Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0112

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, 2005-2008  /* SEK/2006/0112 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 1.2.2006SEK(2006) 112 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, 2005–2008(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMOzadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Slovenije je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 5. julija 2004 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev konvergenčnega programa Slovenije in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.Ocena1.  Druga dopolnitev konvergenčnega programa Slovenije, ki obravnava obdobje 2005–2008, je bila predložena 8. decembra 2005. Dopolnitev programa na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[3].2.  Svet je v svojem mnenju z dne 8. marca 2005 o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, ki obravnava obdobje 2004–2007, pozval Slovenijo, da (i) izkoristi vse priložnosti za pospešeno zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja in (ii) izvede dodatne ukrepe za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ, vključno z reformo pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva.3.  Po prehodni recesiji v začetku devetdesetih let se je v slovensko gospodarstvo v celoti povrnila krepka rast BDP, ki je v zadnjem desetletju dosegala povprečno skoraj 4 %. Inflacijski pritiski so bili uspešno omejeni in rast potrošniških cen se je do konca leta 2005 približala povprečju EU. Javnofinančni saldo se je leta 1997 poslabšal in je od takrat negativen; primanjkljaji v obdobju 2000–2004 so na podlagi ESA95 znašali povprečno 3 % BDP.4.  Makroekonomski scenarij, v katerem je predvideno, da bo rast BDP na podlagi naraščajočega domačega povpraševanja ostala okoli 4-odstotna skozi vse programsko obdobje, se zdi uresničljiv. Konjunkturni pogoji se bodo verjetno postopoma izboljšali; negativna proizvodna vrzel, ki je bila za leto 2005 ocenjena na 1 % BDP, naj bi se zaprla do konca obdobja. Predpostavke o rasti ne vključujejo vpliva načrta reform, ki je bil odobren oktobra 2005 in za katerega se pričakuje, da bo pospešil rast na povprečno več kot 5 % po letu 2008. To se zdi nekoliko optimistično, zlasti ker v programu niso navedene podrobnosti o tem, kako bi strukturne reforme vplivale na (potencialno) rast.5.  Leta 2005 je postala inflacija nestanovitna, vendar se je povprečno še naprej zmanjševala in do konca leta padla na 2,5 % (3,7 % leta 2004). Vlada je ostala previdna pri zakonskem urejanju vladno nadzorovanih cen in sprememb posrednih davkov. Poleg tega so redne prilagoditve trošarin za preprečevanje škodljivih učinkov visokih cen nafte pomagale pri obvladovanju inflacije. Zmanjšanje inflacije je prav tako pospešilo članstvo v MDT II. Odkar se je Slovenija 28. junija 2004 priključila MDT II, je tolar ostal zelo blizu centralnega paritetnega tečaja v višini 239,64 SIT/EUR. Dolgoročne obrestne mere so od aprila 2004 nihale v razponu 100 baznih točk in občasno celo veliko pod to mejo, kar je tesno povezano z razvojem donosov obveznic v euroobmočju. Monetarne oblasti se zavedajo omejitev pri prilagajanju obrestnih mer za nadzor inflacije v pripravah na vstop v EMU. Pričakuje se, da se bo inflacija v programskem obdobju ustalila na okoli 2,5 %, kar se zdi realistično, vendar si je treba prizadevati za nadaljnjo odpravo preostale strukturne togosti. Za uvedbo eura v začetku leta 2007 so v programu bistvenega pomena zmerna rast plač in zdrave javne finance.6.  Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005, je bil javnofinančni primanjkljaj za leto 2005 v napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 ocenjen na 1,7 % BDP, pri čemer je bil cilj prejšnje dopolnitve konvergenčnega programa 2,1 % BDP. Ta začasni rezultat je boljši od pričakovanega, ker so bili podcenjeni prihodki na podlagi nove ureditve neposrednih davkov, ki velja od januarja 2005.7.  Cilj dopolnitve programa je ustvarjanje pogojev za uspešno vključitev v EMU in istočasno dohajanje ravni povprečnih dohodkov EU. Proračunska strategija je usmerjena v ohranjanje javnofinančnega primanjkljaja precej pod 3 % BDP in njen cilj je doseganje srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor je predviden v Paktu stabilnosti in rasti, do leta 2008. V ta namen so v programu najavljeni ukrepi davčne reforme, zaradi katerih naj bi delež prihodkov v odstotku BDP padel za 1,8 %, in ukrepi na strani odhodkov, s pomočjo katerih naj bi se delež odhodkov zmanjšal za 2,5 % BDP. V programu je predvideno, da bo konsolidacija potekala predvsem proti koncu programskega obdobja. Pričakuje se, da bo v začetku programskega obdobja javnofinančni primanjkljaj ostajal pri 1,7 % BDP in se potem počasi zmanjšal na 1,4 % BDP v letu 2007 ter nadalje na 1,0 % BDP v letu 2008. V primerjavi s prejšnjim programom nova dopolnitev za eno leto odlaga cilj doseganja primanjkljaja v višini 1 % BDP v okviru na splošno nespremenjenega makroekonomskega scenarija.8.  Na podlagi izračunov služb Komisije v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo in podatkov iz programa se pričakuje, da se bo strukturni saldo, tj. v ciklično prilagojenem smislu ter brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, v programskem obdobju izboljšal za 0,2 odstotne točke BDP. Strukturni primanjkljaj je v letu 2005 znašal 1,25 % BDP. Pričakuje se, da se bo ta primanjkljaj po rahlem poslabšanju – leta 2006 naj bi dosegel 1,5 % BDP – potem postopoma izboljševal. Novi program določa srednjeročni cilj za proračunski položaj, kakor je predviden v Paktu stabilnosti in rasti, in sicer v obliki strukturnega primanjkljaja v višini 1,0 % BDP, ki naj bi se dosegel do leta 2008. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini skoraj 2 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa je na ustrezni ravni, ker je v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri izraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.9.  Tveganja, povezana s proračunskimi cilji, so na splošno uravnotežena. Slovenija je v zadnjih letih redno dosegala proračunske rezultate, ki so boljši od predvidenih in ki jih podpira tudi učinkovit proračunski mehanizem za omejevanje javnofinančnih odhodkov v primeru nepričakovanega primanjkljaja prihodkov. Poleg tega se lahko predpostavke o rasti uresničijo bolje od predvidenega, če se strukturne reforme izvedejo pravočasno. Vendar ker ni jasnih časovnih razporedov za zmanjševanje javnofinančne porabe, da bi se nadomestila izguba prihodkov zaradi davčne reforme, in zlasti glede na nedavni sklep o ponovni uvedbi uskladitve pokojnin s plačami, bi bilo lahko doseganje ciljev oteženo. Zlasti visok delež obveznih odhodkov (več kot 80 % celotnih izdatkov) je zakoreninjen v togem ureditvenem okviru, o katerem je še vedno treba najprej doseči politično soglasje, da bi se lahko prestrukturiral v prožnejšo obliko.10.  Glede na to oceno tveganja se zdi, da proračunska naravnanost, kakor je opisana v dopolnitvi programa, zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Ta strategija se zdi tudi zadostna za zagotovitev, da bo srednjeročni cilj programa dosežen leta 2008, kakor je načrtovano. Vendar ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa ni v celoti skladen s Paktom, ki določa „merilo“ za letno izboljšanje strukturnega salda v višini 0,5 % BDP za države članice euroobmočja in MDT II ter opredeljuje, da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer. Medtem ko naj bi se konjunkturni pogoji v programskem obdobju stalno izboljševali, je načrtovano, da se bo strukturni saldo izboljšal samo za 0,25 % BDP.11.  Program se sklicuje na začasno odstopanje na podlagi „večjih strukturnih reform“, kakor so predvidene v popravljenem Paktu stabilnosti in rasti ter novem kodeksu ravnanja. Odstopanje od merila Pakta za hitrost strukturne prilagoditve je potrebno zaradi dodatnega prizadevanja proračunske politike za obvladovanje primanjkljaja prihodkov zaradi davčne reforme in na podlagi negativne proizvodne vrzeli, ki naj bi se zaprla šele proti koncu programskega obdobja. Vendar strukturne reforme, na katerih temelji začasno odstopanje, niso dovolj podrobno opredeljene. Poleg tega program ne vključuje niti analize stroškov in koristi niti dokazov o znatnem ugodnem vplivu na dolgoročno vzdržnost javnih financ. Zato začasno odstopanje od poteka prilagoditve na srednjeročni cilj programa ni skladno s popravljenim Paktom stabilnosti in rasti.12.  Bruto javni dolg je in bo v programskem obdobju še naprej razmeroma nizek. Ocenjuje se, da je dolg v letu 2005 padel na 29,3 % BDP. Program predvideva v naslednjih dveh letih rahlo povečanje deleža dolga, ki naj bi dosegel najvišjo vrednost leta 2007, in sicer 29,8 % BDP. Do leta 2008 naj bi dolg padel na 29,4 %, saj je predvideno ugodno usklajevanje stanj in tokov.13.  Videti je, da je Slovenija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena visokemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Razmeroma nizek delež dolga bo prispeval k omejitvi proračunskega vpliva staranja prebivalstva. Vendar se bo Slovenija še vedno spopadala z zelo močnim povišanjem javnofinančnih odhodkov. Čeprav je pokojninska reforma iz leta 1999 znatno ublažila prihodnje povišanje odhodkov, so se njeni učinki delno izravnali zaradi novega pravila o uskladitvi, tj. premika od delne do popolne uskladitve s plačami. V programu se priznava, da se bodo nadaljnje spremembe pokojninskih sistemov na neki točki izkazale kot potrebne za omejitev prihodnjega povišanja javnofinančnih odhodkov in zmanjšanje tveganja za dolgoročno vzdržnost. Če ne bodo sprejeti nobeni nadaljnji ukrepi za ublažitev pritiskov odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, bo ogrožena dolgoročna vzdržnost javnih financ. Pazljivo načrtovanje in pravočasno sprejetje ukrepov je v zvezi s tem ključnega pomena.14.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Vendar dolgoročna vzdržnost javnih financ ni izrecno opredeljena kot prednostna naloga politike. Ukrepi ostajajo nejasno opredeljeni in ne omogočajo ocene dolgoročne izvedljivosti strategije.15.  V nacionalnem programu reform Slovenije, predloženem 28. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, je kot ključna prednostna naloga opredeljeno sprejetje eura v letu 2007. Dopolnitev konvergenčnega programa je usmerjena v ustvarjanje pogojev za uspešno vključitev v EMU, vključno z izboljšanjem kakovosti javnih financ, in je tesno povezana z obsežnim seznamom ukrepov politike iz nacionalnega programa reform. Vendar ker je več ukrepov še najprej v veliki meri neopredeljenih, v proračunskih projekcijah konvergenčnega programa niso vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform.Cilj dopolnitve programa je ohraniti inflacijo blizu povprečja EU in hkrati predvideti potek postopne proračunske prilagoditve. Glede na zgoraj navedeno oceno bi bilo za Slovenijo primerno, da bi:i) hitreje napredovala pri doseganju srednjeročnega cilja programa, zlasti z opredelitvijo in izvajanjem ukrepov, na katerih temelji načrtovano zmanjšanje deleža odhodkov, in z osredotočenjem prizadevanja za prilagoditev na prvi del programskega obdobja;ii) sprejela nadaljnje ukrepe, da bi izboljšala dolgoročno vzdržnost javnih financ, zlasti v zvezi s pokojninskim sistemom.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, 2005–2008SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[4] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:16.  Po prehodni recesiji v začetku devetdesetih let se je v slovensko gospodarstvo v celoti povrnila krepka rast BDP, ki je v zadnjem desetletju dosegala povprečno skoraj 4 %. Inflacijski pritiski so bili uspešno omejeni in rast potrošniških cen se je do konca leta 2005 približala povprečju EU. Javnofinančni saldo se je leta 1997 poslabšal in je od takrat negativen; primanjkljaji v obdobju 2000–2004 so na podlagi ESA95 znašali povprečno 3 % BDP.17.  