               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 523 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Romunije za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Romunije za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Romunije za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 9(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Romunijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)Poročilo o državi za Romunijo za leto 2020
                  3
                je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Romunije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  4
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Romuniji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Slabosti so zlasti povezane s cenovno konkurenčnostjo in naraščanjem primanjkljaja na tekočem računu v razmerah ekspanzivne fiskalne politike in nepredvidljivega poslovnega okolja.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  5
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  6
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  7
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Romunija je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi precejšnjih vrzeli v naložbah in produktivnosti dela ter različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po romunskih regijah. To pomeni znatno tveganje, da se bodo razlike med regijami v Romuniji še povečale, zaradi česar se bo spremenil že opaženi trend majhnega zmanjševanja razlik med glavnim mestom in preostalimi regijami ter med mestnimi in podeželskimi območji. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

               (10)Romunija je 8. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020,14. maja 2020 pa konvergenčni program za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Romunijo trenutno velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast.

               (12)Svet je 3. aprila 2020 sklenil, da v Romuniji obstaja čezmerni primanjkljaj zaradi neizpolnjevanja merila glede primanjkljaja v letu 2019. Ta sklep je temeljil na posodobljenih fiskalnih ciljih vlade, ki so odražali podatke o izvrševanju proračuna do danega datuma. Realizacija primanjkljaja sektorja država v letu 2019 v višini 4,3 % BDP je to kršitev potrdila. Kršitev je bila posledica nenehnega povečevanja fiskalnih neravnotežij zaradi ekspanzivne fiskalne politike od leta 2016 v obdobju močne gospodarske rasti. Zaradi sistematičnih in ponavljajočih se odstopanj od nacionalnih fiskalnih pravil v tem obdobju so bila ta pravila v veliki meri neučinkovita. Poleg tega Romunija večkrat ni sprejela učinkovitih ukrepov v odziv na priporočila Sveta, ki so ji bila predložena v okviru postopka zaradi znatnega odklona. Svet je 3. aprila 2020 tudi objavil priporočilo za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja v Romuniji najpozneje do leta 2022.

               (13)Dolgoročna vzdržnost javnih financ Romunije je bila tveganju izpostavljena že pred izbruhom COVID-19, in sicer zaradi visokih proračunskih primanjkljajev in napovedanega znatnega povišanja stroškov staranja prebivalstva, zlasti pokojnin. Starostne pokojnine so se septembra 2019 povišale za 15 %, pri čemer naj bi se septembra 2020 na podlagi pokojninskega zakona, sprejetega poleti 2019, povišale za 40 % in se dodatno ponovno preračunale navzgor septembra 2021. Odhodki za pokojnine bi se tako v obdobju 2020–2022 znatno povišali. Tveganja za fiskalno vzdržnost dodatno povečuje vpliv pandemije COVID-19 na gospodarsko aktivnost in fiskalni napor, ki je potreben za njegovo ublažitev. Zaradi prejšnjih odločitev v zvezi s fiskalno politiko Romunija nima velikih fiskalnih blažilnikov, ki bi jih lahko uporabila pri reševanju posledic izbruha COVID-19.

               (14)V konvergenčnem programu Romunije za leto 2020 se načrtuje poslabšanje nominalnega javnofinančnega salda s primanjkljaja v višini 4,3 BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 6,7 % BDP v letu 2020 ter povečanje dolga sektorja država kot odstotek BDP s 35,2 % v letu 2019 na 40,9 % v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19. Poleg tega proračunske projekcije temeljijo na tveganjih, značilnih za to državo, in sicer se za nekatere postavke prihodkov zdi, da niso ocenjene v skladu z osnovnimi makroekonomskimi projekcijami, za zmanjšanje nekaterih tekočih odhodkov pa se zdi, da temelji na ukrepih fiskalne konsolidacije, ki niso opredeljeni v programu.

               (15)Romunija je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na konvergenčni program za leto 2020 navedeni proračunski ukrepi znašajo 1,2 % BDP. Ukrepi vključujejo denarno nadomestilo zaradi začasnega čakanja za zaposlene in podobne dajatve za druge kategorije delavcev, medicinsko opremo in druge odhodke za pomoč v boju proti COVID-19 ter dodatke za zaposlene v zdravstvenem sektorju, ki delajo z bolniki, okuženimi s COVID-19. Poleg tega je vlada napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij. Ti ukrepi vključujejo odloge plačila davkov, pospešitev vračil DDV, jamstva za posojila za mala in srednja podjetja (MSP), začasni moratorij na plačila obrokov bančnih posojil za gospodinjstva in MSP ter odlog plačila najemnine in računov za komunalne storitve za MSP. Ukrepi, ki jih je sprejela romunska vlada, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19.

               (16)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Romunije v letu 2020 znašal –9,2 % BDP, v letu 2021 pa –11,4 % BDP. Komisija predvideva, da naj bi delež dolga sektorja država v letu 2020 dosegel 46,2 % BDP.

               (17)Romunija je 16. marca 2020 razglasila izredne razmere. Odločeno je bilo, da se od 25. marca 2020 zaprejo vse šole in trgovine, razen tistih, ki prodajajo proizvode za osnovne potrebe, začele pa so veljati tudi omejitve pri prečkanju mej. Gibanje na javnih območjih je bilo dovoljeno le v omejenih primerih, za osebe, starejše od 65 let, pa so bili uvedeni še strožji ukrepi. Romunija je prepovedala tudi mednarodna potovanja v nekatere države in za več mest odredila strogo karanteno. To stanje je zelo vplivalo na proizvodni sektor gospodarstva, saj so ukrepi za omejitev izhoda izjemno negativno vplivali na gospodarsko aktivnost. V industrijskem sektorju je marca več proizvajalcev ustavilo proizvodnjo, kar je imelo močne učinke prelivanja v ključnih sektorjih, kot je avtomobilska industrija. Podobno se dogaja v maloprodajnem in gostinskem sektorju. Skupni učinek bo gospodarstvo v letu 2020 potisnil v recesijo. Izredne razmere so se končale 14. maja 2020, Romunija pa je napovedala, da bo postopno uvedla ukrepe za sproščanje omejitev. S 15. majem 2020 so bili uvedeni ukrepi za olajšanje gibanja znotraj mest, delno ponovno odprtje trgovin na drobno ter obvezno uporabo zaščitnih mask v zaprtih javnih in trgovskih prostorih, javnem prevozu in na delovnih mestih. Nekateri proizvajalci iz avtomobilske industrije so v začetku maja 2020 postopoma začeli znova opravljati svoje dejavnosti. Vlada pripravlja dodatne ukrepe za ponovno oživitev gospodarstva.

