveta o malteškem programu stabilnosti za obdobje 2012–2015
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je
26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne
izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji
na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na
ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi
potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je
13. julija 2010 sprejel priporočilo v zvezi s širšimi smernicami
ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter
21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav
članic[4],
ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države
članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri
nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)       Svet je
12. julija 2011 sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim
reformnim programom Malte za leto 2011 ter podal mnenje o dopolnitvi
malteškega programa stabilnosti za obdobje 2011–2014.
(4)       Komisija je
23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje
začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega
usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020. Poleg tega je 14. februarja 2012 na
podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu
opozarjanja[5],
v katerem Malte ni opredelila kot ene od držav članic, za katere je treba
opraviti poglobljen pregled.
(5)       Evropski svet je
2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje
finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje
rasti. Poudaril je potrebo po doseganju
diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi
običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter posodobitvi javne uprave.
(6)       Evropski svet je
2. marca 2012 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu
„euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo
vključene v njihove programe stabilnosti oziroma konvergenčne
programe in nacionalne reformne programe.
(7)       Malta je
30. aprila 2012 predložila program stabilnosti za leto 2012, ki
zajema obdobje 2012–2015, 23. aprila 2012 pa nacionalni reformni
program za leto 2012. Programa sta bila
ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.
(8)       Na podlagi ocene programa
stabilnosti za leto 2012 v skladu z Uredbo Sveta (ES)
št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo
proračunske napovedi, optimističen, zlasti v zadnjih letih obdobja
programa stabilnosti, če se primerja s potencialno rastjo, kot jo ocenjuje
Komisija. Cilj proračunske strategije iz
programa je postopoma zmanjšati primanjkljaj, in sicer na 0,3 % BDP leta
2015, po načrtovanem zmanjšanju čezmernega primanjkljaja leta 2011. Program potrjuje prejšnji srednjeročni
proračunski cilj strukturno uravnoteženega položaja, ki ga je treba
doseči po koncu programskega obdobja. Srednjeročni
proračunski cilj ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Obstajajo dejavniki tveganja, da bodo
proračunski rezultati slabši od ciljnih, in sicer zaradi (i) nižjih prihodkov
glede na to, da je makroekonomski scenarij osnovan nekoliko optimistično, (ii) morebitnih prekoračitev v trenutnih
primarnih odhodkih in (iii) prestrukturiranja
nacionalnega letalskega prevoznika (Air Malta), ki trenutno poteka, in
finančnega položaja dobavitelja energije (Enemalta). Na podlagi (ponovno izračunanega) strukturnega
proračunskega salda[6]
se načrtuje, da bo letni napredek na poti do izpolnitve
srednjeročnega proračunskega cilja v skladu z mejno vrednostjo
0,5 % BDP iz Pakta za stabilnost in rast. Ob
upoštevanju enkratnih ukrepov, ki jih je določila Komisija in so
vključeni v proračunske cilje, je povprečni napredek k
izpolnitvi srednjeročnega proračunskega cilja nekoliko večji
(¾ % BDP), vendar zelo neenakomerno porazdeljen, saj v letu 2012 ne
predvideva napredka, v letu 2013 pa sledijo prizadevanja v višini 1¼ %. V skladu z informacijami iz programa naj bi bila
stopnja rasti javnofinančnih odhodkov ob upoštevanju diskrecijskih ukrepov
glede prihodkov skladna z referenčno vrednostjo za odhodke iz Pakta za
stabilnost in rast skozi celotno obdobje trajanja programa. Vendar pa dejavniki tveganja, ki bi lahko ogrozili
proračunske cilje, pomenijo, da bi bila povprečna prilagoditev v
smeri srednjeročnega cilja lahko počasnejša, kot bi bilo ustrezno. V programu je načrtovano, da se bo delež
celotnega javnega dolga po najvišji vrednosti, doseženi leta 2011, in sicer
72 % BDP, začel zmanjševati in leta 2015 znašal 65,3 % BDP (kar
je še vedno nad referenčno vrednostjo 60 % BDP). Glede na načrte iz programa Malta dovolj hitro
napreduje proti izpolnitvi mejne vrednosti znižanja dolga iz Pakta za