Svet je v svojem mnenju z dne 8. marca 2005 o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa Slovenije, ki obravnava obdobje 2004–2007, pozval Slovenijo, da (i) izkoristi vse priložnosti za pospešeno zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja in (ii) izvede dodatne ukrepe za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ, vključno z reformo pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva.18.  Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005, je bil javnofinančni primanjkljaj za leto 2005 v napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 ocenjen na 1,7 % BDP, pri čemer je bil cilj prejšnje dopolnitve konvergenčnega programa 2,1 % BDP. Ta začasni rezultat je boljši od pričakovanega, ker so bili podcenjeni prihodki na podlagi nove ureditve neposrednih davkov, ki velja od januarja 2005.19.  Svet je [14. februarja 2006] proučil dopolnitev konvergenčnega programa Slovenije, ki obravnava obdobje 2005–2008. Dopolnitev programa na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[5].20.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realni BDP stalno povečeval pri okoli 4 % po letu 2005. Zdi se, da ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Konjunkturni pogoji se bodo verjetno postopoma izboljšali; negativna proizvodna vrzel, ki je bila za leto 2005 ocenjena na 1 % BDP, naj bi se zaprla do konca obdobja. Projekcije v programu glede inflacije so videti realistične. Kar zadeva „večje strukturne reforme“, kakor so predvidene v Paktu stabilnosti in rasti, so v programu predstavljene obsežne socialno-ekonomske reforme za povečanje konkurenčnosti slovenske industrije, ki so se začele izvajati leta 2005. Pričakuje se, da bodo pospešile rast BDP od leta 2008 na povprečno več kot 5 % letno. Analiza v programu, ki podpira to oceno, ni dovolj podrobna in pričakovani vpliv rasti se zdi zelo optimističen.21.  Cilj dopolnitve programa je ustvarjanje pogojev za uspešno vključitev v EMU in istočasno dohajanje ravni povprečnih dohodkov EU. Proračunska strategija je usmerjena v ohranjanje javnofinančnega primanjkljaja precej pod 3 % BDP in njen cilj je doseganje srednjeročnega cilja za proračunski položaj, kakor je predviden v Paktu stabilnosti in rasti, do leta 2008. V ta namen so v programu najavljeni ukrepi davčne reforme, zaradi katerih naj bi delež prihodkov v odstotku BDP padel za 1,8 %, in ukrepi na strani odhodkov, s pomočjo katerih naj bi se delež odhodkov zmanjšal za 2,5 % BDP. V programu je predvideno, da bo konsolidacija potekala predvsem proti koncu programskega obdobja. Pričakuje se, da bo v začetku programskega obdobja javnofinančni primanjkljaj ostajal pri 1,7 % BDP in se potem počasi zmanjšal na 1,4 % BDP v letu 2007 ter nadalje na 1,0 % BDP v letu 2008. V primerjavi s prejšnjim programom nova dopolnitev za eno leto odlaga cilj doseganja primanjkljaja v višini 1 % BDP v okviru na splošno nespremenjenega makroekonomskega scenarija.22.  Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan na podlagi skupno dogovorjene metodologije, izboljšal za okoli 0,25 % BDP. Program določa srednjeročni cilj za proračunski položaj v obliki strukturnega primanjkljaja v višini 1 % BDP in namerava doseči ta položaj do leta 2008. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini skoraj 2 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa je na ustrezni ravni, ker je v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in v zadostni meri izraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast potencialnega proizvoda.23.  Tveganja za proračunske projekcije v programu so na splošno videti uravnotežena. Po eni strani je Slovenija v zadnjih letih redno dosegala proračunske rezultate, ki so boljši od predvidenih in ki jih podpira tudi učinkovit proračunski mehanizem za omejevanje javnofinančnih odhodkov v primeru nepričakovanega primanjkljaja prihodkov. Poleg tega se lahko predpostavke o rasti uresničijo bolje od predvidenega, če se strukturne reforme izvedejo pravočasno. Vendar ker ni jasnih časovnih razporedov za zmanjševanje javnofinančne porabe, da bi se nadomestila izguba prihodkov zaradi davčne reforme, in zlasti glede na nedavni sklep o ponovni uvedbi uskladitve pokojnin s plačami, bi bilo lahko doseganje ciljev ovirano. Zlasti visok delež obveznih odhodkov (več kot 80 % celotnih izdatkov) je zakoreninjen v togem ureditvenem okviru, o katerem je še vedno treba najprej doseči politično soglasje, da bi se lahko prestrukturiral v prožnejšo obliko.24.  Glede na to oceno tveganja se zdi, da proračunska naravnanost v programu zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Poleg tega se zdi ta strategija zadostna za zagotovitev, da bo srednjeročni cilj programa dosežen leta 2008, kakor je načrtovano. Vendar ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa ni v celoti skladen s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora za države članice euroobmočja in MDT II merilo za letno izboljšanje strukturnega salda znašati 0,5 % BDP ter da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in bi lahko bila nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer. Medtem ko naj bi se konjunkturni pogoji v programskem obdobju stalno izboljševali, je načrtovano, da se bo strukturni saldo izboljšal samo za 0,25 % BDP.25.  V skladu s Paktom stabilnosti in rasti je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost javnih financ upoštevati pri opredeljevanju poteka prilagoditve na srednjeročni cilj programa ali v primeru začasnega odstopanja od njega. Srednjeročna proračunska strategija, opisana v programu, vključuje začasno odstopanje od poteka prilagoditve na srednjeročni cilj programa. Zlasti naj bi bila prilagoditev na srednjeročni cilj programa majhna, oziroma naj je sploh ne bi bilo, med letoma 2005 in 2007, ko naj bi se postopoma izvajale zgoraj omenjene ekonomske reforme. Vendar strukturne reforme, na katerih temelji začasno odstopanje, niso dovolj podrobno opredeljene. Poleg tega program ne vključuje niti analize stroškov in koristi niti dokazov o znatnem ugodnem vplivu na dolgoročno vzdržnost javnih financ. Zato začasno odstopanje od poteka prilagoditve na srednjeročni cilj programa ni skladno s popravljenim Paktom stabilnosti in rasti.26.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2005 dosegel 29,0 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva v naslednjih dveh letih rahlo povečanje deleža dolga, ki naj bi dosegel najvišjo vrednost leta 2007, in sicer 29,8 % BDP. Dolg naj bi do leta 2008 padel na 29,4 % BDP.27.  Videti je, da je Slovenija na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena visokemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ[6]. Razmeroma nizek delež dolga bo prispeval k omejitvi proračunskega vpliva staranja prebivalstva. Vendar se bo Slovenija še vedno spopadala z zelo močnim povišanjem javnofinančnih odhodkov. Čeprav je pokojninska reforma iz leta 1999 znatno ublažila prihodnje povišanje odhodkov, so se njeni učinki delno izravnali zaradi novega pravila o uskladitvi (premik od delne do popolne uskladitve s plačami). V programu se priznava, da se bodo nadaljnje spremembe pokojninskih sistemov na neki točki izkazale kot potrebne za omejitev prihodnjega povišanja javnofinančnih odhodkov in zmanjšanje tveganja za dolgoročno vzdržnost. Če ne bodo sprejeti nobeni nadaljnji ukrepi za ublažitev pritiskov odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, bo ogrožena dolgoročna vzdržnost javnih financ. Pazljivo načrtovanje in pravočasno sprejetje ukrepov je v zvezi s tem ključnega pomena.28.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Vendar dolgoročna vzdržnost javnih financ ni izrecno opredeljena kot prednostna naloga politike. Ukrepi ostajajo nejasno opredeljeni in ne omogočajo ocene dolgoročne izvedljivosti strategije.29.  V nacionalnem programu reform Slovenije, predloženem 28. oktobra 2005 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, je kot ključna prednostna naloga opredeljeno sprejetje eura v letu 2007. Dopolnitev konvergenčnega programa je usmerjena v ustvarjanje pogojev za uspešno vključitev v EMU, vključno z izboljšanjem kakovosti javnih financ, in je tesno povezana z obsežnim seznamom ukrepov politike iz nacionalnega programa reform. Vendar ker je več ukrepov še najprej v veliki meri neopredeljenih, v proračunskih projekcijah konvergenčnega programa niso vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform.Glede na zgoraj navedeno oceno Svet ugotavlja, da je cilj programa ohraniti inflacijo blizu povprečja EU in hkrati predvideti potek postopne proračunske prilagoditve. Svet meni, da bi bilo za Slovenijo primerno, da bi:i) hitreje napredovala pri doseganju srednjeročnega cilja programa, zlasti z opredelitvijo in izvajanjem ukrepov, na katerih temelji načrtovano zmanjšanje deleža odhodkov, in z osredotočenjem prizadevanja za prilagoditev na prvi del programskega obdobja;ii) sprejela nadaljnje ukrepe, da bi izboljšala dolgoročno vzdržnost javnih financ, zlasti v zvezi s pokojninskim sistemom.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realni BDP (spremembe v %) | KP dec. 2005 | 4,2 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 |COM nov. 2005 | 4,2 | 3,8 | 4,0 | 4,2 | ni podatkov |KP jan. 2005 | 4,0 | 3,8 | 3,9 | 4,0 | ni podatkov |Inflacija po HICP (v %) | KP dec. 2005 | 3,6 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | 2,4 |COM nov. 2005 | 3,6 | 2,6 | 2,5 | 2,5 | ni podatkov |KP jan. 2005 | 3,6 | 3,0 | 2,7 | 2,6 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP dec. 20051 | –1,4 | –1,2 | –0,7 | –0,3 | 0,0 |COM nov. 20055 | –1,2 | –0,9 | –0,5 | 0,2 | ni podatkov |KP jan. 20051 | –1,2 | –1,2 | –1,3 | –1,3 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP dec. 2005 | –2,1 | –1,7 | –1,7 | –1,4 | –1,0 |COM nov. 2005 | –2,1 | –1,7 | –1,9 | –1,6 | ni podatkov |KP jan. 2005 | –2,1 | –2,1 | –1,8 | –1,1 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | KP dec. 2005 | –0,5 | –0,2 | –0,3 | –0,1 | 0,2 |COM nov. 2005 | –0,2 | –0,1 | –0,4 | –0,2 | ni podatkov |KP jan. 2005 | –0,3 | –0,4 | –0,2 | 0,4 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | KP dec. 20051 | –1,4 | –1,2 | –1,4 | –1,3 | –1,0 |COM nov. 2005 | –1,5 | –1,5 | –1,7 | –1,7 | ni podatkov |KP jan. 20051 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | KP dec. 20053 | –1,4 | –1,2 | –1,4 | –1,3 | –1,0 |COM nov. 20054 | –1,5 | –1,5 | –1,7 | –1,7 | ni podatkov |KP jan. 2005 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP dec. 2005 | 29,5 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 |COM nov. 2005 | 29,8 | 29,3 | 29,5 | 29,2 | ni podatkov |KP jan. 2005 | 30,2 | 30,7 | 30,9 | 29,7 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 V napovedi služb Komisije ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 3,7 %, 3,5 %, 3,5 % in 3,5 % za posamezna leta v obdobju 2004–2007. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Vsi dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Mnenje Ekonomsko-finančnega odbora „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov“, ki ga je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.[3] Program ima vrzeli v obveznih in neobveznih podatkih, ki jih predpisuje novi kodeks ravnanja. Zlasti niso navedeni obvezni podatki o rasti produktivnosti dela. Prav tako manjkajo nekateri neobvezni podatki v zvezi z razvojem trga dela, sektorskimi saldi in razvojem javnofinančnega dolga. Prav tako ni vključena razpredelnica javnofinančnih odhodkov po namenu odhodkov.[4] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Program ima vrzeli v obveznih in neobveznih podatkih, ki jih predpisuje novi kodeks ravnanja. Zlasti niso navedeni obvezni podatki o rasti produktivnosti dela. Prav tako manjkajo nekateri neobvezni podatki v zvezi z razvojem trga dela, sektorskimi saldi in razvojem javnofinančnega dolga. Prav tako ni vključena razpredelnica javnofinančnih odhodkov po namenu odhodkov.[6] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