               (18)Zaradi pandemije se je zdravstveni sistem soočil s pritiskom brez primere. Kriza je prizadela sistem, za katerega so značilne strukturne pomanjkljivosti, kot sta nizka poraba in neenak dostop do zdravstvenega varstva. V tem okviru je ključni izziv izboljšanje odpornosti zdravstvenega sistema in njegove zmogljivosti za odzivanje na šoke. Romunija je v okviru takojšnjega odziva kupila kritične zdravstvene proizvode in zdravstvene stroške v zvezi s COVID-19 vključila v minimalno košarico zdravstvenih storitev za nezavarovane. Precejšnje pomanjkanje zdravstvenih delavcev, tudi družinskih zdravnikov, ter zastareli zdravstveni objekti, pomanjkanje medicinskih proizvodov, nezadostno usposabljanje za zdravstvene delavce ter omejena kontinuiteta in povezovanje med različnimi ravnmi oskrbe slabijo odpornost zdravstvenega sistema. Poročane neizpolnjene potrebe po zdravstveni oskrbi so se povečevale že pred krizo zaradi COVID-19 in verjetno se je dostop do zdravstvenega varstva še poslabšal. Pandemija je dodatno razkrila regionalne razlike in vrzel v pokritosti s storitvami zdravstvenega varstva za skupine z nizkimi dohodki in starejše. Dolgoročno so staranje prebivalstva in migracije izzivi, ki pomenijo vse večji pritisk na vzdržnost zdravstvenega sistema. Gleda na COVID-19 je enako pomembno obravnavati tudi strukturna vprašanja, vključno z razvojem preventivnih, ambulantnih in skupnostnih storitev oskrbe z ustreznimi ciljno usmerjenimi ukrepi javne politike. Potrebne bodo dolgoročne naložbe za okrepitev romunskega zdravstvenega sistema z zagotavljanjem zdravstvenih delavcev in opreme, okrepitvijo tehnoloških in uporabnih raziskav ter izboljšanjem pokritosti z zdravstvenimi storitvami in dostopnosti do njih za vse državljane, tudi na zunajmestnih območjih, vključno z uporabo e-zdravstvenih storitev.

               (19)S hitro gospodarsko rastjo v zadnjih letih so se izboljšale socialne razmere. Bruto razpoložljivi dohodek gospodinjstev se je leta 2019 povečal za 5,7 %. Delež prebivalstva, izpostavljenega tveganju revščine in socialne izključenosti, je v letu 2019 znašal 31,2 % in je bil med najvišjimi v EU, čeprav stalno upada. Vendar lahko vpliv pandemije na gospodarstvo povzroči poslabšanje socialnih razmer. Revščina in socialna izključenost, vključno z revščino otrok, revščina zaposlenih in dohodkovna neenakost naj bi se po pričakovanjih povečale, pri čemer so najbolj izpostavljene ranljive skupine, kot so nestandardni delavci, neprijavljeni delavci, samozaposleni, Romi, invalidi, starejši in brezdomci. Pokritost z ukrepi socialne zaščite in njihova ustreznost ter učinkovitost davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov pri prerazporejanju dohodka so še naprej omejene. Otroci na podeželskih območjih in v neformalnih naseljih imajo omejen dostop do kakovostne predšolske vzgoje in varstva, ustrezne prehrane, zdravstvenega varstva in stanovanj. Socialni transferji imajo zelo omejen učinek na zmanjševanje revščine, socialni referenčni indeks, ki se uporablja kot podlaga za izračun večine socialnih prejemkov in nadomestil, pa ni bil posodobljen že od leta 2008. Ustreznost minimalne dohodkovne podpore ostaja med najnižjimi v EU. Čeprav je bila reforma minimalnega dohodka za vključenost sprejeta leta 2016, je bila spet preložena na leto 2021. Socialne in osnovne storitve so še vedno v veliki meri nezadostne, tudi na področjih, kot so voda in sanitarne storitve, energija in stanovanja. Poleg tega je ozemeljska razporeditev neenakomerna in zaznamovana s precejšnjimi razlikami med podeželjem in mesti ter med regijami. To lahko omeji sposobnost preprečevanja posledic pandemije. Potencial socialne ekonomije za izboljšanje socialnih razmer še vedno ni izkoriščen.

               (20)Razvoj na trgu dela v letu 2019 je bil še naprej pozitiven, vendar so še vedno prisotne razlike med regijami, podeželjem in mestnimi območji ter socialno-ekonomskimi skupinami. Beležijo se visoke stopnje neaktivnosti, zlasti za ženske, mlade, nizko usposobljene, invalide in starejše. Glede na izbruh COVID-19 je verjetno, da se bodo obstoječi izzivi skupaj s hitro rastočo brezposelnostjo in neaktivnostjo še poglobili. Glede na napoved Komisije naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 6,5 %, v letu 2021 pa ponovno znižala na 5,4 %. Neprijavljeno delo je še vedno izziv, njegov negativni učinek pa bi se lahko v sedanjih razmerah še poslabšal, kar izpostavlja potrebo po podpori prehodu na prijavljeno delo. Zato so bistvenega pomena pravočasno prilagojene storitve, ki obravnavajo potrebe ranljivih skupin in delavcev, ki jih je prizadela kriza. Poleg nedavno uvedene sheme denarnega nadomestila zaradi začasnega čakanja sta bistvenega pomena razvoj dostopa do shem skrajšanega delovnega časa ter spodbujanje ukrepov dohodkovne podpore ter prožnih ureditev dela in dela na daljavo za prizadete delavce v sodelovanju s socialnimi partnerji, da se kratkoročno in dolgoročno okrepi odpornost trga dela.

               (21)Vztrajna neskladja v znanjih in spretnostih ter pomanjkanja strokovno usposobljene delovne sile, ki izhajajo iz demografskih gibanj ter omejene ustreznosti izobraževanja in usposabljanja za potrebe trga dela, so že pred pandemijo omejevala potencial rasti romunskega gospodarstva. Delež odraslih, ki sodelujejo v izobraževalnih dejavnostih, je leta 2019 znašal 1,3 % in je med najnižjimi v EU. Nizka udeležba v predšolski vzgoji in varstvu širi neenakost možnosti med učenci. Enakost na področju izobraževanja, vključenost vanj ter njegova kakovost ostajajo pomembni izzivi, pri čemer so na tem področju potrebne strateške reforme. Romunija ima velik delež mladih, ki zgodaj opustijo izobraževanje in usposabljanje (15,3 % v letu 2019), in mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo (14,7 %; nekoliko več kot leta 2018). Še vedno ni integriranega nacionalnega mehanizma, ki bi bil namenjen zgodnjemu opuščanju šolanja. Rezultati izobraževanja, zlasti na podeželskih in ekonomsko prikrajšanih območjih, se ne izboljšujejo. Udeležba v visokošolskem izobraževanju je nizka in je še vedno nezadostno usklajena s potrebami na trgu dela. Število diplomantov na področju naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike ostaja še posebej nizko. Romunija dosega slabe rezultate pri številnih elementih indeksa digitalnega gospodarstva in družbe, vključno z digitalnimi javnimi storitvami, digitalnimi spretnostmi splošnega prebivalstva in digitalizacijo podjetij. Osnovne digitalne spretnosti in znanja ter osnovne sposobnosti uporabe programske opreme so med najnižjimi v EU. Zaradi neustrezne digitalne infrastrukture in učnega gradiva ter nezadostnih digitalnih spretnosti in znanj nastajajo pri prehodu na učenje na daljavo, ki je posledica izbruha COVID-19, izzivi za ustanove za izobraževanje in usposabljanje, izobraževalce in študente, zlasti za prikrajšane študente in Rome.