stabilnost in rast do konca prehodnega obdobja (2015), vendar je ta ocena lahko
tvegana, saj se delež javnega dolga lahko izkaže za višjega od
pričakovanega zaradi možnosti večjih primanjkljajev ter prilagoditev
stanj in tokov. Srednjeročni
proračunski okvir Malte je še naprej nezavezujoč, kar pomeni
razmeroma kratek okvir fiskalnega načrtovanja. Program
napoveduje, da malteška vlada razmišlja o reformah vsakoletnega
proračunskega postopka, vključno s časovnicami, ter o uvedbi
fiskalnega pravila v svojo ustavo, ki bo vključevalo spremljevalne in
popravne mehanizme, v skladu z nedavnimi spremembami v upravljalnem okviru
euroobmočja.
(9)       Za Malto še vedno velja
visoko tveganje v zvezi z dolgoročno vzdržnostjo njenih javnih financ, saj
njeno načrtovano dolgoročno povečanje odhodkov zaradi staranja
prebivalstva občutno presega povprečje EU. Zelo
nizka stopnja aktivnosti starejših delavcev, vključno s starejšimi
ženskami, razmeroma nizka upokojitvena starost in uporaba shem predčasne upokojitve
povečujejo zahtevnost tega izziva. Neodvisna
delovna skupina za pokojnine je decembra 2010 predložila predloge za nadaljnjo
pokojninsko reformo, ki vsebuje povezavo med upokojitveno starostjo in
pričakovano življenjsko dobo ter uvaja dodatne stebre pokojninskega
sistema. To je bilo predmet posvetovanja z
interesnimi skupinami, vendar mora vlada šele objaviti svoje stališče. Poleg tega nacionalni reformni program ne predlaga
celovite strategije za aktivno staranje. Malta
je uvedla ukrepe za boj proti delu na črno, vendar obstaja nevarnost, da
bodo ti ukrepi ustvarili nepotreben pritisk na vzdržnost javnih financ.
(10)     Prestrukturiranje malteškega
gospodarstva je ustvarilo neskladje med povpraševanjem in ponudbo znanj, ki ga
je še povečal nizek delež oseb z dokončano univerzitetno izobrazbo in
visok delež mladih, ki zgodaj opustijo šolanje. Prizadevanja
za izboljšanje povezav med izobraževalnim sistemom in potrebami na trgu dela je
treba ohraniti, da se tako zagotovijo trajni rezultati. Od Malte se pričakuje, da bo do konca
leta 2012 predstavila strategijo za odpravo zgodnjega opuščanja šolanja
med mladimi. Poleg tega
nima nobenega celovitega sistema za zbiranje in analiziranje informacij o tem
pojavu.
(11)     Na Malti je še vedno prisotna
nizka stopnja udeležbe žensk in starejših delavcev na trgu dela. Malta zdaj sprejema ukrepe za vrnitev žensk med
delovno silo. Vendar so razlike v zaposlenosti
med spoloma in vpliv starševstva izrazito negativne za ženske, predvsem zaradi
pomanjkanja cenovno dostopnih ustanov za varstvo otrok in podaljšano bivanje po
pouku, čemur se pridružuje še dejstvo, da je Malta skromna pri sprejemanju
družini prijaznih ukrepov, kot sta prilagodljiv delovni čas in delo na
daljavo.
(12)     Malta ostaja ena redkih držav
članic s splošnim sistemom indeksacije plač.
Medtem ko ima ta mehanizem značilnosti, ki lahko
blažijo njegov učinek, vključuje tudi tveganje
plačno-inflacijske spirale, zlasti ker cene uvoza niso izključene iz
indeksa in lahko ovirajo konkurenčnost, zlasti v delovno intenzivnih
sektorjih. Organi so opravili pregled,
vendar njegovi rezultati še niso znani, poleg tega se tudi razprava o
konkretnih predlogih za reformo še ni začela.
(13)     Energetska oskrba Malte ostaja
skoraj v celoti odvisna od uvožene nafte, medtem ko je delež obnovljivih virov
energije še naprej zanemarljiv. Visoke cene
električne energije lahko ohromijo konkurenčnost malih in srednje
velikih podjetij v državi. Odpravljanje
pomanjkljivosti pri energetski učinkovitosti lahko ustvari dvojno korist,
in sicer izboljšanje konkurenčnosti ter doseganje energetskih in podnebnih
ciljev. Sprejete so bile številne pobude na
teh področjih, kot so spodbujanje pridobivanja fotovoltaične energije
in razvoj polj vetrnih elektrarn, vzpostavitev električne povezave s
Sicilijo in spodbujanje uporabe avtomobilov z nizko porabo goriva. Vendar je še prezgodaj, da bi lahko ocenili
dejanski učinek teh pobud, zato je treba njihovo izvajanje natančno
spremljati.
(14)     Bančni sistem na Malti je
zelo velik glede na velikost gospodarstva, njegova bilančna vsota pa znaša
okrog 800 % BDP. Že sama velikost
sektorja pomeni, da bi motnje finančne stabilnosti lahko imele
nesorazmeren učinek na domače gospodarstvo.
Globalni padec gospodarske rasti je sprožil povečanje števila
problematičnih posojil, vendar brez istočasnega povečanja
rezerv. Zlasti je vzrok ranljivosti velika
izpostavljenost nepremičninskemu trgu, ki predstavlja več kot
polovico vseh posojil domačemu prebivalstvu, predvsem ker ni mogoče
izključiti nadaljnjega popravka navzdol pri cenah nepremičnin, medtem