title: 2005/175/ES: Priporočilo Komisije z dne 1. marca 2005 o usklajenem programu za uradni nadzor živil za leto 2005 (Besedilo velja za EGP).

text:
               5.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 59/27

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 1. marca 2005
   o usklajenem programu za uradni nadzor živil za leto 2005
   (Besedilo velja za EGP)
   (2005/175/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 89/397/EGS z dne 14. junija 1989 o uradnem nadzoru živil (1) in zlasti člena 14(3) Direktive,
   po posvetovanju s Stalnim odborom za prehranjevalno verigo in zdravje živali,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Za pravilno delovanje notranjega trga je treba poskrbeti za usklajene programe za inšpekcijo živil v Skupnosti, ki bi izboljšali usklajeno izvajanje uradnega nadzora živil v državah članicah.

               (2)

               Takšni programi naj bi poudarjali skladnost z zakonodajo Skupnosti o živilih, ki je oblikovana zlasti za zaščito javnega zdravja in interesov potrošnikov in za zagotovitev poštene trgovske prakse.

               (3)

               Direktiva 89/397/EGS določa splošna načela o izvajanju uradnega nadzora živil, vključno z inšpekcijskimi pregledi, ki jih opravijo pristojni organi držav članic. Določa tudi, da Komisija vsako leto predloži priporočilo glede usklajenega programa inšpekcijskih pregledov za naslednje leto.

               (4)

               Priporočilo Komisije z dne 19. decembra 2003 glede usklajenega programa za uradni nadzor živil za leto 2004 (2) določa nekatera priporočila za usklajen program uradnega nadzora, vključno z oceno bakteriološke varnosti sirov iz surovega ali toplotno obdelanega mleka. Da bi lahko prišli do tehtnih zaključkov v zvezi z varnostjo teh izdelkov, bi morali to preiskavo opraviti tudi za druge kategorije sirov iz pasteriziranega mleka.

               (5)

               Direktiva Sveta 93/99/EGS z dne 29. oktobra 1993 o dodatnih ukrepih v zvezi z uradnim nadzorom živil (3) se dopolnjuje s predpisi, določenimi v Direktivi 89/397/EGS. Določa, da morajo uradni laboratoriji v državah članicah, kot je navedeno v členu 7 Direktive 89/397/EGS, upoštevati kriterije, določene v seriji evropskega standarda EN 45000, ki ga je nadomestil EN ISO 17025:2000.

               (6)

               Drugi uradni nadzori, ki jih države članice opravljajo v okviru svojih nacionalnih nadzornih programov, ne posegajo v izvajanje usklajenih programov.

               (7)

               Rezultati istočasnega izvajanja nacionalnih programov in usklajenih programov lahko zagotovijo podatke in izkušnje, na katerih bi temeljile nadzorne dejavnosti in zakonodaja o nadzoru –

         PRIPOROČA:
   1.   Države članice naj bi v letu 2005 opravljale inšpekcijske preglede in nadzor ter, kjer je navedeno, jemale vzorce za analizo v laboratorijih, da bi:

               (a)

               ocenile bakteriološko varnost sirov iz pasteriziranega mleka (nadaljevanje usklajenega programa iz leta 2004, ki je sledil priporočilu z dne 19. decembra 2003 glede usklajenega programa za uradni nadzor živil za leto 2004);

               (b)

               ocenile bakteriološko varnost mešanih solat glede bakterije Listeria monocytogenes;

               (c)

               ocenile varnost, kakovost in označevanje perutninskega mesa glede uporabe sredstev za zadrževanje vode;

               (d)

               ocenile varnost nekaterih živil za dojenčke in majhne otroke glede vsebnosti nitratov in patulina.

         2.   Čeprav stopnja vzorčenja in/ali inšpekcijskih pregledov ni določena v tem priporočilu, države članice poskrbijo, da ta stopnja zadostuje in zagotavlja pregled obravnavane zadeve v vsaki državi članici.
   3.   Države članice zagotavljajo podatke, kot je zahtevano, v skladu z obliko evidenčnih listov, ki je določena v prilogah I do IV, da bi pripomogle k izboljšanju primerljivosti rezultatov. Te podatke morajo poslati Komisiji najpozneje do 1. maja 2006 skupaj z obrazložitvenim poročilom, ki naj vključuje pripombe k rezultatom in izvršilnim ukrepom.
   4.   Živila, ki bodo analizirana po usklajenem programu za leto 2005, morajo biti predložena uradnim laboratorijem v skladu s členom 3 Direktive 93/99/EGS. Če pa v državah članicah ne obstajajo takšni laboratoriji za nekatere analize iz tega priporočila, lahko države članice imenujejo druge laboratorije, ki te analize lahko opravijo.
   5.   Bakteriološka varnost sirov iz pasteriziranega mleka
   5.1   Obseg usklajenega programa za leto 2005
   Namen tega dela programa je nadaljevati mikrobiološko raziskavo iz leta 2004 po usklajenem programu za leto 2004, ki se je osredotočil samo na sire iz surovega ali toplotno obdelanega mleka, da bi v raziskavo zajeli še druge sire iz mleka, ki je bilo izpostavljeno višjim temperaturam kot toplotno obdelano mleko (tj. pasterizacija). Razširitev usklajenega programa je priporočena, da bi lahko prišli do tehtnih zaključkov glede varnosti sirov. Rezultati te raziskave bodo analizirani in predloženi skupaj z rezultati raziskave iz leta 2004, s čimer bo omogočen splošen pregled na tem področju.
   5.2   Vzorčenje in analitska metoda
   Raziskava naj zajema sveže, mehke in poltrde sire iz mleka, ki je bilo izpostavljeno pasterizaciji. Pristojni organi držav članic odvzamejo reprezentativne vzorce teh izdelkov na ravni proizvodnje in tudi na ravni prodaje, vključno z uvoženimi izdelki, da bi raziskali prisotnost bakterije Salmonela in Listeria monocytogenes ter število Staphylococcus aureus in Escherichia coli. Če odkrijejo bakterijo Listeria monocytogenes, morajo ugotoviti število teh bakterij. Če so vzorci odvzeti na ravni prodaje, se raziskave lahko omejijo na prisotnost bakterije Salmonela in število bakterij Listeria monocytogenes. Z vzorci, od katerih vsak tehta najmanj 100 gramov ali od enega sira, če tehta manj kot 100 gramov, je treba ravnati higienično, treba jih je shraniti v hlajene posode in nemudoma poslati na analizo v laboratorij.
   Laboratorijem bi moralo biti dovoljeno, da sami izberejo metodo, pod pogojem, da njena stopnja zmogljivosti zadostuje za dosego cilja. Vendar pa je najnovejša različica standarda ISO 6785 ali EN/ISO 6579 priporočena za ugotavljanje bakterije Salmonela, najnovejše različice standardov EN/ISO 11290-1 in 2 so priporočene za ugotavljanje bakterije Listeria monocytogenes, najnovejša različica EN/ISO 6888-1 ali 2 je priporočena za ugotavljanje števila bakterije Staphylococcus aureus in najnovejša različica standarda ISO 11866-2,3 ali ISO 16649-1,2 pa je priporočena za ugotavljanje števila bakterije Escherichia coli. Lahko se uporabijo tudi dodatne enakovredne metode, ki so jih priznali pristojni organi.
   Skupna raven vzorčenja mora biti prepuščena presoji pristojnih organov držav članic.
   Rezultati nadzorov morajo biti vneseni v vzorec evidenčnega lista, ki je določen v Prilogi I.
   6.   Bakteriološka varnost mešanih solat glede bakterije Listeria monocytogenes