               (22)Zaradi pandemije in posledičnih ukrepov za omejitev izhoda so bile dobavne verige prekinjene po vsej državi, podjetja so morala zmanjšati dejavnosti ali celo prenehati poslovati, ljudje pa niso mogli delati. Na podjetja vseh velikosti, zlasti pa MSP, močno vplivajo motnje v trgovini in zapora, poleg tega pa se ta podjetja soočajo z likvidnostnimi omejitvami in tveganji stečaja. Vlada je sprejela sklop ukrepov, ki združuje prilagojeno pomoč podjetjem in zaščito dohodkov za vse prizadete delavce. Za okrevanje po krizi bodo potrebna dodatna sredstva za nadaljnjo podporo podjetjem in gospodinjstvom. Sektorju storitev bo treba nameniti posebno pozornost, saj je najbolj prizadet, za nekatere podsektorje pa se pričakuje, da se bodo krčili dlje kot predelovalni sektor. Ukrepi vlade v odziv na pandemijo vključujejo vzpostavitev javne poroštvene sheme („IMM Invest“) s sredstvi v višini 15 milijard RON, da se ponudi državno poroštvo MSP za najemanje brezobrestnih posojil za financiranje naložb in zagotavljanje obratnega kapitala. Ta poroštva bodo koristila tudi bankam, ki morajo ostati dobro kapitalizirane in likvidne, da lahko zagotavljajo potreben kreditni tok gospodinjstvom in podjetjem. Poleg tega zaradi doslej precej omejene vloge bank pri zagotavljanju posojil podjetjem, zlasti inovativnim MSP, poroštva za posojila sama po sebi morda ne bodo zadostovala.

               (23)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Kriza je še jasneje pokazala, da mora Romunija nujno ponovno začeti javna infrastrukturna dela na področjih, kot so trajnostni promet, čista energija, okoljska infrastruktura in infrastruktura digitalnih storitev. Mestni prevoz trpi zaradi slabe sektorske organizacije in šibkih upravnih zmogljivosti lokalnih ponudnikov. Za sistem ravnanja z odpadki sta še vedno značilni zelo nizka stopnja recikliranja komunalnih odpadkov in zelo visoka stopnja odlaganja odpadkov na odlagališča. Za izvajanje nacionalnega energetskega in podnebnega načrta bodo potrebne naložbe v čisto proizvodnjo in rabo energije ter preobrazba monoindustrijskih in ogljično intenzivnih regij. Okrepiti je treba prizadevanja za razširitev in posodobitev infrastrukture za pitno in odpadno vodo. Naložbe v mrežo za spremljanje zraka so prav tako nepogrešljive zaradi resnih strukturnih pomanjkljivosti. Prav tako je treba posodobiti in zagotoviti interoperabilnost vseh digitalnih javnih storitev, ki vključujejo izmenjavo informacij, tudi na socialnem, izobraževalnem in zdravstvenem področju. Velike regionalne razlike in nizka produktivnost nekaterih sektorjev škodujejo dolgoročni trajnostni rasti. Enako pomembne so tudi naložbe za spodbujanje konkurenčnosti gospodarstva s podpiranjem dejavnosti na področju raziskav in razvoja, inovativnih MSP in vključevanja v strateške vrednostne verige Unije. Naložbe podjetij v raziskave in razvoj so še vedno skromne in omejene na majhno število podsektorjev, ki so močno odvisni od neposrednih tujih naložb. Zmanjševanje javnih sredstev za raziskave in razvoj je privedlo do slabe kakovosti na znanstvenem in tehnološkem področju ter šibkih povezav med akademsko sfero in podjetji. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Romuniji lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi
                  8
               . To bi Romuniji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (24)Reforma javne uprave je zastala. Ni vzpostavljenega učinkovitega okvira za strateško in proračunsko načrtovanje, kar posredno vpliva na strateško vizijo za dolgoročni razvoj države, prednostno razvrščanje ukrepov in usklajevanje politik na centralni in lokalni ravni. Sektorski strateški okvir je razdrobljen in se včasih prekriva, medtem ko ukrepi, ki jih je treba sprejeti v okviru sektorjev, niso prednostno obravnavani. Vloga strateškega upravljanja generalnega sekretariata vlade še vedno ni konsolidirana. Visoka razdrobljenost pristojnosti in virov še naprej vpliva na zagotavljanje javnih storitev, zlasti na lokalni ravni in v revnih skupnostih. Birokracija in nezadostna zmogljivost za zagotavljanje kakovostnih storitev, tudi digitalnih, negativno vplivata na državljane in podjetja, zlasti v času krize. Zamudni upravni postopki za ustanovitev podjetja in regulativne zahteve za ponudnike storitev, vključno z reguliranimi poklici, dodatno ovirajo razvoj trga. Okrepljeno sodelovanje med romunskimi organi za nadzor trga in carinskimi organi lahko pripomore k zmanjšanju količine neskladnih proizvodov, uvoženih iz držav zunaj Unije. Pogoste reorganizacije in pretirana uporaba začasnega upravljanja ovirajo neodvisnost uprave. Izvajanje korporativnega upravljanja v podjetjih v državni lasti je še vedno izziv.

               (25)Predvidljivost odločanja ostaja pomembno vprašanje. Pred krizo je bila upoštevana le približno tretjina letnega vladnega načrta. Število sprejetih izrednih odlokov je ostalo zelo visoko, kar je povzročilo negotovost in verjetno zaviralo naložbe. Odlok GEO 114/2018 je na primer imel velike socialno-ekonomske učinke na več sektorjev, vključno s finančnim. Čeprav so bile določbe z negativnim učinkom na bančni sektor razveljavljene, nekateri ukrepi, ki bi lahko vplivali na dolgoročno sposobnost uspešnega delovanja pokojninskih skladov drugega stebra, še vedno veljajo. Predvidljivost in stabilnost zakonodaje o javnem naročanju sta še vedno pomembna izziva. Učinkovitost javnega naročanja in nepovratnost določenih ukrepov, zlasti racionalizacije predhodnega nadzora, še vedno predstavljata težave. Napredek pri izboljšanju upravljanja, kakovosti in učinkovite uporabe regulativnih ocen učinka je majhen. Ni institucionalnega okvira za nadzor kakovosti na vladni ravni in možnosti za vzpostavitev odbora za regulativne ocene učinka se še preučujejo. Socialni dialog še naprej deluje omejeno, zlasti na sektorski ravni, čeprav je smiselno in stalno vključevanje socialnih partnerjev ključnega pomena za uspeh vsake strategije za izstop iz sedanje krize in okrevanje po njej. Vzpostavljeni institucionalni okvir za posvetovanje se ne uporablja ustrezno kot podlaga za postopek odločanja ter ne vključuje dovolj socialnih partnerjev v oblikovanje in izvajanje reform. Razprave o spremembah zakona o socialnem dialogu in reviziji gospodarskih sektorjev so zastale. Nadaljnje ukrepanje na podlagi priporočil Mednarodne organizacije dela, ki so bila izdana aprila 2018, je še vedno negotovo. Pomanjkanje stalnega objektivnega mehanizma za določanje minimalne plače lahko vpliva na poslovno okolje.

               (26)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (27)Po več težavah v zadnjih letih so se pritiski na bančni sektor umirili, saj je bilo v začetku leta 2020 več ukrepov, ki so v preteklosti povzročili zaskrbljenost, vključno z bančnim davkom, razveljavljenih. Bančni sektor je v sedanjo krizo zaradi COVID-19 vstopil dobro kapitaliziran in likviden, medtem ko se je delež nedonosnih posojil zmanjšal pod 5 %. Ukrepi, ki jih je vlada sprejela v podporo gospodinjstvom in podjetjem, zlasti MSP, so prav tako pomembni za ohranjanje odpornosti bančnega sektorja in sposobnosti bank, da absorbirajo šoke. Tudi poslovne banke so sprejele ukrepe za podporo strankam, kot so preložitev plačila glavnice in obresti, podaljšanje odplačila kredita, zagotavljanje likvidnosti na bankomatih in zmanjšanje pristojbin za spletne storitve. Centralna banka Romunije je 20. marca 2020 znižala obrestne mere denarne politike in napovedala, da bo začela kupovati državne vrednostne papirje, denominirane v RON, na sekundarnem trgu, da bi zagotovila nemoteno financiranje realnega gospodarstva in javnega sektorja. Kljub sprejetim ukrepom, vključno z bonitetno prožnostjo, ki so jo odobrili nadzorniki, se bo kakovost sredstev v prihodnjih mesecih verjetno poslabšala. S tega vidika bo ohranjanje preudarnih posojilnih standardov in dajanje prednosti podpori uspešnim posojilojemalcem prispevalo k ohranjanju kakovosti sredstev v bančnem sektorju. Poleg tega je zagotavljanje stabilnega in predvidljivega regulativnega okolja za banke pomemben predpogoj za ohranjanje njihove dejavne vloge pri zagotavljanju posojil gospodarstvu in podpiranju gospodarskega okrevanja.