ko je razpoložljivih stanovanj trenutno preveč.
(15)     Malta je v okviru pakta „euro
plus“ sprejela več zavez. Te zaveze in
izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na izboljšanje
konkurenčnosti, spodbujanje zaposlovanja in spodbujanje vzdržnosti javnih
financ. Komisija je ocenila izvajanje zavez iz
pakta „euro plus“. Rezultate te ocene je
upoštevala pri priporočilih.
(16)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla obsežno analizo malteške ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti za leto 2012 in
nacionalni reformni program za leto 2012. Glede
na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z
vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve,
Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in
socialno-ekonomsko politiko na Malti, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic
EU. Njena priporočila, pripravljena med
evropskim semestrom, so izražena v priporočilih v točkah od (1) do
(6).
(17)     Svet je ob upoštevanju te
ocene proučil malteški program stabilnosti, njegovo mnenje[7] pa je izraženo zlasti v
priporočilu v točki (1) –
PRIPOROČA, naj Malta v obdobju
2012–2013 sprejme naslednje ukrepe:
1.           V letu 2012 naj
proračunsko strategijo okrepi z dodatnimi trajnimi ukrepi, da se zagotovi
ustrezen napredek proti srednjeročnemu proračunskemu cilju in
primanjkljaj zadrži pod 3 % BDP brez enkratnih ukrepov. Nato naj nadaljuje fiskalno konsolidacijo z
ustrezno hitrostjo, tako da primerno napreduje proti izpolnitvi
srednjeročnega proračunskega cilja, vključno z izpolnitvijo
merila za odhodke, in proti izpolnitvi merila za zmanjšanje dolga z
opredelitvijo konkretnih ukrepov, ki bodo podkrepili cilje v zvezi s
primanjkljajem od leta 2013 dalje, pri tem pa mora biti v primeru odstopanj
pripravljena na sprejetje dodatnih ukrepov. Najpozneje
do konca leta 2012 naj izvede zavezujoč večletni fiskalni okvir,
temelječ na predpisih. Izboljša naj
izpolnjevanje davčnih obveznosti in se bori proti davčnim utajam ter
zmanjša spodbude za zadolženost na področju obdavčitve dohodkov
pravnih oseb.
2.           Takoj naj sprejme ukrepe za
zagotavljanje dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema, ki bo vseboval
(i) znatno pospešeno postopno zviševanje upokojitvene starosti v primerjavi s
trenutno zakonodajo, (ii) jasno povezavo med zakonsko predpisano upokojitveno
starostjo in pričakovano življenjsko dobo ter (iii) ukrepe za spodbujanje
zasebnega pokojninskega varčevanja. Sprejme
naj tudi ukrepe za večjo udeležbo starejših delavcev med delovno silo in
odvračanje od uporabe shem predčasnega upokojevanja.
3.           Sprejme naj ukrepe za zmanjšanje
visoke stopnje zgodnjega opuščanja šolanja. Na
področju izobraževalnega sistema naj si prizadeva za politiko, s katero bo
zagotovila znanja, ki so potrebna na trgu dela. Izboljša
naj ponudbo in poveča cenovno dostopnost ustanov za varstvo otrok in
izvenšolske dejavnosti, katerih namen je zmanjšati zaposlitvene razlike med
spoloma in obenem zmanjšati učinke starševstva na zaposlovanje žensk.
4.           Sprejme naj nadaljnje ukrepe,
ki so potrebni, da se ob posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi
praksami izvede reforma sistema kolektivnih pogajanj in indeksacij plač,
da se bolje upošteva razvoj dogodkov na področju delovne produktivnosti in
zmanjša vpliv uvoznih cen na indeks.
5.           Da bi zmanjšala odvisnost od
uvožene nafte, naj okrepi prizadevanja za spodbujanje energetske
učinkovitosti in poveča delež energije, pridobljene iz obnovljivih
virov, s pozornim spremljanjem obstoječih spodbujevalnih mehanizmov in
dajanjem prednosti nadaljnjemu razvoju infrastrukture, vključno z
dokončanjem električne povezave s Sicilijo.
6.           Da bi okrepila bančni
sektor, naj sprejme ukrepe za ublažitev morebitnih tveganj, ki izvirajo iz
velike izpostavljenosti nepremičninskemu trgu. Sprejme
naj ukrepe za nadaljnje večanje rezerv za izgube zaradi oslabitve posojil.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               COM(2012) 321 final.
[3]               P7_TA(2012)0048
in P7_TA(2012)0047.
[4]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in
začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije izračunale na podlagi
podatkov, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene metodologije.
[7]               V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije z dne 13. januarja 2010 o varni izmenjavi elektronskih podatkov med državami članicami za preverjanje enkratnosti vozniških kartic, ki jih te izdajajo (notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 19) (Besedilo velja za EGP)