   6.1   Obseg usklajenega programa za leto 2005
   V preteklih letih se je povečalo uživanje gotove hrane, kot so mešane solate, ki vsebujejo surovo zelenjavo in druge sestavine, na primer meso ali morske sadeže. Takšen izdelek je lahko tveganje za javno zdravje zaradi prisotnosti patogenih bakterij, kot je Listeria monocytogenes. Izvajanje določenih higienskih ukrepov, vključno s primernim rokom uporabnosti in nadzorom temperature, je nujno za izogib rasti patogene bakterije, sčasoma prisotne v izdelkih, in za zaščito javnega zdravja.
   Namen tega dela programa je oceniti mikrobiološko varnost mešanih solat, ki vsebujejo surovo zelenjavo in druge sestavine, kot so meso ali morski sadeži, glede bakterije Listeria monocytogenes, da bi spodbudili visoko raven zaščite potrošnikov in zbrali podatke o razširjenosti te bakterije v takšnih izdelkih.
   6.2   Vzorčenje in analitska metoda
   Raziskava naj zajema predpakirane mešane solate iz surove zelenjave, mesa, morskih sadežev ali drugih sestavin, ki:

               (a)

               v zadnji enoti pakiranja niso bile izpostavljene toplotni obdelavi;

               (b)

               morajo biti shranjene na hladnem;

               (c)

               naj bi se zaužile brez toplotne obdelave ali pa se lahko zaužijejo brez toplotne obdelave pred uporabo.

         Pristojni organi držav članic naj odvzamejo vzorce izdelkov na ravni prodaje na drobno, po možnosti v supermarketih, da bi istočasno preverili prisotnost in število bakterije Listeria monocytogenes. En vzorec vsebuje eno vzorčno enoto (en neodprt paket). Vzorce, ki so odvzeti blizu poteka roka uporabnosti, je treba shraniti v hlajene posode in nemudoma poslati v laboratorij na analizo. Temperatura hranjenja in rok uporabnosti izdelkov se zabeležita v času vzorčenja, podatki pa se vključijo v obrazložitveno poročilo skupaj z rezultati raziskave.
   V laboratoriju je treba z vzorci ravnati tako, da se zagotovi temeljito premešanje vseh sestavin.
   Najnovejša različica standarda EN/ISO 11290-1 in 2 je priporočena za ugotavljanje prisotnosti in števila bakterije Listeria monocytogenes. Vendar pa bi moralo biti laboratorijem dovoljeno, da sami izberejo metodo, pod pogojem, da njena stopnja zmogljivosti zadostuje za dosego cilja.
   Skupna raven vzorčenja mora biti prepuščena presoji pristojnih organov držav članic.
   Rezultati nadzorov se zabeležijo v vzorec evidenčnega lista, ki je določen v Prilogi II.
   7.   Varnost, kakovost in označevanje perutninskega mesa glede uporabe sredstev za zadrževanje vode
   7.1   Obseg usklajenega programa za leto 2005
   Nedavno vzorčenje v nekaterih državah članicah je pokazalo precejšnje število izdelkov na trgu s prevelikim dodatkom vode in hidroliziranimi beljakovinami, uporabljenimi kot sredstva za zadrževanje vode v perutninskem mesu in pripravkih iz perutninskega mesa.
   Člen 5(1) Direktive Sveta 71/118/EGS z dne 15. februarja 1971 o zdravstvenih težavah, ki vplivajo na proizvodnjo in dajanje svežega perutninskega mesa na trg (4), prepoveduje dajanje svežega perutninskega mesa na trg, če so bila uporabljena sredstva, ki izrecno spodbujajo zadrževanje vode.
   Novejši delovni dokument za osebje Komisije (SEC(2004) 1130) je države članice opozoril tudi, da čeprav so sredstva za zadrževanje vode uporabljena v pripravkih in izdelkih iz perutninskega mesa, mora biti njihova uporaba v skladu s kodeksom dobre prakse, ki ga odobrijo države članice, ali v skladu z dobro proizvodno prakso in ob upoštevanju predpisov, ki veljajo za zaščito potrošnikov, vključno z zakonodajo o označevanju živil, kot je določeno v Direktivi 2000/13/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. marca 2000 o približevanju zakonodaje držav članic glede označevanja, predstavitve in oglaševanja živil (5).
   Namen tega dela programa je v Skupnosti preveriti pravilno izvajanje Direktive 71/118/EGS glede uporabe sredstev za zadrževanje vode v ohlajenem in zamrznjenem perutninskem mesu (piščančje prsi) in njihove uporabe v pripravkih iz zamrznjene perutnine (piščančje prsi), da bi spodbudili zaščito potrošnikov in preverili pravilno označevanje.
   7.2   Vzorčenje in analitska metoda
   Pristojni organi držav članic pri vzorčenju, analizi in izračunu rezultatov upoštevajo analitski protokol, ki je opisan v Prilogi V.
   Priporočeno je, da se vzorčenje osredotoči na prodajo zamrznjenih piščančjih prsi na debelo in tudi na prodajo hlajenih in zamrznjenih piščančjih prsi na drobno. Skupna raven vzorčenja mora biti prepuščena presoji pristojnih organov držav članic.
   Rezultati naslednjih nadzorov se zabeležijo v vzorec evidenčnega lista, ki je določen v Prilogi III.
   8.   Varnost nekaterih živil za dojenčke in majhne otroke glede vsebnosti nitratov in patulina
   8.1   Obseg usklajenega programa za leto 2005
   Živila z vsebnostjo onesnaževalcev, ki ni več toksikološko sprejemljiva, lahko predstavljajo možno tveganje za javno zdravje, posebno za občutljive skupine prebivalstva, kot so dojenčki in majhni otroci. Vsebnost onesnaževalcev je mogoče zmanjšati z dobro proizvodno ali kmetijsko prakso.
   Da bi zaščitili javno zdravje, so bile v Uredbi (ES) št. 466/2001 z dne 8. marca 2001 o določitvi zgornjih mejnih vrednosti nekaterih onesnaževalcev v živilih (6) in v Uredbi Komisije (ES) št. 655/2004 z dne 7. aprila 2004 o spremembi Uredbe (ES) št. 466/2001 glede nitratov v živilih za dojenčke in majhne otroke (7) določene jasne zgornje mejne vrednosti nitratov in patulina v živilih za dojenčke in majhne otroke.
   Namen tega dela programa je preveriti, ali živila za dojenčke in majhne otroke, ki se dajo na trg, ne presegajo zgornje mejne vrednosti nitratov in patulina, določene v zakonodaji Skupnosti, da bi zagotovili visoko raven zaščite potrošnikov.
   8.2   Vzorčenje in analitska metoda
   Pristojni organi držav članic morajo odvzeti reprezentativne vzorce živil za dojenčke in majhne otroke, še posebno živil, ki vsebujejo korenje, krompir, listnato zelenjavo in izdelke iz jabolk, predvsem na ravni prodaje na drobno, ne da bi zanemarjali proizvodnjo in uvoz (če je ustrezno), da bi testirali vsebnost nitratov (živila, ki vsebujejo korenje, krompir in listnato zelenjavo) in patulina (živila, ki vsebujejo izdelke iz jabolk, razen žitnih kašic).
   Metode vzorčenja in analitske metode, določene v naslednji zakonodaji Skupnosti, so priporočene za uradni nadzor vsebnosti nitratov in patulina:

               —

               Direktiva Komisije 2002/63/ES z dne 11. julija 2002 o določitvi metod vzorčenja za uradni nadzor nad ostanki pesticidov v in na proizvodih rastlinskega in živalskega izvora v Skupnosti in o razveljavitvi Direktive 79/700/EGS (8) glede nitratov,

               —

               Direktiva Komisije 2003/78/ES z dne 11. avgusta 2003 o določitvi metod vzorčenja in analitske metode za uradni nadzor vsebnosti patulina v živilih (9) glede patulina.

         Skupna raven vzorčenja mora biti prepuščena presoji pristojnih organov držav članic.
   Rezultate naslednjih nadzorov je treba zabeležiti v vzorec evidenčnega lista, ki je določen v Prilogi IV.

      V Bruslju, 1. marca 2005

            Za Komisijo

         Markos KYPRIANOU

            Član Komisije

      (1)  UL L 186, 30.6.1989, str. 23.

      (2)  UL L 6, 10.1.2004, str. 29.

      (3)  UL L 290, 24.11.1993, str. 14. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

      (4)  UL L 55, 8.3.1971, str. 23. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 807/2003 (UL L 122, 16.5.2003, str. 36).

      (5)  UL L 109, 6.5.2000, str. 29. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2003/89/ES (UL L 308, 25.11.2003, str. 15).

      (6)  UL L 77, 16.3.2001, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 208/2005 (UL L 34, 8.2.2005, str. 3).

      (7)  UL L 104, 8.4.2004, str. 48.

      (8)  UL L 187, 16.7.2002, str. 30.

      (9)  UL L 203, 12.8.2003, str. 40.
   PRILOGA I
   BAKTERIOLOŠKA VARNOST SIROV IZ PASTERIZIRANEGA MLEKA
   Država članica: _

               Bakterijske skupine/merila (1)

               Stopnja vzorčenja

               Izdelek kvalitativna določitev

               Število vzorcev

               Rezultati analize (2)

               Sprejeti ukrepi (število in vrsta) (3)

               Z

               S

               N

                  Salmonella spp.

               š=5 c=0
               odsotna pri 25 g

               proizvodnja

               nezreli, mehki (sveži) sir

               mehki zorjeni sir

               poltrdi sir

               prodaja na drobno

               nezreli, mehki (sveži) sir

               mehki zorjeni sir

               poltrdi sir

                  Staphylococcus aureus

               š=5 c=2
               m=100 cfu/g
               M=1 000 cfu/g

               proizvodnja

               nezreli, mehki (sveži) sir

               mehki zorjeni sir

               poltrdi sir

               prodaja na drobno

               nezreli, mehki (sveži) sir

               mehki zorjeni sir

               poltrdi sir

                  Escherichia coli

               š=5 c=2
               m=100 cfu/g
               M=1 000 cfu/g

               proizvodnja

               nezreli, mehki (sveži) sir

               mehki zorjeni sir

               poltrdi sir

               prodaja na drobno

               nezreli, mehki (sveži) sir

               mehki zorjeni sir

               poltrdi sir

               O

               P

               ≤ 100 cfu/g

               > 100 cfu/g

                  Listeria monocytogenes

               š=5 c=0
               odsotna pri 25 g

               proizvodnja

               nezreli, mehki (sveži) sir

               mehki zorjeni sir

               poltrdi sir

               prodaja na drobno

               nezreli, mehki (sveži) sir

               mehki zorjeni sir

               poltrdi sir

      (1)  Število vzorčnih enot (š), ki se odvzamejo, se lahko zmanjša pri vzorčenju na ravni prodaje na drobno. Zmanjšano število vzorčenj mora biti navedeno v poročilu.