               (28)Pomembne pravne spremembe in politični pritisk na sodstvo v letih 2017, 2018 in v pretežnem delu leta 2019 so vplivali na učinkovitost, kakovost in neodvisnost pravosodnega sistema ter na njegovo zmogljivost za preiskovanje in sankcioniranje korupcije na visoki ravni. Čeprav vlada trenutno podpira ukrepe za preprečevanje in sankcioniranje korupcije ter je pokazala pripravljenost, da razveljavi nekatere najspornejše ukrepe, Romunija še ni izvedla potrebnih zakonodajnih sprememb. Ta vprašanja se spremljajo v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje. Komisija v okviru tega mehanizma še naprej spremlja reformo pravosodja in boj proti korupciji v Romuniji. Ti področji zato nista zajeti v priporočilih za posamezno državo za Romunijo, vendar sta pomembni za razvoj pozitivnega socialno-ekonomskega okolja v državi.

               (29)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Romunija prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (30)V okviru evropskega semestra 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Romunije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2020 in nacionalni reformni program za leto 2020 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Romunija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije tako, da se prispevek na ravni Unije vključi v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri svoji oceni ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Romuniji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (31)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil konvergenčni program za leto 2020, njegovo mnenje
                  9
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (32)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2020 in konvergenčni program za leto 2020. Letošnja priporočila upoštevajo potrebe po spoprijemanju s posledicami pandemije in spodbujanju okrevanja gospodarstva kot prvi korak, ki je potreben, da se dovoli prilagoditev neravnotežij. Priporočila, ki neposredno obravnavajo makroekonomska neravnotežja, ki jih je opredelila Komisija na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011, so izražena v priporočilu 4 spodaj –

               PRIPOROČA, da Romunija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

               1.izvaja fiskalne politike v skladu s priporočilom Sveta z dne 3. aprila 2020
                  10
                ter sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; prepreči izvajanje trajnih ukrepov, ki bi ogrozili vzdržnost javnih financ; okrepi odpornost zdravstvenega sistema, tudi na področjih zdravstvenih delavcev in medicinskih izdelkov, ter izboljša dostop do zdravstvenih storitev;

               2.zagotovi ustrezno nadomestilo dohodka ter razširi ukrepe socialne zaščite in dostop do osnovnih storitev za vse; ublaži učinek krize na zaposlenost z razvojem prožnih ureditev dela in aktivacijskih ukrepov; okrepi znanja in spretnosti ter digitalno izobraževanje in zagotovi enak dostop do izobraževanja;

               3.zagotovi likvidnostno podporo gospodarstvu, ki koristi podjetjem in gospodinjstvom, zlasti MSP ter samozaposlenim; daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na trajnostni promet, infrastrukturo digitalnih storitev, čisto in učinkovito proizvodnjo in uporabo energije ter okoljsko infrastrukturo, tudi v premogovniških regijah;

               4.izboljša kakovost in učinkovitost javne uprave ter predvidljivost odločanja, vključno z ustreznim vključevanjem socialnih partnerjev.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 522 final.

                     (4)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5), ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

                     (8)

                        SWD(2020) 522 final.

                     (9)

                        V skladu s členom 9(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.

                     (10)

                        UL C 116, 8.4.2020, str. 1.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 526 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Finske za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Finske za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Finske za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Finske za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Finske ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

               (2)Poročilo o državi za Finsko
                  2
                za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Finske pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  3
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  4
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  5
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  6
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Finska je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po sektorjih in regijah. To pomeni tveganje poglabljanja razlik na Finskem. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

               (10)Finska je 30. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Finsko trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga.

               (12)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 1,1 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 7,2 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 4,0 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po povišanju na 59,4 % BDP v letu 2019 povečal na 69,1 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

               (13)Finska je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči državljanom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 1,7 % BDP. Ukrepi vključujejo nujne izdatke za varovanje zdravja in javnega reda ter podporne ukrepe za podjetja in zaposlene. Poleg tega je Finska napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 5 % BDP. Navedeni ukrepi vključujejo jamstva za posojila za podjetja, predvsem za MSP, ter posebne jamstvene sheme za družbo Finnair in ladjarske družbe, ki zagotavljajo zanesljivost oskrbe. Poleg tega so bili na Finskem sprejeti drugi ukrepi za povečanje likvidnosti, ki niso bili sporočeni v programu stabilnosti, vključno z odlogi plačila davka od dohodkov pravnih oseb. Navedeni dodatni ukrepi so ocenjeni na 15 % BDP. Ukrepi, ki jih je sprejela Finska, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

               (14)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Finske v letu 2020 znašal –7,4 % BDP, v letu 2021 pa –3,4 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi dosegel 69,4 % BDP v letu 2020 in 69,6 % v letu 2021.

               (15)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Finska v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.

               (16)Finska je v odziv na krizo sprejela obsežne ukrepe za podporo svojemu zdravstvenemu sistemu in gospodarstvu. Npr. finska vlada je sprejela več rebalansov proračuna in se odločila, da bo izboljšala varnost delovnih mest za zaposlene, hkrati pa so se sprostili pogoji za prejemanje denarnih nadomestil za brezposelne. Olajšal se je dostop do denarnih nadomestil za brezposelnost za samostojne delavce in podjetnike. Ukrepi na področju socialne varnosti znašajo 1,6 milijarde EUR. Poleg 10 milijard EUR v obliki posojil z državnim jamstvom so bila dana na voljo neposredna nepovratna sredstva za podjetja v višini 1 milijarde EUR. Vlada je začasno znižala prispevek delodajalca za pokojninsko zavarovanje za 2,6 odstotne točke in namenila vsaj 1 milijardo EUR za sveženj pomoči občinam. Finski organ za finančni nadzor je znižal kapitalske zahteve za finske kreditne institucije, tako da je odpravil blažilnik sistemskih tveganj in prilagodil zahteve za posamezne kreditne institucije. Vlada je za pripravo izhodne strategije Finske iz krize zaradi COVID-19 imenovala delovno skupino, ki jo vodita ministrstvo za finance in ministrstvo za socialne zadeve in zdravje. Vlada je na podlagi prvega poročila delovne skupine na začetku maja sprejela načrt postopnega izhoda. Delovna skupina bo poleg tega predlagala ustrezne ukrepe za obravnavanje zdravstvenih, socialnih in gospodarskih posledic krize. Posvetovala se je s socialnimi partnerji, občinami, civilno družbo in okoljskimi organizacijami.