text:
               14.1.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 9/10

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 13. januarja 2010
   o varni izmenjavi elektronskih podatkov med državami članicami za preverjanje enkratnosti vozniških kartic, ki jih te izdajajo
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 19)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2010/19/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 14 Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85 z dne 20. decembra 1985 o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu (1) zahteva, da pristojni organ države članice, v kateri ima voznik običajno prebivališče, na voznikovo zahtevo izda vozniško kartico, opredeljeno v Prilogi IB k navedeni uredbi.

               (2)

               V skladu z zahtevo 268a Uredbe (EGS) št. 3821/85 morajo države članice izmenjevati podatke elektronsko, da bi zagotovile enkratnost vozniške kartice, ki jo izdajo. V skladu s to zahtevo lahko pristojni organi držav članic elektronsko izmenjujejo podatke tudi, ko izvajajo preglede vozniških kartic ob cesti ali v prostorih podjetja, da bi preverili enkratnost in status kartic.

               (3)

               Pristojni organ se mora prepričati, da prosilci še nimajo veljavne vozniške kartice.

               (4)

               Države članice vozniške kartice, ki so jih izdale, medsebojno priznavajo.

               (5)

               Varnost, celovitost in zanesljivost sistema digitalnega tahografa bi morala biti zagotovljena z ustreznim nadzorom in uporabo vozniških kartic, ki se izdajajo po vsej Evropski uniji.

               (6)

               Zaželeno je, da bi organi za izdajanje vozniških kartic uporabljali učinkovite postopke, tako da bi ustrezno upravljali s podatki o izdajanju tahografskih kartic na splošno, še posebej pa s podatki o izdajanju vozniških kartic.

               (7)

               Organi izdajatelji države članice bi morali biti sposobni hitro preveriti in zanesljivo izmenjavati informacije o izdanih vozniških karticah ter tako preprečiti, da bi vozniki imeli več kot eno veljavno vozniško kartico.

               (8)

               Moralo bi biti mogoče, da bi pristojni nacionalni organi med pregledi ob cesti preverjali, ali ima voznik vozniško kartico, in preverjali veljavnost zadevne vozniške kartice.

               (9)

               Uporaba sporočilnega sistema TACHOnet je uveljavljeno in zanesljivo orodje za elektronsko izmenjavo podatkov med državami članicami glede izdajanja in nadzora vozniških kartic, nanj pa je priključenih že 28 evropskih držav. Sporočilni sistem TACHOnet je opredeljen kot niz referenčnih dokumentov, med katerimi so tudi Navodila za pošiljanje sporočil XML (XML messaging Reference Guide), vsi pa so objavljeni na spletni strani služb Komisije, pristojnih za družbene vidike politike cestnega prometa.

               (10)

               Zmogljivost sporočilnega sistema TACHOnet je odvisna od ustreznih zmogljivosti nacionalnih sistemov. Zato je treba določiti najnižjo dopustno raven storitev, za katero bi si morale prizadevati države članice glede razpoložljivosti sistema –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

      Uporaba sporočilnega sistema TACHOnet

               1.

               Za izmenjavo informacij pri preverjanju enkratnosti vozniških kartic, izdanih v skladu z Uredbo (EGS) št. 3821/85, bi države članice morale uporabljati sporočilni sistem TACHOnet.