      (2)  Z = zadovoljivo, S = sprejemljivo, N = nezadovoljivo; pri Listeria monocytogenes O = odsotnost, P = prisotnost. Pri Staphylococcus aureus in Escherichia coli je rezultat zadovoljiv, če so vse ugotovljene vrednosti <m, zadovoljiv, če so maksimumi vrednosti c med m in M, in nezadovoljiv, če je ena ali več vrednosti > M ali več kot so vrednosti c med m in M.

      (3)  Pri poročanju o izvršbenih ukrepih je priporočeno uporabiti naslednje kategorije: ustni opomin, pisni opomin, potreben okrepljen notranji nadzor, potreben umik izdelka, upravna kazen, sodni postopek, drugo.
   PRILOGA II
   MIKROBIOLOŠKA VARNOST MEŠANIH SOLAT
   (glede bakterije Listeria monocytogenes)
   Država članica: _

               Bakterijski patogeni

               Izdelek kvalitativna določitev (1)

               Število vzorcev

               Rezultati analize

               Sprejeti ukrepi (število in vrsta) (2)

               Odkrivanje v 25 g

               Število cfu/g

               Odsotnost

               Prisotnost

               < 10

               10–99

               100–999

               ≥ 1 000

                  Listeria monocytogenes

      (1)  Izdelek je treba določiti na podlagi njegovih glavnih sestavin.

      (2)  Pri poročanju o izvršbenih ukrepih je priporočeno uporabiti naslednje kategorije: ustni opomin, pisni opomin, potreben okrepljen notranji nadzor, potreben umik izdelka, upravna kazen, sodni postopek, drugo.
   PRILOGA III
   VARNOST, KAKOVOST IN OZNAČEVANJE PERUTNINSKEGA MESA GLEDE UPORABE SREDSTEV ZA OHRANJANJE VLAŽNOSTI
   Država članica: _

               Oznaka vzorca

               Ime izdelka in opis etikete

               Embaler/Predelovalec in oznaka zdravstvene ustreznosti

               Seznam sestavin

               Etiketa: deklaracija vsebnosti piščančjega mesa

               %
               vlage

               %
               maščob

               %
               dušika

               %
               beljakovin

               %
               pepela

               Hidroksi prolin
               g/100g

               Presežek hidroksi prolina
               g/100g

               %
               ogljikovih hidratov

               Izračunana vsebnost piščanca
               pri uporabi faktorja 3,85

               Popravek vsebnosti piščanca,
               če je hidroksiprolin večji od 0,08

               Sprejeti ukrepi
               (število in vrsta) (1)

      (1)  Pri poročanju o izvršbenih ukrepih je priporočeno uporabiti naslednje kategorije: ustni opomin, pisni opomin, potreben okrepljen notranji nadzor, potreben umik izdelka, upravna kazen, sodni postopek, drugo.
   PRILOGA IV
   VARNOST NEKATERIH ŽIVIL ZA DOJENČKE IN MAJHNE OTROKE GLEDE VSEBNOSTI NITRATOV IN PATULINA
   Država članica: _
   1.   NITRATI

               Stopnja vzorčenja

               Identifikacija izdelka

               Število vzorcev

               Rezultati analize (mg/kg)

               Sprejeti ukrepi
               (število in vrsta) (1)

               <100

               100–150

               151–200

               >200

               Prodaja na drobno

               Proizvodnja

               Uvoz
               (če obstaja)

   2.   PATULIN

               Stopnja vzorčenja

               Identifikacija izdelka

               Število vzorcev

               Rezultati analize (μg/kg)

               Sprejeti ukrepi
               (število in vrsta) (1)

               <10

               10–25

               >25

               Prodaja na drobno

               Proizvodnja

               Uvoz
               (če obstaja)

      (1)  Pri poročanju o izvršbenih ukrepih je priporočeno uporabiti naslednje kategorije: ustni opomin, pisni opomin, potreben okrepljen notranji nadzor, potreben umik izdelka, upravna kazen, sodni postopek, drugo.
   PRILOGA V
   ANALITSKI PROTOKOL
   Postopek za določitev vsebnosti piščanca ali dodane vode in beljakovin na bazi kolagena v izdelkih iz piščančjih prsi
   SVEŽE PIŠČANČJE PRSI (OHLAJENE ALI ZAMRZNJENE)
   Če piščančje prsi ne vsebujejo nikakršnih dodanih beljakovin, stabilizatorjev ali drugih sestavin, metoda za izračun dodane vode uporabi uradno metodo ES za tujo vodo (Uredba Komisije (EGS) št. 1538/91 (1)). Najmanjši vzorec za uradno metodo je 5 piščančjih prsi brez kosti in kože. Dodana voda se lahko določi z grafičnim prikazom razmerja voda/beljakovine v primerjavi s tujo vodo v piščančjih prsih brez kosti in kože (slika 1). Razmerje voda/beljakovine za piščančje prsi brez kosti in kože brez dodane vode znaša 3,28, za 2 % tuje vode (omejitev za piščančje prsi brez kosti in kože) pa znaša razmerje voda/beljakovine 3,40.
   PRIPRAVKI IZ ZAMRZNJENIH PIŠČANČJIH PRSI
   1.   Prejem in shranjevanje vzorcev

               1.1

               V prodaji na debelo en vzorec običajno predstavlja 10-kilogramski zaboj izdelkov iz zamrznjenih piščančjih prsi brez kosti in kože. V prodaji na drobno pa gre za najmanj 5 piščančjih prsi brez kosti in kože z enakim rokom trajanja in oznako pošiljke.

               1.2

               Vzorce je treba pri prejemu pregledati za zagotovitev, da embalaža ni bila poškodovana in da je vzorec dobro zamrznjen (če je zamrznjen).

               1.3

               Vzorce je treba po prejemu hraniti zamrznjene (– 18 °C ± 4 °C) do analize.

         2.   Predmet in področje uporabe

               2.1

               Ta metoda določa vsebnost piščanca (in dodane vode iz razlike) ter beljakovin na bazi kolagena v izdelkih iz piščančjih prsi brez kože in kosti. Vključuje določanje dušika v beljakovinah, vlage, pepela, maščob in hidroksiprolina.

         3.   Princip

               3.1

               (Navidezna) vsebnost nemastnega piščanca se izračuna z uporabo vsebnosti dušika iz beljakovin in dušikovega faktorja za piščančje prsi brez kosti in kože (oddelek 9). Če so bile piščančjim prsim dodane beljakovine na bazi kolagena, je treba prispevek teh beljakovin najprej odšteti od skupnega dušika v beljakovinah. Skupna vsebnost piščanca se izračuna tako, da se vsebnost maščob doda vsebnosti nemastnega piščanca. Delež dodane vode se lahko izračuna tako, da se vse komponente piščanca (vsebnost piščanca, pepel in ogljikov hidrat) odšteje od 100.

         4.   Zdravje in varnost

               4.1

               Metoda uporablja veliko potencialno nevarnih delov opreme, kot sta težki sekljalnik in homogenizer, zato je treba sprejeti ustrezne varnostne ukrepe.

         5.   Predhodno usposabljanje

               5.1

               Za uporabo industrijske mesarske opreme je potrebno usposabljanje.

         6.   Oprema

               6.1

               Tehtnice, ki tehtajo natančneje od ± 0,1 g.

               6.2

               Težki sekljalnik in/ali mešalec za homogenizacijo zamrznjenih piščančjih prsi.

                  Opomba: Priporočena ni nobena znamka sekljalnika, vendar pa mora imeti uporabljen sekljalnik zadostno moč, da zmelje zamrznjenega ali na hitro zamrznjenega piščanca za pridobitev homogenizirane mešanice, ki se ujema z mešanico, pridobljeno s sekljalnikom, opremljenim z diskom z luknjo premera 4 mm.

               6.3

               Oprema, kot je določena v ISO 1442:1997 (BS 4401 – 3:1997), za določanje vsebnosti vode.

               6.4

               Oprema, kot je določena v ISO 937:1978 (BS 4401 – 2:1980), za določanje vsebnosti beljakovin ali enakovrednih sestavin.

               6.5

               Oprema, kot je določena v ISO 936:1998 1998 (BS 4401 – 1:1998), za določanje skupnega pepela.

               6.6

               Oprema, kot je določena v BS 4401 – 4:1970, za določanje skupnih maščob.

               6.7

               Oprema, kot je določena v ISO 3496:1994 (BS 4401 – 11:1995), za določanje hidroksiprolina.

         7.   Postopek

      Opomba: Vzorec mora ostati zamrznjen do analize v skladu z odstavki 7.1 do 7.10 (spodaj).

               7.1

               Vzorec vzamemo iz embalaže in ga položimo na velik očiščen plastičen podstavek, pokrit s folijo za preprečitev izgube vlage.

               7.2

               Sesekljamo ali homogeniziramo dele vzorca in zopet položimo na plastičen podstavek. S tem nadaljujemo, dokler ni ves vzorec sesekljan/homogeniziran.

               7.3

               S čisto veliko plastično žlico premešamo ves sesekljan vzorec, pri čemer pazimo, da je primešana vsaka „kapljica“.

               7.4

               Če gre za vzorec prodaje na debelo, vzamemo alikvot vzorca z maso 2 kg, v primeru prodaje na drobno pa vzamemo vsega, če ga je manj kot 2 kg, in ga drobno homogeniziramo v mešalcu ali predelovalni napravi.

                  Opomba: Preostalih 8 kg vzorca prodaje na debelo se lahko zavrže.

               7.5

               Iz 2 kg vzamemo dva alikvota z maso 50 g (za DNK, po potrebi) in ju prenesemo v ustrezno veliko posodo. Preostanek položimo v čisto, označeno plastično vrečo ali po potrebi ločimo v podvzorce z maso 200 g. Vzorec, ki ni takoj analiziran, je treba hraniti zamrznjenega.