               (17)Finska je sicer pokazala splošno pripravljenost, da se sooči s krizo COVID-19, vendar bi lahko njen zdravstveni sistem postal odpornejši. Bolnišnična okrožja so morala prerazporediti zdravstveno osebje, da bi zdravilo koronavirusne bolnike, in odstopati od prej določenih zakonitih rokov za nenujno zdravstveno oskrbo. Sedanji sistem zdravstvenih storitev, ki ga izvajajo različni ponudniki, je privedel do neenakomerne gostote zdravstvenih delavcev po državi. Pričakuje se, da razdrobljenost pri zagotavljanju storitev in neenak dostop do socialnih in osnovnih zdravstvenih storitev zlasti za brezposelne in upokojence, vključno z invalidi, tudi po krizi ne bosta odpravljena. Ker se je brezposelnost zaradi koronavirusne krize povečala, bi se morali kratkoročni in srednjeročni ukrepi politike osredotočiti na izboljšanje enakega dostopa do osnovnega zdravstvenega varstva. Srednjeročno je še vedno pomembno, da se še naprej izvajajo načrti reform na področju sociale in zdravstva, ki so jih obravnavale zaporedne finske vlade, zlasti ker pripravljajo Finsko na daljnosežne demografske spremembe in bi državi pomagali ohraniti kakovost zdravstvenega sistema v prihodnosti, hkrati pa izboljšati njegovo dostopnost. Dolgoročna vzdržnost finskih javnih financ ostaja ogrožena zaradi napovedanega povišanja stroškov staranja prebivalstva, zlasti stroškov socialnega in zdravstvenega varstva.

               (18)Glede na napoved Komisije naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 8,3 %, leta 2021 pa znižala na 7,7 %. Potrebni so učinkoviti kratkoročni in srednjeročni ukrepi politike, zasnovani v tesnem sodelovanju s socialnimi partnerji, da bi se zajezilo povečevanje stopnje brezposelnosti in bi se na trg dela ponovno vključili ljudje, ki so izgubili zaposlitev zaradi krize COVID-19. Ta prizadevanja bi morala podpirati tudi skupine, ki jim grozita revščina in socialna izključenost, kot so nizkokvalificirani delavci, invalidi, osebe z delno delovno sposobnostjo in osebe z migrantskim ozadjem. Finska ima vzpostavljene sheme skrajšanega delovnega časa, zaradi katerih je veliko zaposlenih na začasnem čakanju na delo. Aktivne politike zaposlovanja, vključno z ukrepi za izpopolnjevanje in prekvalifikacijo, bi lahko zagotovile hiter in trajen ponovni vstop na trg dela. Subvencionirane plače bi lahko bile ciljno usmerjene ter povezane z  usposabljanjem in nadaljnjim ukrepanjem javnih služb za zaposlovanje. Prekvalifikacija in izpopolnjevanje sta ključna za ohranjanje zaposljivosti delovne sile v vse bolj digitalnem in zelenem gospodarstvu. Reforma nenehnega učenja bi lahko pomagala obravnavati potrebo po izpopolnjevanju odraslih, vključno s tistimi z nizkimi kvalifikacijami, v sektorjih, pomembnih za trg dela, kot je sektor informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT). Da bi se na trgu zagotovila znanja in spretnosti, ki so potrebna v času demografskih in tehnoloških sprememb, bo pomembno še naprej zagotavljati, da bo izobraževanje ustrezno glede na potrebe trga dela, tudi z zagotavljanjem zadostnih univerzitetnih mest v skladu s predvidevanji glede zaposlovanja za vsak sektor in regijo. Da bi se izognili poslabšanju socialno-ekonomskega položaja najbolj ranljivih skupin zaradi krize COVID-19, bo ključno obravnavati digitalni razkorak, zlasti pri zagotavljanju, da imajo prikrajšani učenci dostop do kakovostnega izobraževanja. Zapleten sistem socialnih prejemkov in nadomestil ustvarja ovire za sprejetje zaposlitve. Da bi spodbudili odločanje za skrajšani delovnik in zaposlitev za delovni čas, krajši od polnega, bi bilo treba učinkovito uporabljati register dohodkov, ki vsebuje realne informacije o plačah ter socialnih prejemkih in nadomestilih, hkrati pa bi bilo treba socialne prejemke in nadomestila hitreje obravnavati. Srednjeročno bo za Finsko pomembno, da izvede reformo sistema socialnih prejemkov in nadomestil, da tako spodbudi zaposlovanje ter pripravi sistem socialnega varstva za prihodnost.

               (19)Pomoč podjetjem, zlasti malim in srednjim podjetjem (MSP), da med krizo preživijo, je bistvenega pomena za spodbuditev gospodarstva po odpravi sedanjih ukrepov zapore. Začasna likvidnostna podpora v obliki posojil, nepovratnih sredstev in jamstev bi lahko pomagala podjetjem prebroditi to težko obdobje visoke negotovosti in znatno nižjih prihodkov. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja.

               (20)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Naložbe na Finskem ostajajo pod povprečjem EU za kategorije, ki najbolj podpirajo rast produktivnosti, zlasti naložbe v opremo in intelektualno lastnino. To lahko omeji dolgoročni potencial države za rast ter negativno vpliva na njeno konkurenčnost in okrevanje. Povečanje naložb v raziskave in razvoj je ključni dejavnik, ki omogoča strukturne spremembe v korist gospodarskih panog, ki temeljijo na znanju, in krepi dolgoročni potencial za rast. Načrtovani prehod v smeri ogljične nevtralnosti do leta 2035, ki se odraža tudi v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu Finske, bo zahteval znatne naložbe, zlasti v elektroenergetska omrežja in trajnostni promet. Novi nacionalni prometni sistem za leto 2021 se razvija pod vodstvom parlamentarne usmerjevalne skupine. V času, ko se porajajo številna zdravstvena, okoljska in regionalna vprašanja ter vprašanja glede produktivnosti, so potrebna nadaljnja prizadevanja za uvedbo hitrih širokopasovnih povezav in izboljšanje druge digitalne infrastrukture, da bi racionalizirali logistiko in ohranili gospodarsko dejavnost na oddaljenih območjih. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Finski lahko pomagalo obravnavati nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi
                  7
               . To bi Finski omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (21)Nacionalna ocena tveganja Finske o preprečevanju pranja denarja je trenutno zastarela in bo posodobljena leta 2020. Finski organ za finančni nadzor je pred kratkim okrepil svoje nadzorne zmogljivosti. Vendar pa je zaposlovanje še vedno neustrezno, pristop k nadzoru, ki temelji na tveganju, pa se še ne uporablja pravilno. Preiskanih je bilo več primerov domnevnih kršitev, vendar vzpostavitev odvračilne politike sankcioniranja ostaja še eno prednostno področje. Poročanje o sumljivih transakcijah se je v zadnjih mesecih močno povečalo, orodja v okviru finančnoobveščevalne enote pa se zdijo nezadostna za analizo teh informacij. Izmenjava informacij med finančnoobveščevalno enoto in organom za finančni nadzor še vedno ni zadostna.

               (22)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (23)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Finska prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (24)Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic COVID-19. Finska bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in ob upoštevanju političnih smernic Euroskupine poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje in usklajene s politikami drugih držav članic euroobmočja.

               (25)V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Finske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Finska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije tako, da se prispevek na ravni Unije vključi v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri svoji oceni ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Finskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (26)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Finska v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

               1.v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; če gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb; odpravi pomanjkanje zdravstvenih delavcev, da bi se okrepila odpornost zdravstvenega sistema in izboljšal dostop do socialnih in zdravstvenih storitev;

               2.okrepi ukrepe za podporo zaposlovanju in podpre aktivne politike zaposlovanja;

               3.sprejme ukrepe za zagotavljanje likvidnosti realnemu gospodarstvu, zlasti malim in srednjim podjetjem; daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, trajnostno in učinkovito infrastrukturo ter raziskave in inovacije;

               4.zagotovi učinkovit nadzor in izvrševanje okvira za preprečevanje pranja denarja.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 525 final.