      Uporaba drugih združljivih sistemov

               2.

               Skupina držav članic lahko za medsebojno izmenjavo elektronskih podatkov uporablja tudi drug združljiv sistem, ki je skladen vsaj z Navodili za pošiljanje sporočil XML (XML messaging Reference Guide) za TACHOnet, objavljenimi na spletni strani Komisije, če za izmenjavo elektronskih podatkov z vsemi drugimi državami članicami uporabljajo TACHOnet.

      Postopek za preverjanje enkratnosti vozniških kartic

               3.

               Država članice bi morale pri preverjanju enkratnosti vozniške kartice uporabljati postopek iz Priloge I.

      Uporaba sistema TACHOnet ali enakovrednih sistemov s strani nacionalnih nadzornih organov

               4.

               Države članice bi morale svojim nacionalnim organom za izvrševanje in nadzor omogočati uporabo sistema TACHOnet in/ali enakovrednih sistemov ter jih spodbujati in podpirati pri tej uporabi, tako da bili omogočeni učinkoviti pregledi veljavnosti, statusa in enkratnosti vozniških kartic, zlasti bodisi ob cesti bodisi v prostorih podjetja.

      Najnižja dopustna raven storitev

               5.

               Države članice bi morale zagotavljati najnižjo dopustno raven storitev sistema TACHOnet ali združljivega sistema iz točke 2, kot je opisano v Prilogi II.

      Nadaljnje ukrepanje

               6.

               Države članice se pozivajo, da do 30. junija 2010 obvestijo Komisijo o ukrepih, sprejetih v luči tega priporočila.

      Revizija

               7.

               Če bi bil na voljo enakovreden sistem za elektronsko izmenjavo podatkov, ki bi se lahko uporabljal v vseh državah članicah, bi morala Komisija revidirati to priporočilo na zahtevo najmanj petih držav članic in po posvetovanju z odborom, ustanovljenim na podlagi člena 18(1) Uredbe (EGS) št. 3821/85.

      Naslovniki

               8.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 13. januarja 2010

            Za Komisijo

         Antonio TAJANI

            Podpredsednik

      (1)  UL L 370, 31.12.1985, str. 8.

      PRILOGA I

         PREVERJANJE ENKRATNOSTI VOZNIŠKE KARTICE

                  1.

                  Vsi zahtevki za vozniške kartice se preverijo na podlagi registra vozniških kartic države članice, v kateri se vloži zahtevek.

                  2.

                  V primerih, ko ima vlagatelj zahtevka vozniško dovoljenje, izdano v državi, v kateri vlaga zahtevek, lahko organi, ki izdajajo kartice v državi članici, uporabijo sporočilni sistem TACHOnet ali združljiv sistem za izvedbo naključnih preverjanj, s katerimi ugotovijo, ali je vlagatelj zahtevka zahteval in/ali prejel vozniško kartico v kaki drugi državi članici. Ta naključna preverjanja bi morala zajeti najmanj 2 % vseh zahtevkov.

                  3.

                  V primerih, ko ima vlagatelj zahtevka vozniško dovoljenje, izdano v kaki drugi državi članici, ki ni država, v kateri vlaga zahtevek, bi morali organi, ki v državi članici izdajajo dovoljenja, vedno uporabiti sporočilni sistem TACHOnet ali združljiv sistem.

                  4.

                  Država članica, ki izdaja vozniško kartico vozniku, ki ima vozniško dovoljenje v drugi državi članici, bi morala nemudoma obvestiti to državo članico prek sistema TACHOnet ali združljivega sistema, da je izdala vozniško kartico.

                  5.

                  Država članica, ki prejme obvestilo druge države članice, da je bila vozniška kartica izdana vozniku, ki ima vozniško dovoljenje, izdano v navedeni obveščeni državi članici, bi morala vnesti to informacijo v svoj register vozniških kartic. Ta registracija ni potrebna, če organi, ki izdajajo kartice v državi članici, uporabljajo TACHOnet ali združljiv sistem pri vseh 100 % zahtevkov.

      PRILOGA II

         NAJNIŽJA DOPUSTNA RAVEN STORITEV

      Države članice bi morale uporabljati naslednja merila za najnižjo dopustno raven storitev za TACHOnet ali združljiv sistem za elektronsko izmenjavo podatkov:

            1.
            Časovni okvir storitve in pokrivanje: 24 ur/7 dni

            2.
            Stopnja razpoložljivosti sistema: 98 %
      Stopnja razpoložljivosti sistema je odstotni delež časa, ko sistem deluje.