               7.6

               Vzamemo vzorec homogeniziranega materiala in določimo vsebnost vlage v skladu z ISO 1442.

               7.7

               Vzamemo vzorec homogeniziranega materiala in določimo vsebnost dušika v skladu z ISO 937 (ali ekvivalentnim).

               7.8

               Vzamemo vzorec homogeniziranega materiala in določimo vsebnost pepela v skladu z ISO 936.

               7.9

               Vzamemo vzorec homogeniziranega materiala in določimo vsebnost maščob v skladu z BS 4401 – 4.

               7.10

               Vzamemo vzorec homogeniziranega materiala in določimo vsebnost hidroksiprolina v skladu z ISO 3496.

         8.   Analitski nadzor kakovosti

               8.1

               Vsi laboratoriji v vsaki seriji preverijo kakovost in dvakrat analizirajo ustrezne referenčne vzorce z dodeljenimi ravnmi dušika, vlage, maščob, pepela in hidroksiprolina. Sprejemljive serije morajo imeti meritev znotraj dveh standardnih odstopanj od dodeljene vrednosti. Ponovitev analize mora biti znotraj lastnosti ponovljivosti metode.

         9.   Izračun rezultatov
   Izračun rezultatov je bil vzet iz informativnega lista za nadziranje živil 20/01 decembra 2001, ki ga lahko najdemo na spletni strani agencije na naslednjem naslovu:
   http://www.food.gov.uk/science/surveillance/fsis-2001/20chick
   9.1   Vsebnost piščanca z uporabo dušikovega faktorja
   Po Stubbsu in Moru (The Analyst 1919, 44, 125) vključuje analizo vzorca za dušik, vlago, maščobe in pepel.
   Podatki, dobljeni z analizo, se najprej uporabijo za izračun navidezne vsebnosti nemastnega mesa po naslednjem postopku:

                  navidezna vsebnost nemastnega mesa = skupen dušik/DF × 100

               DF = dušikov faktor v zvezi z analiziranim izdelkom

         (3,85 za pusto meso piščančjih prsi, kot priporoča AMC (The Analyst, 2000, 125, 1359–1366)). Opomba: ugotovljeno je, da ta faktor velja za piščančje meso iz tretjih držav.
   Izmerjena vsebnost maščob se nato doda tej številki, da dobimo navidezno skupno vsebnost piščanca.

      navidezna skupna vsebnost piščanca = navidezna vsebnost nemastnega piščanca + maščobe

   9.2   Dodane beljakovine na bazi kolagena
   Hidrolizirane beljakovine iz kolagena se lahko štejejo za prisotne v vzorcu, če je določen hidroksiprolin višji kot navadno v zvezi s pustimi piščančjimi prsmi (podatki AMC 0,08 g/100 g – The Analyst, 2000, 125, 1359–1366).
   Izračun za navidezno skupno vsebnost piščanca, kot je naveden zgoraj, predvideva, da je ves določen dušik dobljen iz mišic piščanca. Če je prisoten presežek hidroksiprolina, je nujen popravek.
   Odstotek dušika, ki ga prispeva kateri koli kolagen v vzorcu, se iz hidroksiprolina izračuna po naslednjem postopku:

                  DUŠIK NA BAZI KOLAGENA = PRESEŽEK HIDROKSIPROLINA × 1,28

         Odstotek dušika na bazi kolagena se nato odšteje od odstotka skupnega dušika in navidezne skupne vsebnosti piščanca, izračunane, kot je navedeno zgoraj.
   9.3   Dodana voda
   Količino dodane vode lahko ocenimo tako, da vsebnost piščanca in vse dodane sestavine odštejemo od 100 po naslednji enačbi:

                  % dodane vode = 100 – (navidezna skupna vsebnost piščanca + pepel + ogljikov hidrat + druge sestavine)

               ogljikov hidrat = 100 – (beljakovine + maščobe + pepel + vlaga)

         skupne beljakovine = skupen dušik × pretvorbeni količnik (6,25)

   Po zgoraj navedenem se dodano vodo lahko oceni po naslednjem postopku:

                  % dodane vode = 100 – (navidezna skupna vsebnost piščanca + pepel + ogljikov hidrat)

         9.4   Nezanesljivost meritev
   Povprečna nezanesljivost meritev za določanje vsebnosti piščanca je ocenjena na manj kot 3 % vsebnosti piščanca pri 95 % meji odstopanja. Zato se vzorce lahko šteje za napačne, če je določena vsebnost mesa 5 % manjša od napovedane.
   Slika 1: Tuja voda (%) v zvezi z mejnimi vrednostmi za razmerje voda: beljakovine

      (1)  UL L 143, 7.6.1991, str. 11. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 814/2004 (UL L 153, 30.4.2004, str. 1).


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Finlandand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Finland, 2011-2014

text:
          EVROPSKA KOMISIJA

                                            Bruselj, 7.6.2011
                                            SEC(2011) 805 konč.

                              Priporočilo

                       PRIPOROČILO SVETA

     v zvezi z nacionalnim reformnim programom Finske za leto 2011

                           ter mnenje Sveta

     o dopolnitvi programa stabilnosti Finske za obdobje 2011–2014

                        {SEC(2011) 734 konč.}

SL                                                                   SL
 ---pagebreak---                                                   Priporočilo

                                         PRIPOROČILO SVETA

                 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Finske za leto 2011

                                              ter mnenje Sveta

                  o dopolnitvi programa stabilnosti Finske za obdobje 2011–2014

     SVET EVROPSKE UNIJE –

     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4)
     Pogodbe,

     ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
     proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik1, zlasti člena 5(3)
     Uredbe,

     ob upoštevanju priporočila Evropske komisije2,

     ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

     ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

     po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,

     ob upoštevanju naslednjega:

     (1)    Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije za začetek nove
            strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem
            usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih
            je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in
            konkurenčnost.

     (2)    Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav
            članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
            zaposlovanja držav članic3, ki sta združena v „integriranih smernicah“. Države članice
            so bile pozvane, naj upoštevajo integrirane smernice pri svojih nacionalnih
            ekonomskih in zaposlovalnih politikah.

     1
            UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
     2
            UL C …, str. …
     3
            Ohranjene za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011.

SL                                                     2                                              SL
 ---pagebreak---      (3)   Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek
           novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra
           predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

     (4)   Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in
           strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na
           podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po
           prednostnem obravnavanju ponovne vzpostavitve trdnih javnih financ in fiskalne
           vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj
           za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v
           konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe stabilnosti ali konvergenčne
           programe in nacionalne reformne programe.

     (5)   Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v
           paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v
           njihove programe stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne reformne
           programe.

     (6)   Finska je 6. aprila 2011 predložila dopolnitev programa stabilnosti za obdobje 2011–
           2014 in nacionalni reformni program za leto 2011. Programa sta bila ocenjena
           istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

     (7)   V času svetovne gospodarske krize je Finska doživela zelo strm padec BDP, saj je bilo
           finsko gospodarstvo vedno odvisno od uspešnosti glavnih industrijskih panog pri
           izvozu. V letu 2009 se je BDP zmanjšal za 8,2 % zaradi izjemno velikega zmanjšanja
           izvoza (20-odstotno zmanjšanje obsega) in s tem povezanega zmanjšanega zaupanja v
           naložbe. Stopnja brezposelnosti se je povečala za približno 2 odstotni točki in se je s
           6,4 % delovne sile v letu 2008 povečala na 8,3 % v letu 2010. Oživljanje gospodarstva
           je bilo močno, saj se je BDP v letu 2010 povečal za 3,1 %, na kar sta vplivala tako
           domače povpraševanje kot tudi ponovna rast izvoza. Cene nepremičnin in obseg
           stanovanjske gradnje sta se po kratkotrajnem zmanjšanju leta 2009 hitro povzpela na
           ravni pred krizo, kar je povzročilo zaskrbljenost glede prekomernega širjenja trga
           nepremičnin. Finska je izplavala iz gospodarske krize z javnofinančnim
           primanjkljajem v višini 2,5 % BDP v letu 2010 in dolgom v višini 48,5 % BDP.

     (8)   Na podlagi ocene dopolnitve programa stabilnosti v skladu z Uredbo Sveta (ES)
           št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, za
           obdobje 2011–2012 verjeten, za naslednja leta pa nekoliko preveč optimističen. Za
           obdobje 2011–2012 je makroekonomski scenarij v skladu s spomladansko napovedjo
           služb Komisije. Za obdobje 2013–2015 je v programu napovedana rast v višini
           približno 2 % BDP, ki je nekoliko nad oceno potencialne rasti v višini 1,5% in tako
           izpostavljena tveganju, da se poslabša. Cilj proračunske strategije je zmanjšati
           primanjkljaj na 0,9 % BDP v letu 2011 in na 0,7 % v letu 2012 kot odziv na ciklično
           izboljšanje gospodarstva in nekatere konsolidacijske ukrepe, ki jih je sprejela že
           prejšnja vlada. Vendar v dopolnitvi programa stabilnosti ni načrta za kakršno koli
           nadaljnjo fiskalno konsolidacijo v obdobju 2013–2015. Tveganja za proračunske cilje
           se zdijo uravnotežena. Najpomembnejši dejavnik tveganja je posledica svetovnega
           makroekonomskega okolja, ki je vedno močno vplivalo na od izvoza odvisno finsko
           gospodarstvo.

SL                                                3                                                   SL
 ---pagebreak---      (9)    Zadnja dopolnitev programa ne predvideva uporabe izboljšanih napovedi glede
            gospodarskih razmer za srednjeročno konsolidacijo proračuna. Medtem ko naj bi bil
            srednjeročni cilj, ki so ga finski organi določili kot strukturni presežek v višini 0,5 %
            BDP, dosežen v letu 2011, naj bi se strukturni saldo v naslednjih letih zmanjšal pod
            ciljno vrednost.