                     (3)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5), ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

                     (7)

                        SWD(2020) 525 final.

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 513 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Cipra za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Cipra za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Cipra za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Cipra za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Ciper opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

               (2)Poročilo o državi za Ciper
                  3
                za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Cipra pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  4
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njegovih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Cipru obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja. Zelo visok delež nedonosnih posojil obremenjuje finančni sektor, gospodarstvo pa duši velik obseg zasebnega, javnega in zunanjega dolga v razmerah zmerne potencialne rasti.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  5
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  6
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  7
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Ciper je pozvan, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po državi, zlasti na območjih, ki se izrazito opirajo na turizem in, bolj splošno, na osebno poslovanje s potrošniki. To pomeni tveganje poglabljanja razlik na Cipru. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

               (10)Ciper je 7. maja 2020 predložil nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Ciper trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga.

               (12)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 1,7 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 4,3 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 0,4 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 95,5 % BDP v letu 2019 povečal na 116,8 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19. Poleg tega proračunske projekcije temeljijo na tveganjih, značilnih za to državo, in sicer dejanskih pogojnih obveznostih in morebitnih potrebah javnih bolnišnic po financiranju v prvih letih izvajanja nacionalnega zdravstvenega sistema.

               (13)Ciper je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejel proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 navedeni proračunski ukrepi znašajo 4,4 % BDP. Ti ukrepi vključujejo okrepitev storitev zdravstvenega varstva z dodatnim proračunom v višini do 0,5 % BDP, subvencioniranje plač za ohranitev delovnih mest zaposlenih v primeru prekinitve poslovanja podjetij (v višini 2,7 % BDP) in dohodkovno podporo za mala podjetja in samozaposlene (v višini 0,3 % BDP). Poleg tega je Ciper napovedal ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij, vključno z odlogom plačila DDV za obdobje dveh mesecev. Ukrepi, ki jih je sprejel Ciper, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

               (14)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Cipra v letu 2020 znašal –7 % BDP, v letu 2021 pa –1,8 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi dosegel 115,7 % BDP v letu 2020 in 105 % v letu 2021.

               (15)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker Ciper v letu 2019 ni izpolnjeval pravila glede dolga in ker naj bi v letu 2020 presegel prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da je merilo glede dolga, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, izpolnjeno, medtem ko merilo glede primanjkljaja ni izpolnjeno.

               (16)Ciper se je na izbruh COVID-19 odzval z vrsto ukrepov za ublažitev ekonomskih posledic krize. Vlada je 15. marca 2020 predstavila program finančne podpore za varovanje javnega zdravja in zagotovitev ekonomskega preživetja podjetij in delodajalcev. V okviru programa je 100 milijonov EUR namenjenih finančni podpori zdravstvenemu sektorju za boj proti pandemiji, vključno z dodatnim zaposlovanjem zdravnikov, medicinskih sester in podpornega osebja ter zagotovitvijo opreme in infrastrukture. Program določa vrsto ukrepov za podporo podjetjem s povečanjem likvidnosti, na primer programe podpore za podjetja in samozaposlene in začasno ustavitev plačil DDV za podjetja. Sveženj vključuje tudi namensko podporo v višini 11 milijonov EUR za okrevanje turističnega sektorja.

               (17)Kriza zaradi COVID-19 je pokazala, da je treba naložbe usmeriti v izboljšanje in posodobitev javnega zdravstva, ponovno vzpostavitev njegovih zmogljivosti in izvedbo reforme javnega zdravstva. Novi zdravstveni sistem zagotavlja boljši dostop do storitev primarnega zdravstvenega varstva, ustrezno svetovanje in zdravljenje, ki temelji na kliničnih protokolih. Prav tako določa univerzalno upravičenost do cenovno dostopnih zdravstvenih storitev v okviru izbruha COVID-19. Ciper ima vzpostavljen načrt za izredne razmere v primeru pandemije in je namenil dodatna sredstva za preprečevanje širjenja okužbe ter obvladovanje njenih učinkov. Ciper mora srednjeročno naložbe usmerjati v povečanje učinkovitosti, dostopnosti in splošne odpornosti zdravstvenega sistema. Dodatna sredstva za zdravstveni sistem bodo preprečila prihodnje pomanjkanje zdravstvenega osebja ter kritične medicinske opreme in infrastrukture. Nemoteno izvajanje reforme zdravstva v skladu z načrtom je osrednjega pomena za zagotavljanje univerzalnega zdravstvenega zavarovanja in dostopa do zdravstvenega varstva. Digitalne zdravstvene rešitve in nove aplikacije bi prispevale k razširitvi uporabe storitev e-zdravja ter izboljšanju posvetovanj na daljavo in mehanizmov opozarjanja. Bistvenega pomena so politike, ki izboljšujejo bolnišnične zmogljivosti in delovne pogoje zdravstvenih delavcev ter zagotavljajo uporabo osebne zaščitne opreme, testiranje, zdravila in medicinske pripomočke. Glede na demografske spremembe je ključnega pomena povezanost primarnega zdravstvenega varstva z dolgotrajno in skupnostno oskrbo ter podpora najranljivejšim, vključno z invalidi.

               (18)Ciper se bo po stalnih pozitivnih gibanjih na trgu dela v zadnjih letih zdaj soočal z izzivi glede stopnje zaposlenosti zaradi zdravstvene krize. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za zmanjšanje socialno-ekonomskih posledic krize. Ciper je že sprejel nujne ukrepe, vključno s shemami skrajšanega delovnega časa in razširitvijo denarnih nadomestil za brezposelnost na samozaposlene. Pomembno bo, da v tesnem sodelovanju s socialnimi partnerji ohrani delovna mesta in zagotovi izvajanje napovedanih ukrepov. Ključnega pomena bo okrepitev zmogljivosti javnih služb za zaposlovanje s stalnim osebjem, zlasti da se ne prekinejo storitve, ki jih trenutno opravljajo svetovalci za zaposlovanje, ki se jim v drugi polovici leta 2020 iztečejo začasne pogodbe. Tako se bo preprečilo, da bi se službe za zaposlovanje znašle pod dodatnim pritiskom, in zagotovila učinkovita podpora na novo brezposelnim ter drugim ranljivim skupinam, kot so mladi, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo, dolgotrajno brezposelni in invalidi. Pozornost je treba namenjati tudi podpiranju prehoda iz šolanja v zaposlitev in mladim, saj bi se novi diplomanti lahko soočali z dodatnimi težavami pri iskanju zaposlitve.

               (19)Izbruh COVID-19 zahteva ustrezne ukrepe za ublažitev socialnih posledic, podporo dohodkom gospodinjstev in hitro okrevanje gospodarstva. Glede na napoved Komisije naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 8,6 %, leta 2021 pa ponovno znižala na 7,5 %. Zunanje povpraševanje po storitvah se bo znatno zmanjšalo, saj se pričakuje, da bo kriza še posebej močno prizadela turistični sektor. Vsem prizadetim delavcem in samozaposlenim, tudi tistim, ki se soočajo z vrzelmi v dostopu do socialne zaščite, bi bilo treba zagotoviti zadostno nadomestilo dohodka. Programi socialne zaščite morajo ščititi zaposlene, samozaposlene in brezposelne. Sistem socialne zaščite bi bilo mogoče okrepiti, da bi se preprečilo povečanje stopnje revščine in neenakosti, zlasti na tak način, da bi dosegli tudi najranljivejše, vključno z otroki, neaktivnimi osebami, neprijavljenimi delavci in osebami z migrantskim ozadjem.