            3.
            Odzivni čas sistema Največ 60 sekund
      Če sistem ne zagotavlja zahtevanega odzivnega časa, bi morala država članica čim prej sprejeti vse potrebne korake, da bi sistem ponovno zagotavljal običajni odzivni čas.

            4.
            Postopek vzdrževanja: Država članica bi morala obvestiti druge države članice in Komisijo o vseh dejavnostih vzdrževanja prek orodja „Načrtovano vzdrževanje“ (Schedule Maintenance), ki je dostopno na spletnem portalu TACHOnet
      https://webgate.cec.eu-admin.net/tachonet/prod/tachonetportal/
      (dostop je omejen na povezave prek omrežja s-TESTA)

            5.
            Težave pri odpravljanju motenj Če motnje ni mogoče odpraviti v 30 minutah, morajo države članice, katerih sistem je motnjo povzročil, uporabiti naslednji postopek


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0138

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Finske, 2006–2010  /* SEK/2007/0138 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 7.2.2007SEC(2007) 138 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Finske, 2006–2010(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM1. SPLOšNO OZADJEPakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Finske je bil predložen septembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 12. oktobra 1998 podal mnenje. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet .2. OZADJE OCENE NOVEGA PROGRAMAKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Finske, predloženo 30. novembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene ).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti) in3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.2.1. Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostV zadnjem desetletju je bila učinkovitost finskega gospodarstva izjemna. Ciklično okrevanje od obdobja recesije iz zgodnjih 90-ih je bilo pospešeno s prestrukturiranjem gospodarstva in pojavom sektorja za IKT, kateremu gre pripisati velik delež povečanja v produktivnosti. Povprečna gospodarska rast je bila precej nad povprečjem evroobmočja, inflacija pa je ostala na nizki ravni. Močan razcvet gospodarstva je spremljala odločna proračunska konsolidacija, ki je javnim financam omogočila bistvene presežke. V fazi priprave na EMU je Finski uspelo preiti na nizko inflacijo s stabilno usmerjenimi makroekonomskimi politikami, ki so ščitile konkurenčnost in so še naprej podpirale dobro gospodarsko uspešnost.2.2. Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 24. januarja 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2009. Svet je mnenja, da je „proračunski položaj na splošno zdrav in proračunska strategija zagotavlja dober zgled proračunskih politik v skladu s Paktom stabilnosti in rasti“.2.3. Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Finske, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 12. oktobra 2006. Nacionalni program reform Finske kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: vzdržnost javnih financ, ki izboljšuje konkurenčnost in produktivnost in izboljšano delovanje trga dela. Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku [2] z decembra 2006) je pokazala, da Finska zelo dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform.Glede na opravljen napredek se Finsko spodbuja, da se usmeri na naslednja področja: konkurenčnost in produktivnost storitev, postopke najemanja delavcev v podjetjih, sisteme pogajanj o plačah na lokalni ravni in ozka grla na trgu dela.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Finske, 2006–2010SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Svet je 27. februarja 2007 proučil dopolnitev programa stabilnosti Finske, ki obravnava obdobje od 2006 do 2010.5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP spustila s cikličnega vrha 4,5 % v letu 2006 na povprečno 2,5 % v ostalem programskem obdobju. Zdi se, da ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti, ki so zlasti previdne za leti 2006 in 2010. Napovedi v programu glede inflacije so videti realistične.6.  Za leto 2006 je bil javnofinančni presežek v jesenski napovedi služb Komisije leta 2006 in tem dopolnjenem programu ocenjen na 2,9 % BDP, pri čemer je bil cilj iz predhodne dopolnitve programa stabilnosti 1,6 % BDP. To je posledica prenosa rezultata, ki je bil leta 2005 boljši od napovedanega, ter nepričakovane pozitivne rasti v letu 2006, kar je povečalo javnofinančne prihodke, medtem ko so odhodki ostali omejeni.7.  Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije v programu je ohranitev vzdržnosti javnih financ in uravnoteženo financiranje institucionalnih enot centralne ravni države pod običajnimi pogoji gospodarske rasti. Glede na napovedi bosta efektivni presežek in primarni presežek javnih financ rahlo upadala, saj se bosta do leta 2010 oba zmanjšala za 0,5 % BDP. Upad deleža prihodkov, ki je posledica postopnega uvajanja svežnja zniževanja davkov do leta 2007, se popolnoma ne izravna z zmanjšanjem deleža odhodkov zaradi zgornjih mej javnofinančnih proračunskih odhodkov in zaradi ukrepov reform v javnem sektorju. Medtem ko proračunska strategija v primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo ni bila spremenjena, so bili proračunski cilji popravljeni navzgor na približno 1 % BDP letno, kar naj bi bila posledica prenosa rezultata, ki je bil v letu 2005 boljši od pričakovanega, in boljših možnosti za rast.8.  Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, ostal stabilen s presežkom blizu 3 % BDP skozi vse programsko obdobje. Srednjeročni cilj za proračunsko stanje, prestavljeno v programu, je strukturni presežek 2 % BDP, ki naj bi se ohranil skozi vse programsko obdobje. Prejšnja posodobitev programa ni izrecno opredelila srednjeročnega cilja, toda srednjeročni cilj je mogoče izpeljati iz mnenja Sveta iz napovedi glede strukturnega presežka v prejšnjem programu, kjer je presežek 1,5 % BDP. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,25 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in precej presega tistega, ki je predviden za delež dolga in povprečno potencialno dolgoročno rast. Program spodbuja določitev srednjeročnega cilja, ki je precej večji od minimalnih zahtev, z željo zagotoviti dolgoročno vzdržnost javnih financ, ob upoštevanju dejstva, da Finska že izkuša vpliv staranja prebivalstva.9.  Tveganja za proračunske napovedi v programu so na splošno videti uravnotežena. Makroekonomska predvidevanja v programu in dohodki od davkov se zdijo verjetni. Tveganja, povezana s sestavo rasti, se uravnotežijo s previdnimi predvidevanji glede elastičnosti davkov. Medtem ko zgornje meje za centralno upravo omejujejo odhodke, pa obstajajo tveganja v zvezi z razvojem odhodkov lokalnih uprav.10.  Glede na to oceno tveganja se zdi, da proračunska naravnanost v programu zadostuje, da se srednjeročni cilj programa doseže z znatno rezervo skozi vse programsko obdobje, kakor je predvideno v programu. Poleg tega zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Proračunska naravnanost programa je popolnoma v skladu s Paktom stabilnosti in rasti.11.  Ocenjuje se, da se je bruto javni dolg v letu 2006 zmanjšal na 39 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 5,5 odstotne točke.12.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva na Finskem je večji od povprečja v EU, čeprav so predpisani ukrepi reforme pokojninskega sistema pomagali omejiti povečanje odhodkov za pokojnine na povprečje EU v odstotkih BDP v naslednjih desetletjih. Začetno proračunsko stanje z velikim strukturnim presežkom dolgoročno bistveno prispeva k manjšemu vplivu staranja prebivalstva na proračun. Poleg tega se bo iz obsežnih sredstev javnega pokojninskega sklada financiral del povečanja odhodkov za pokojnine. Kljub temu bo ohranjanje visokih primarnih presežkov v srednjeročnem obdobju prispevalo k omejevanju tveganj glede vzdržnosti javnih financ. Na splošno se zdi, da je Finska izpostavljena nizkemu tveganju kar zadeva vzdržnost javnih financ.13.  Program stabilnosti vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja sistematske informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, proračunske napovedi natančno upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, se zdijo skladni z ukrepi, ki so predvideni v nacionalnem programu reform. Oba programa zlasti predvidevata izvajanje ukrepov za izboljšanje produktivnosti institucionalnih enot centralne in lokalne ravni države ter potrjujeta namen, da se tudi po trenutnem zakonodajnem obdobju nadaljuje uporaba proračunskih omejitev za porabo institucionalnih enot centralne ravni države.14.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.15.  Kar zadeva zahtevo po podatkih, določeno v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program nekatere pomanjkljivosti glede obveznih in neobveznih podatkov[6].Splošni zaključek je, da je srednjeročni proračunski položaj na splošno zdrav in proračunska strategija zagotavlja dober zgled proračunskih politik v skladu s Paktom stabilnosti in rasti.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realni BDP | PS nov. 2006 | 2,9 | 4,5 | 3,0 | 2,9 | 2,6 | 2,1 |(spremembe v %) | COM nov. 2006 | 2,9 | 4,9 | 3,0 | 2,6 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | 2,1 | 3,2 | 2,6 | 2,3 | 2,1 | ni podatkov |Inflacija po HICP | PS nov. 2006 | 0,9 | 1,5 | 1,3 | 1,7 | 1,7 | 1,7 |(%) | COM nov. 2006 | 0,8 | 1,3 | 1,5 | 1,6 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | 1,0 | 1,3 | 1,5 | 1,8 | 1,8 | ni podatkov |Proizvodna vrzel | PS nov. 20061 | -1,3 | 0,1 | 0,2 | 0,1 | -0,2 | -0,8 |(v % potencialnega BDP) | COM nov. 20065 | -1,5 | 0,1 | 0,2 | -0,2 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 20051 | -0,7 | -0,2 | -0,2 | -0,5 | -0,9 | ni podatkov |Javnofinančni | PS nov. 2006 | 2,7 | 2,9 | 2,8 | 2,7 | 2,7 | 2,4 |saldo | COM nov. 2006 | 2,7 | 2,9 | 2,9 | 2,9 | ni podatkov | ni podatkov |(v % BDP) | PS nov. 2005 | 1,8 | 1,6 | 1,6 | 1,5 | 1,5 | ni podatkov |Primarni saldo | PS nov. 2006 | 3,9 | 4,5 | 4,3 | 4,2 | 4,1 | 3,7 |(v % BDP) | COM nov. 2006 | 4,1 | 4,3 | 4,2 | 4,1 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | 3,4 | 3,1 | 2,9 | 2,8 | 2,8 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo | PS nov. 20061 | 3,3 | 2,9 | 2,7 | 2,7 | 2,8 | 2,8 |(v % BDP) | COM nov. 2006 | 3,4 | 2,9 | 2,8 | 2,9 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 20051 | 2,1 | 1,7 | 1,7 | 1,7 | 2,0 | ni podatkov |Strukturni saldo2 | PS nov. 20063 | 3,3 | 2,9 | 2,7 | 2,7 | 2,8 | 2,8 |(v % BDP) | COM nov. 20064 | 3,4 | 2,9 | 2,8 | 2,9 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | 2,1 | 1,7 | 1,7 | 1,7 | 2,0 | ni podatkov |Bruto javni dolg | PS nov. 2006 | 41,3 | 39,1 | 37,7 | 36,2 | 35,0 | 33,7 |(v % BDP) | COM nov. 2006 | 41,3 | 38,8 | 37,3 | 35,8 | ni podatkov | ni podatkov |PS nov. 2005 | 42,7 | 41,7 | 41,1 | 40,6 | 40,1 | ni podatkov |Opombe: |1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. |2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |3V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |4V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. |5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 3,2%, 3,1%, 3,0% in 2,9% v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. |Vir: |Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. | [1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy, št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Zlasti manjkajo podatki o zunanjih predpostavkah za leta 2008–2010.