     (10)   Sprejemanje ukrepov za zmanjšanje učinkov staranja prebivalstva je bilo ena od
            prednostnih nalog več zaporednih finskih vlad. Glede na ta prizadevanja se zdi, da je
            Finska izpostavljena srednjemu tveganju, kar zadeva dolgoročno vzdržnost javnih
            financ. Vendar se država sooča z velikimi in takojšnjimi demografskimi
            spremembami, na področju javnih financ pa še vedno obstaja znatna vrzel v
            vzdržnosti. Posledice tega izziva se občutijo na številnih področjih politik. Staranje
            prebivalstva bo povzročilo znatno povečanje povpraševanja po storitvah, povezanih s
            staranjem, ki jih na Finskem večinoma zagotavljajo lokalne oblasti. Različne študije so
            pokazale, da je bilo izboljšanje produktivnosti javnih storitev v zadnjih nekaj letih
            slabo. Finski organi so že izvedli številne reforme, da bi prestrukturirali javne storitve
            in povečali produktivnost tako na centralni ravni kot tudi na ravni lokalnih oblasti.
            Razmeroma velike naložbe v informacijsko tehnologijo v javnem sektorju še niso
            pokazale izboljšav v produktivnosti, kar pomeni, da bi jih morale spremljati strukturne
            in upravne spremembe. Na splošno je še vedno možno sprejeti dodatne ukrepe, da bi
            dosegli povečanje produktivnosti in prihranili stroške pri zagotavljanju javnih storitev.

     (11)   Trenutno povišanje dolgotrajne brezposelnosti je vzrok za zaskrbljenost. Med letoma
            2005 in 2008 se je dolgotrajna brezposelnost znatno znižala, v letu 2009 pa se je
            ponovno začela višati. Konec marca 2011 je bilo število dolgotrajno brezposelnih
            57 400, kar je za 12 400 več od prejšnjega leta. Veliko dolgotrajno brezposelnih
            trenutno spada v starostno skupino od 55 do 64 let. Zaradi vzorcev upokojevanja bo
            največje povečanje brezposelnosti zabeleženo v starostni skupini od 45 do 54 let.
            Čeprav je stopnja dolgotrajne brezposelnosti na Finskem pod povprečjem EU, je treba
            na problem gledati z vidika zagotavljanja ponudbe delovne sile v prihodnosti in
            socialne vključenosti. Izkušnje kažejo, da dolgotrajna brezposelnost povečuje zlasti
            tveganje revščine in socialne izključenosti. Čeprav je po mnenju finskih organov
            povečanje dolgotrajne brezposelnosti pereč problem, do zdaj še ni bila oblikovana
            celovita strategija za boj proti njemu. Finska je med krizo učinkovito razširila svoje
            ukrepe aktivne politike trga dela, da bi preprečila brezposelnost mladih. Medtem ko je
            to pripomoglo k zmanjšanju brezposelnosti mladih v obdobju 2010–2011, ta še vedno
            ostaja nad povprečjem EU in lahko upraviči nove ukrepe. Na enak način bi krepitev in
            boljša usmerjenost ukrepov aktivne politike trga dela pripomogla k obrnitvi
            negativnega trenda v dolgotrajni brezposelnosti.

     (12)   Glede na demografske spremembe je povečanje stopnje zaposlovanja starejših
            delavcev pomembno za javne finance in ključno za odzivanje na povpraševanje po
            delovni sili v prihodnje. Finski pokojninski sistem je bil reformiran leta 2005 in leta
            2009 so se pokojninske dajatve povezale s koeficientom pričakovane življenjske dobe.
            Vendar predpisana upokojitvena starost trenutno ni povezana s pričakovano
            življenjsko dobo. Glede na stalno daljšanje pričakovane življenjske dobe taka
            povezava ne bi samo prispevala k prilivu delovne sile, ampak bi tudi pripomogla k
            zagotovitvi primernih pokojnin. Sistemi predčasnega upokojevanja so se v zadnjih
            nekaj letih zmanjšali, vendar še vedno obstajajo možnosti za nadaljnje ukrepe za
            okrepitev spodbujanja zaposlovanja med starejšimi. Na primer razširjene sheme
            nadomestil za primer brezposelnosti za starejše na splošno delujejo na enak način kot

SL                                                  4                                                    SL
 ---pagebreak---             pokojnine zaradi brezposelnosti, ki so bile odpravljene. Kljub izboljšavam v zadnjem
            desetletju so stopnje zaposlovanja starejših delavcev in učinkovita upokojitvena starost
            po nordijskih standardih nizke. Zelo pogosto je vzrok za zgodnjo upokojitev
            invalidnost. Dvig dejanske upokojitvene starosti zahteva ukrepe, ki upoštevajo tudi
            kakovost delovnega življenja, vključno z dobrim počutjem in zdravjem zaposlenih. To
            je pomembno zlasti zaradi velikega števila ljudi, ki prejemajo invalidske pokojnine.
            Finska je od leta 2009 porabila približno 14 milijonov EUR za projekte za izboljšanje
            delovnega okolja. Učinek teh pobud je treba oceniti. Vključenost v vseživljenjsko
            učenje je bila na Finskem običajno zelo velika ter bo glede na pojavljajoče se nove
            zahteve po znanjih in spretnostih še naprej pomembna.

     (13)   Večja konkurenčnost, zlasti v storitvenem sektorju, je vse bolj pomembna za
            povečanje produktivnosti in izboljšanje potencialne gospodarske rasti. Odročnost
            Finske in majhna gostota njenega prebivalstva slabita poslovno konkurenčnost, kar
            povzroča razmeroma nizko rast produktivnosti v nemenjalnih sektorjih. Obstoječe
            poslovne strukture so občasno zelo skoncentrirane, zlasti na področju prehrambne
            industrije ali veleprodaje in prodaje na drobno. To bi lahko bil eden od razlogov za
            razmeroma visoko raven potrošniških cen, čeprav k temu lahko prispevajo tudi dolge
            prevozne razdalje. Maloprodajne cene so med najvišjimi v EU. Konkurenčnost v
            prodaji na drobno še naprej delno ovirajo predpisi, in sicer kljub nekaterim nedavnim
            omilitvam, ter ovire za vstop tujih in domačih podjetij na trg ter izstop z njega.

     (14)   Posebne zaveze v okviru pakta „euro plus“ v programu stabilnosti Finske in
            nacionalnem reformnem programu niso izrecno določene, pričakuje pa se, da se bodo
            predložile po vzpostavitvi nove vlade.

     (15)   Komisija je ocenila program stabilnosti in nacionalni reformni program4, pri čemer ni
            upoštevala le njunega pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na
            Finskem, ampak tudi njuno skladnost s pravili in smernicami EU, saj je treba okrepiti
            splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije. Meni, da bi bilo treba določiti
            srednjeročne konsolidacijske ukrepe in da so potrebni nadaljnji ukrepi za izboljšanje
            vzdržnosti javnih financ, tudi s povečanjem produktivnosti javnega sektorja. Nadaljnji
            ukrepi so potrebni tudi za povečanje spodbud za delo in povišanje dejanske
            upokojitvene starosti ter tudi za povečanje produktivnosti in konkurenčnosti na trgih
            sektorja storitev.

     (16)   Glede na to oceno in ob upoštevanju Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7)
            Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 2. junija 2010 je Svet proučil posodobitev
            programa stabilnosti Finske za leto 2011, njegovo mnenje5 pa je zlasti odraženo v
            njegovih priporočilih v točkah (1) in (2) v nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov
            Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet proučil nacionalni reformni program
            Finske –

     4
            SEC(2011) 734.
     5
            Predvideno v členu 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.

SL                                                       5                                             SL
 ---pagebreak---      PRIPOROČA, naj Finska v obdobju 2011–2012 ukrepa:

     (1)     nadaljuje fiskalno konsolidacijo z uporabo kakršnih koli izrednih prihodkov za
             zmanjšanje primanjkljaja ter hkrati sprejme dodatne ukrepe za ohranjanje fiskalnega
             položaja nad srednjeročnim ciljem;

     (2)     sprejme nadaljnje ukrepe za dosego povečanja produktivnosti in prihranka stroškov
             pri zagotavljanju javnih storitev, vključno s strukturnimi spremembami, da bi se
             odzvala na izzive, ki so posledica staranja prebivalstva;

     (3)     bolje usmeri ukrepe za aktivno politiko trga dela na dolgotrajno brezposelne in
             mlade;

     (4)     sprejme ukrepe za izboljšanje zaposljivosti starejših delavcev in njihove udeležbe v
             vseživljenjskem učenju; sprejme nadaljnje ukrepe za preprečevanje predčasnega
             upokojevanja in meje predpisane upokojitvene starosti dodatno uskladi s pričakovano
             življenjsko dobo;

     (5)     sprejme nadaljnje ukrepe za dodatno odprtje sektorja storitev s preoblikovanjem
             regulativnega okvira in odstranitvijo ovir, da bi se olajšali novi vstopi na trge
             sektorja storitev, zlasti v maloprodajnem sektorju.