               (20)Izjemno pomembno je spodbujanje prožnih delovnih ureditev, zlasti dela na daljavo, v sodelovanju s socialnimi partnerji. Kratkoročno se bodo s temi ureditvami podprli zaposleni z nepredvidenimi obveznostmi oskrbe otrok in drugih vzdrževanih družinskih članov, dolgoročno pa se bo velikemu deležu žensk, ki niso delovno aktivne zaradi obveznosti oskrbe, omogočila ponovna vključitev na trg dela. Ker so starejši in osebe s kroničnimi boleznimi izpostavljeni večjemu tveganju, da zaradi virusa resno zbolijo, so naložbe v kakovostne storitve dolgotrajne oskrbe izjemno pomembne, da se zagotovita neprekinjeno in učinkovito zagotavljanje teh storitev v kratkoročnem in srednjeročnem obdobju.

               (21)V okviru krize je ključnega pomena, da se izboljšajo kakovost in učinkovitost izobraževanja in usposabljanja ter njuna ustreznost za potrebe trga dela in da se zagotovi hitro okrevanje trga dela. Zagotavljanje pridobivanja pravih znanj in spretnosti prebivalcem je še toliko pomembneje v času, ko bi jih lahko večje število izgubilo delovna mesta in bi zato morali biti pripravljeni na poklicni prehod. Omejitve mobilnosti so razkrile izzive, povezane z nizko ravnjo digitalnih spretnosti in znanj na Cipru. Ta negativno vpliva na spletne dejavnosti, kot so delo in učenje na daljavo ter uporaba storitev e-zdravja. Za kakovostno digitalno izobraževanje in učenje na daljavo sta ključna enak dostop do infrastrukture IT in interneta, tudi za prikrajšane učence, prav tako pa dobro usposobljeni učitelji. Za obravnavanje na splošno slabih rezultatov izobraževanja in usposabljanja ter za širše izboljšanje znanj in spretnosti je bistveno, da se nadaljuje reforma sistema izobraževanja, obenem pa vlaga v rešitve za digitalno učenje, učenje na delovnem mestu in vajeništvo ter v razvoj kompetenc učiteljev za učinkovito uporabo orodij IT. Mogoče bi bilo izboljšati podpovprečne rezultate na področju osnovnih znanj in spretnosti ter povečati udeležbo odraslih v izobraževanju. Za pospešitev vpisa bi se programi preusposabljanja lahko zasnovali v spletni obliki, če je to mogoče, po zajezitvi pandemije pa bi se po potrebi vključila fizična prisotnost.

               (22)Med krizo in po njej so potrebna znatna sredstva za podporo podjetjem. Zagotovitev zadostnega dostopa do financiranja in likvidnosti je bistvenega pomena, zlasti za mala in srednja podjetja (MSP), da bi podjetja lahko naprej poslovala in ljudje obdržali delovna mesta. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. Ciper je uvedel poseben program podpore za mala podjetja, ki subvencionira izplačila plač podjetjem z največ petimi zaposlenimi. Poleg tega bo neposredni pritisk omilila začasna prekinitev povečanih prispevkov za nacionalni sistem zdravstvenega varstva in odložitev plačila davkov (na primer DDV). Hitro upravno usklajevanje, praktična podpora in učinkovito obveščanje o podpori, ki je na voljo MSP, v sodelovanju s podpornimi strukturami za MSP in poslovnimi organizacijami so bistvenega pomena. Tudi pospešitev pogodbenih plačil s strani javnih organov lahko prispeva k izboljšanju denarnega toka MSP. Nova zagonska podjetja in podjetja v razširitveni fazi bodo morda potrebovala posebno podporo, na primer v obliki kapitalskih vložkov javnih institucij in spodbud za sklade tveganega kapitala, da povečajo naložbe v ta podjetja. Še naprej je pomembno, da se izvajajo ukrepi za podporo za lastniški kapital, pripravljeni pred krizo (ciprski energetski sklad, sovlagateljski delniški sklad).

               (23)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Varovanje naravnih virov države in njihova učinkovita uporaba sta ključnega pomena za zagotovitev trajnostnega okrevanja gospodarstva in prihodnje rasti. Da bi Ciper ostal privlačen za turiste, mora obravnavati izzive, povezane s prehodom na zeleno energijo, učinkovitim ravnanjem z odpadki in upravljanjem voda ter varovanjem narave in biotske raznovrstnosti. Čeprav so se znatne naložbe že začele, je treba dati prednost več naložbam na teh področjih. Ciper se sooča s pomembnimi izzivi pri doseganju cilja glede emisij toplogrednih plinov za leto 2030, ki niso zajete v sistemu EU za trgovanje z emisijami. Te izzive je treba obravnavati z načrtovanjem in pravočasnim sprejetjem dodatnih ukrepov v skladu z nacionalnim energetskim in podnebnim načrtom Cipra. Taki ukrepi bodo zahtevali naložbe, zlasti na področjih, kot so energija iz obnovljivih virov, energijska učinkovitost in trajnostni promet, ki lahko prispevajo tudi k trdni spodbudi za zeleni prehod. Ciper mora tudi znatno izboljšati svoj sistem ravnanja z odpadki in krožno gospodarstvo. Nastajanje odpadkov je bistveno nad povprečjem EU, medtem ko so stopnje recikliranja bistveno nižje od njega. Tudi stopnja odlaganja odpadkov na odlagališčih je zelo visoka. Za upravljanje voda in odpadnih voda, zlasti na mestnih območjih, so značilne pomanjkljivosti. Suše in pomanjkanje vode so razlogi za veliko zaskrbljenost, nezadosten odziv politike pa bi lahko vplival na ciprsko podeželsko gospodarstvo in turizem. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Cipru lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi. To bi Cipru omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (24)Omejitve mobilnosti zaradi COVID-19 so opozorile na pomen sodobne digitalne infrastrukture, splošnega dostopa do interneta in razpoložljivosti digitalnih storitev. Naložbe v digitalno gospodarstvo so ključne za povečanje produktivnosti in spodbuditev okrevanja gospodarstva po krizi. Ciper je glede na indeks digitalnega gospodarstva in družbe Komisije za leto 2020 med slabšimi državami. Le 45 % Ciprčanov, starih od 16 do 74 let, ima vsaj osnovne digitalne spretnosti in znanja, strokovnjaki za IKT pa še vedno predstavljajo manjši delež delovne sile v primerjavi s povprečjem EU (2,7 % v primerjavi s 3,9 %), kar ovira potencial digitalnega gospodarstva. Šibka je tudi spletna interakcija med javnimi organi in državljani, saj se te poslužuje le 51 % Ciprčanov. Raven e-trgovanja (tj. MSP, ki prodajajo prek spleta, promet pri e-trgovanju in čezmejna spletna prodaja) se zvišuje (31,8 v letu 2019 v primerjavi z 29,4 v letu 2018), vendar je še vedno pod povprečjem EU, ki znaša 40,1 (od 100).

               (25)Ciper lahko še izboljša svoj sistem raziskav in inovacij, da bi podprl rast produktivnosti ter potreben digitalni in okoljski prehod v scenariju po pandemiji. Majhna absorpcijska sposobnost podjetij za raziskave in inovacije ovira konkurenčnost Cipra. Večje sodelovanje med akademsko sfero in podjetji ter komercializacija rezultatov raziskav sta še vedno najpomembnejše ozko grlo in zahtevata nujne ukrepe. Vendar so nedavni ukrepi, kot so ustanovitev novega podministrstva za raziskave, inovacije in digitalno politiko, imenovanje novega podministra za raziskave, inovacije in digitalno politiko ter nova nacionalna strategija za raziskave in inovacije za obdobje 2019–2023, ki določa višji cilj intenzivnosti raziskav in inovacij v višini 1,5 % BDP do leta 2023 (v primerjavi s sedanjimi 0,56 %), obetavni koraki.