title: 2012/129/EU: Priporočilo Sveta z dne 21. februarja 2012 o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deseti ERS) za proračunsko leto 2010

text:
               29.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 55/34

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 21. februarja 2012
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deseti ERS) za proračunsko leto 2010
   (2012/129/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju (1), kot je bil spremenjen s Sporazumom podpisanim v Luxembourgu 25. junija 2005 (2),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o financiranju pomoči Skupnosti v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2008–2013 v skladu s Sporazumom o partnerstvu AKP–ES in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere se uporablja četrti del Pogodbe ES (3) (v nadaljnjem besedilu: Notranji sporazum), s katerim je bil med drugim ustanovljen deseti Evropski razvojni sklad (deseti ERS), in zlasti člena 11(8) Notranjega sporazuma,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 215/2008 z dne 18. februarja 2008 o finančni uredbi, ki se uporablja za 10. Evropski razvojni sklad (4), in zlasti členov 142 do 144 Uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi desetega ERS na dan 31. decembra 2010 ter Letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada (ERS), za proračunsko leto 2010 z odgovori Komisije (5),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 11(8) Notranjega sporazuma, Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje desetega ERS.

               (2)

               Komisija je dejavnosti desetega ERS v proračunskem letu 2010 na splošno zadovoljivo izvajala –

         PRIPOROČA, da Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico za izvajanje dejavnosti desetega ERS za proračunsko leto 2010.

      V Bruslju, 21. februarja 2012

            Za Svet

            Predsednica

         M. VESTAGER

      (1)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (2)  UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

      (3)  UL L 247, 9.9.2006, str. 32.

      (4)  UL L 78, 19.3.2008, str. 1.

      (5)  UL C 326, 10.11.2011, str. 251.