     V Bruslju,

                                               Za Svet
                                               Predsednik

SL                                                6                                                 SL


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0136

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Irske, 2006–2009  /* SEK/2007/0136 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 7.2.2007SEC(2007) 136 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Irske, 2006–2009(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSPLOšNO OZADJEPakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Irske je bil predložen decembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 18. januarja 1999. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet .Ozadje ocene novega programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Irske, predloženo 6. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti), ter3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostGospodarska uspešnost Irske v zadnjih desetih letih zajema začetno obdobje izjemno hitre gospodarske rasti, kar je dalo državi ime „keltski tiger“, nato je nadaljevala z dohitevanjem zamujenega, kar se je začelo v poznih 80-ih. Gospodarskim pretresom ob prelomu desetletja je sledila zmernejša rast, še zmeraj večja od zahodnoevropskih standardov, toda v nasprotju s prejšnjim obdobjem je bila bolj posledica domačega povpraševanja in ne, kot je bilo prej, z nevzdžno ravnijo stanovanjske gradnje. Gospodarska odprtost je še zlasti očitna na trgu prožnih dejavnikov, kjer je stopnja tujih naložb visoka in prav tako velika je migracija delavcev. Hitro naraščajoča delovna sila mladih, politično okolje, ki se prilagaja gospodarstvu, in trdna socialna partnerstva od 80-ih so glavni aduti. Ker je Irska malo in odprto gospodarstvo, je to omejilo njene prožnosti intervencije na makroekonomski ravni. Obrestne mere evroobmočja so bile mnogo nižje, kot se zdi optimalno za Irsko in so zlasti prispevale k zelo visoki stopnji inflacije cen sredstev. Inflacija po HICP je bila na splošno relativno visoka, saj so dejanski prihodki narasli, pritiski domačega povpraševanja in nekatere pomanjkljivosti v proizvodnih trgih in mrežnih storitvah so se okrepili; zunanja konkurenca se je pred kratkim poslabšala in zunanji primanjkljaj se je povečal. Javne finance so ostale v okviru Pakta stabilnosti in rasti.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. marca 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2008. Svet je mnenja, da je „proračunski položaj na splošno zdrav in proračunska strategija zagotavlja dober zgled proračunskih politik v skladu s Paktom stabilnosti in rasti“. Svet poziva Irsko, da „nadaljuje z izvajanjem ukrepov glede dolgoročnih proračunskih posledic staranja prebivalstva“.Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Irske, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 18. oktobra 2006. Irski nacionalni program reform opredeljuje kot ključne cilje/prednostne naloge vzdrževanje in izboljšanje nedavne dobre gospodarske uspešnosti, ki temelji na izkoriščanju priložnosti, ki jih ponujata globalizacija in notranji trg.Ocena programa s strani Komisije (sprejeta kot del letnega poročila [2] o napredku iz decembra 2006) je pokazala, da Irska dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform. Poleg tega si je strategija za rast in delovna mesta pridobila politično opaznost, in sicer zaradi pred kratkim sklenjenega sporazuma o socialnem partnerstvu „Proti letu 2016“.Glede na opravljen napredek se Irsko spodbuja, da se usmeri na naslednja področja: reformo pokojninskega sistema, ukrepe za zmanjšanje emisij, sodelovanje na trgu dela, migracijo in starejše ter manj kvalificirane delavce.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Irske, 2006–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Dne [27. februarja 2007] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Irske, ki obravnava obdobje od 2006 do 2009.5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP s 5,4 % v letu 2006 spustila na povprečno 4,5 % v ostalem programskem obdobju. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov se zdi, da ta scenarij temelji na izvedljivih predpostavkah o rasti, čeprav močno znižanje visokih ravni stanovanjske gradnje in cen nepremičnin predstavlja večje tveganje. Napovedi v programu glede inflacije so videti realistične.6.  Za leto 2006 je javnofinančni saldo v programu ocenjen na presežek 2,3 % BDP glede na proračunski primanjkljaj 0,6 % BDP v prejšnji dopolnitvi programa; nedavni podatki o denarnih tokovih centralne uprave predvidevajo še večji presežek približno 2,5 % BDP. Rezultati, ki so boljši od pričakovanih v primerjavi z letom prej, so v celoti posledica prihodkov, ki zlasti odražajo stalno dinamičnost trga z nepremičninami, ki spodbuja davke in do manjše mere večjo rast proizvodnje, ki ima primerljiv učinek na splošne davke. Ocenjeni nominalni odhodki so blizu proračunskemu ravnovesju.7.  Srednjeročna proračunska strategija Irske temelji na ohranjanju proračunske vzdržnosti kot določa Pakt stabilnosti in rasti. Napovedano je, da se bodo presežki ohranjali skozi vse programsko obdobje, spreminjali se bodo od ocenjenega efektivnega presežka 2,3 % BDP v letu 2006 do 1,2 % v letu 2007 in nato bodo postopoma padli na 0,6 % v letu 2009; primarni presežek se bo prav tako zmanjšal z ocenjenega 3,3 % BDP v letu 2006 na 1,6 % BDP v letu 2009. Prepolovitev objavljenega presežka v letu 2007 je posledica višjega načrtovanega deleža odhodkov, povečanje zlasti predstavljajo višji socialni transferi; v letu 2008 in 2009 se bosta deleža prihodkov in odhodkov zmanjšala, toda delež odhodkov le zanemarljivo. V primerjavi z napovedmi iz zadnje dopolnitve (do leta 2008), se bo močno povečanje ocenjenega salda za leto 2006 zaradi prihodkov, višjih od pričakovanih, preneslo naprej v naslednji dve leti v smislu prihodkov ter efektivnega in primarnega presežka, in sicer postopoma in v bistvu brez sprememb v profilu napovedanega deleža odhodkov.8.  V programskem obdobju se za strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, načrtuje zmanjšanje presežka od približno malo manj kot 3% BDP v letu 2006 na malo več kot 1,5 % v letu 2009. V tem programu stabilnosti, tako kot tudi v prejšnjem, je srednjeročni cilj za proračunsko stanje uravnotežen proračun v strukturnem smislu, ki se ga s programom načrtuje ohraniti z veliko rezervo v tem programskem obdobju. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,25 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Glede ustreznosti je srednjeročni cilj programa v razponu, ki je za države članice euroobmočja in MDT II naveden v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja, in presega tistega, ki je predviden za delež dolga in povprečno potencialno dolgoročno rast.9.  Tveganja za proračunske napovedi v programu so na splošno videti uravnotežena. Po eni strani se bi lahko makroekonomski položaj, po verjetno trdnejšem izhodiščnem položaju, kot je bil predviden, razvijal manj ugodno od napovedanega in v povezavi s tem bi bili občutno nižji tudi posebni viri prihodkov, zlasti tisti, ki so najtesneje povezani s stanovanjskim trgom. Po drugi strani pa so bili ostali prihodki napovedani zelo previdno in odhodki so bili v zadnjih letih omejeni na načrtovane ravni.10.  Glede na to oceno tveganja se zdi, da proračunska naravnanost v programu zadostuje, da se srednjeročni cilj programa ohrani skozi vse programsko obdobje, kakor je predvideno v programu. Poleg tega zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Za leti 2008 in 2009 je proračunska naravnanost v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Kljub temu se bo leta 2007 strukturni saldo sunkovito zmanjšal, kar pomeni tveganje, da bo proračunska naravnanost iz programa to leto lahko prociklična, če se bodo ekonomski pogoji izkazali za ugodne. Takemu položaju se je treba v skladu s Paktom stabilnosti in rasti izogniti.11.  Ocenjuje se, da se je bruto javni dolg v letu 2006 zmanjšal na 25% BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za nadaljnje 3 odstotne točke.12.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva na Irskem je precej večji od povprečja EU, kar je predvsem posledica relativno mlade populacije in s tem velikega povečanja odhodkov za pokojnine glede na delež BDP v prihodnjih desetletjih, na kar delno vpliva zapadlost pokojninskega sistema. Začetni proračunski položaj, boljši od tistega leta 2005, bistveno prispeva k zmanjševanju napovedanega dolgoročnega proračunskega vpliva staranja prebivalstva, ni pa dovolj, da bi popolnoma pokril bistveni porast odhodkov zaradi staranja prebivalstva. Ohranjanje visokih primarnih presežkov v srednjeročnem obdobju in izvajanje ukrepov, namenjenih upočasnitvi hitrega povečevanja odhodkov zaradi staranja prebivalstva, bi, kot priznava program, prispevala k zmanjšanju tveganja glede vzdržnosti javnih financ. Na splošno je Irska izpostavljena srednjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ.13.  Program stabilnosti ne vsebuje kvalitativne ocene splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega ne zagotavlja nobenih sistematskih informacij glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, in proračunske napovedi ne upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, se zdijo skladni z ukrepi, ki so predvideni v nacionalnem programu reform. Oba programa zlasti predvidevata nadaljnje izvajanje ambicioznih načrtov za nadgradnjo infrastruktur, in sicer v okviru nacionalnega razvojnega načrta, objavljenega januarja 2007, medtem ko program stabilnosti dopolnjuje ukrepe, predvidene v nacionalnem programu reform z natančnim opisom ukrepov za izboljšanje institucionalnih značilnosti javnih financ, zlasti za povečanje učinkovitosti pobiranja davkov in upravljanja odhodkov.14.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.15.  Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[6].Splošni zaključek je ta, da je proračunski položaj srednjeročno na splošno zdrav in če proračunska naravnanost v letu 2007 ne bo prociklična, bo proračunska strategija zagotovila dober zgled proračunskih politik, ki se vodijo v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. V vsakem primeru bi bilo pametno ohraniti manevrski prostor, če bi se sedanji vzorec rasti, ki je tak zaradi večjega razvoja v stanovanjskem sektorju, obrnil.Ob upoštevanju zgornje ocene in zlasti glede na napovedano povečanje odhodkov v zvezi s staranjem prebivalstva, se Irsko poziva, da še naprej izvaja ukrepe za dolgoročno vzdržnost javnih financ.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2006 | 5,5 | 5,4 | 5,3 | 4,6 | 4,1 |COM nov. 2006 | 5,5 | 5,3 | 5,3 | 4,3 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 4,6 | 4,8 | 5,0 | 4,8 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | PS dec. 2006 | 2,2 | 2,7 | 2,6 | 2,0 | 1,7 |COM nov. 2006 | 2,2 | 2,9 | 2,7 | 2,2 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 2,2 | 2,0 | 2,0 | 1,8 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20061 | -0,4 | -1,2 | -1,6 | -2,2 | -2,5 |COM nov. 20065 | -0,5 | -1,4 | -1,9 | -2,7 | ni podatkov |PS dec. 20051 | -1,3 | -1,9 | -2,2 | -2,1 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2006 | 1,1 | 2,3 | 1,2 | 0,9 | 0,6 |COM nov. 2006 | 1,1 | 1,2 | 0,9 | 0,4 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 0,3 | -0,6 | -0,8 | -0,8 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2006 | 2,1 | 3,3 | 2,3 | 1,8 | 1,6 |COM nov. 2006 | 2,1 | 2,2 | 1,9 | 1,4 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 1,5 | 0,6 | 0,4 | 0,5 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS dec. 20061 | 1,3 | 2,8 | 1,8 | 1,8 | 1,6 |COM nov. 2006 | 1,3 | 1,7 | 1,6 | 1,5 | ni podatkov |PS dec. 20051 | 0,8 | 0,2 | 0,1 | 0,1 | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS dec. 20063 | 1,6 | 2,7 | 1,8 | 1,8 | 1,6 |COM nov. 20064 | 1,6 | 1,7 | 1,6 | 1,5 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 0,8 | 0,2 | 0,1 | 0,1 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2006 | 27,4 | 25,1 | 23,0 | 22,4 | 21,9 |COM nov. 2006 | 27,4 | 25,8 | 24,4 | 23,6 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 28,0 | 28,0 | 28,2 | 28,3 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 Enkratni in drugi začasni ukrepi -0.3 % BDP v 2005 (predvideno: glej opombo 4) in 0,1% BDP v 2006 (navedeno v programu); v programu za leto 2007–2009 ni podatkov. 4Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (-0,3% BDP v letu 2005, tj. zmanjšanje presežka); 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 6,1%, 6,3%, 5,8% in 5,2 % v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. | [1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 konč. in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy, št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Zlasti ni podatkov za deflatorje zasebne porabe, javne porabe in naložb, neto posojanje/zadolževanje zasebnega sektorja, javnofinančne odhodke po namenu in dekompozicija usklajevanja stanj in tokov javnega dolga.