               (26)Boj proti agresivnemu davčnemu načrtovanju je ključnega pomena za izboljšanje učinkovitosti in pravičnosti davčnih sistemov, kot je navedeno v priporočilu za euroobmočje iz leta 2020. Učinki prelivanja strategij davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje zahtevajo usklajeno nacionalno delovanje, ki dopolnjuje zakonodajo Unije. Iz ekonomskih dokazov je razvidno, da se davčna pravila Cipra uporabljajo za agresivno davčno načrtovanje. Ciper je sprejel ukrepe za obravnavanje tega vprašanja z izvajanjem mednarodnih in evropskih pobud ter nekaterimi dodatnimi nacionalnimi ukrepi. Vendar lahko značilnosti sistema, kot so odsotnost davčnih odtegljajev od v tujino plačanih dividend, obresti in licenčnin, ki jih družbe s sedežem na Cipru izplačujejo rezidentom tretjih držav, in pravila o davčnem rezidentstvu podjetij, še naprej omogočajo agresivno davčno načrtovanje. Shemo odbitkov nominalnih obresti je treba pozorno spremljati. Poleg tega je Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) ocenila, da imata shema za izjemno naturalizacijo vlagateljev na Cipru in shema pridobitve ciprskega prebivališča na podlagi naložb potencialno veliko tveganje za zlorabe.

               (27)Učinkovit pravosodni sistem je še vedno ključen dejavnik za privlačno ter naložbam in podjetjem prijazno gospodarstvo ter bo odločilnega pomena v procesu okrevanja. Resne pomanjkljivosti pravosodnega sistema še naprej spodkopavajo sodno uveljavljanje pogodb ter preprečujejo hitro reševanje civilnih in gospodarskih zadev. Napovedana je bila vrsta reform, da bi se obravnavale najbolj kritične težave v ciprskem pravosodnem sistemu, zlasti zastarela pravila o civilnih postopkih, digitalizacija sodišč, odprava velikih sodnih zaostankov in pomanjkanje vseživljenjskega usposabljanja za sodnike, vendar je napredek še vedno počasen.

               (28)Krepitev odpornosti in učinkovitosti javne uprave je ključna za zagotovitev hitrega in učinkovitega izvajanja ukrepov za okrevanje gospodarstva na Cipru po COVID-19. Izboljšanje usklajevanja med centralno in lokalno upravo ter odprava razdrobljenosti in neučinkovitosti na lokalni ravni sta nujna za odpravljanje ozkih grl, ki ovirajo usklajeno izvajanje, naložbe in zagotavljanje storitev v državi. Nadaljevanje digitalizacije javne uprave je osrednjega pomena za zagotavljanje njenega neprekinjenega delovanja, pa tudi za stalen in učinkovit dostop državljanov in podjetij do javnih storitev.

               (29)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (30)Varovanje splošne trdnosti bančnega sistema in upravljanje tveganj za finančno stabilnost sta nujna za prebroditev krize zaradi COVID-19 in podpiranje gospodarstva. Medtem ko se je stabilnost bančnega sektorja v zadnjih letih znatno izboljšala, so med pandemijo banke postale bolj obremenjene zaradi povečanja kreditnega tveganja in pritiskov na dobičkonosnost in kapitalizacijo. Vir ranljivosti in izzivov so prezadolženi zasebni sektor in velik obseg nedonosnih posojil, ki omejujeta obseg podpore kreditni kvaliteti. Ciprski bančni sektor ima drugi najvišji delež nedonosnih posojil v euroobmočju. Zato so prizadevanja za zmanjšanje obsega nedonosnih posojil še naprej prednostna naloga, zlasti obravnavanje „starih“ nedonosnih posojil, ki so zapadla v plačilo že dolgo pred začetkom krize zaradi COVID-19. Za dosego tega cilja je bistvenega pomena napredek pri družbi za upravljanje premoženja v državni lasti (KEDIPES), vključno z njenim organizacijskim modelom in strategijo. Namen sheme ESTIA je podpreti in zaščititi ranljive posojilojemalce, vendar je še vedno pomembno, da se ta cilj uravnoteži z izboljšanjem plačilne kulture. V zvezi s tem bi okrepitev uveljavljanja zahtevkov in spodbujanje uporabe insolvenčnega okvira pomagala podpreti vzdržno prestrukturiranje slabih posojil. Poleg tega je še vedno pomembna naloga zmanjšanje zaostankov pri izdajanju listin o lastništvu s strukturno rešitvijo za pomanjkljivosti sistema prenosa nepremičnin (tj. izdaja in prenos listin o lastništvu).

               (31)Nadaljnja prizadevanja za okrepitev okvira za preprečevanje in sankcioniranje korupcije so ključna za zagotovitev okrevanja po krizi zaradi COVID-19 ter za doseganje učinkovitega, odgovornega in preglednega dodeljevanja in razporejanja sredstev in virov. Medtem ko se akcijski načrt proti korupciji že izvaja, ključni ukrepi in zakonodaja še vedno niso bili sprejeti, zlasti osnutki zakonov za večjo preglednost pri javnem odločanju, ustanovitev neodvisnega organa za boj proti korupciji, prijavljanje korupcije in zaščito žvižgačev. Določbe v zvezi s proračunsko neodvisnostjo državnega odvetništva, ločevanjem funkcij in postopki zaposlovanja še niso dokončane.

               (32)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Ciper prispeval k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (33)Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic COVID-19. Ciper bi moral kot država članica, katere valuta je euro, in ob upoštevanju političnih smernic Euroskupine poskrbeti, da bodo njegove politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje in usklajene s politikami drugih držav članic euroobmočja.

               (34)V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Cipra in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Ciper prejel v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije tako, da se prispevek na ravni Unije vključi v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri svoji oceni ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Cipru, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (35)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (36)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Letošnja priporočila upoštevajo potrebo po spoprijemanju s posledicami pandemije in spodbujanju okrevanja gospodarstva kot prvi korak, ki je potreben, da se dovoli prilagoditev neravnotežij. Priporočila, ki neposredno obravnavajo makroekonomska neravnotežja, ki jih je opredelila Komisija na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011, so izražena v priporočilih 1, 3 in 4 spodaj –

               PRIPOROČA, da Ciper v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

               1.v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na epidemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; če gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb; okrepi odpornost in zmogljivost zdravstvenega sistema, da zagotovi kakovostne in cenovno dostopne storitve, vključno z izboljšanjem delovnih pogojev zdravstvenih delavcev;

               2.zagotovi ustrezno nadomestilo dohodka in dostop do socialne zaščite za vse; okrepi javne službe za zaposlovanje, spodbuja prožne ureditve dela ter izboljša ustreznost izobraževanja in usposabljanja za potrebe trga dela;

               3.zagotovi zadosten dostop do financiranja in likvidnosti, zlasti za mala in srednja podjetja; da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe v podporo gospodarskemu okrevanju; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, ravnanje z odpadki in upravljanje voda, trajnostni promet, digitalizacijo ter raziskave in inovacije;

               4.okrepi ukrepe za obravnavanje značilnosti davčnega sistema, ki posameznikom in multinacionalnim družbam omogočajo agresivno davčno načrtovanje; izboljša učinkovitost in digitalizacijo pravosodnega sistema in javnega sektorja.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 512 final.

                     (4)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5), ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.