title: Priporočilo Evropskega Odbora za Sistemska Tveganja z dne 24. marca 2021 o spremembi Priporočila ESRB/2015/2 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti (ESRB/2021/2) 2021/C 222/02

text:
                  11.6.2021

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  C 222/13

         PRIPOROČILO EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA
         z dne 24. marca 2021
         o spremembi Priporočila ESRB/2015/2 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti (ESRB/2021/2)
         (2021/C 222/02)
         SPLOŠNI ODBOR EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
         ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (1) ter zlasti člena 3 in členov 16 do 18 Uredbe,
         ob upoštevanju Sklepa ESRB/2011/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 20. januarja 2011 o sprejetju Poslovnika Evropskega odbora za sistemska tveganja (2) in zlasti členov 18 do 20 Sklepa,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Za zagotavljanje učinkovitih in doslednih nacionalnih ukrepov makrobonitetne politike je treba obvezno vzajemnost, ki se zahteva po pravu Unije, dopolniti s prostovoljno vzajemnostjo.

                     (2)

                     Cilj okvira za prostovoljno vzajemnost ukrepov makrobonitetne politike, določenega v Priporočilu ESRB/2015/2 Evropskega odbora za sistemska tveganja (3), je zagotoviti, da se za istovrstne izpostavljenosti tveganju v posamezni državi članici uporabi enak niz makrobonitetnih zahtev, ne glede na pravni status in lokacijo ponudnika finančnih storitev.

                     (3)

                     Priporočilo ESRB/2017/4 Evropskega odbora za sistemska tveganja (4) ustreznemu organu, pristojnemu za aktiviranje, priporoča, da ob predložitvi zahteve za vzajemnost Evropskemu odboru za sistemska tveganja (ESRB) predlaga najvišji prag pomembnosti, pri katerem se lahko šteje, da izpostavljenost posameznega ponudnika finančnih storitev ugotovljenemu makrobonitetnemu tveganju v jurisdikciji, kjer organ, pristojen za aktiviranje, uporabi ukrep makrobonitetne politike, ni pomembna, če je pod tem pragom. ESRB lahko priporoči drugačen prag, če presodi, da je to potrebno.

                     (4)

                     Od 1. januarja 2021 morajo kreditne institucije, zavarovalne družbe in osebe, ki poklicno opravljajo dejavnost kreditiranja (dajalci hipotekarnih kreditov), v Luksemburgu izpolnjevati zahteve glede mejnih vrednosti razmerja med vrednostjo kredita in vrednostjo nepremičnine (razmerje LTV) pri novih hipotekarnih kreditih za stanovanjske nepremičnine, ki se nahajajo v Luksemburgu, z različnimi mejnimi vrednostmi razmerja LTV za različne kategorije kreditojemalcev: (i) mejna vrednost razmerja LTV v višini 100 % za nove kupce, ki kupujejo svoje primarno prebivališče; (ii) mejna vrednost razmerja LTV v višini 90 % za druge kupce (tj. kupce, ki niso novi kupci), ki kupujejo svoje primarno prebivališče, ob upoštevanju olajšave za del portfelja (tj. kreditodajalci lahko izdajo 15 % portfelja novih hipotekarnih kreditov, odobrenih navedenim kreditojemalcem, z razmerjem LTV, višjim od 90 %, vendar pod najvišjim razmerjem LTV v višini 100 %); (iii) mejna vrednost razmerja LTV v višini 80 % za druge hipotekarne kredite (vključno s segmentom nepremičnin, kupljenih z namenom oddaje).

                     (5)

                     Na podlagi zahteve za vzajemnost, ki jo je Comité du Risque Systémique (odbor za sistemsko tveganje) predložil ESRB 18. decembra 2020, in da bi: (i) preprečili uresničevanje negativnih čezmejnih učinkov v obliki uhajanj in regulativne arbitraže, ki bi lahko bili posledica izvajanja ukrepa makrobonitetne politike, ki se uporablja v Luksemburgu; (ii) ohranili enake konkurenčne pogoje med ustreznimi finančnimi institucijami ter ohranili splošno odpornost teh finančnih institucij; je splošni odbor ESRB odločil, da ta ukrep vključi na seznam ukrepov makrobonitetne politike, za katere se priporoča zagotovitev vzajemnosti v skladu s Priporočilom ESRB/2015/2.

                     (6)

                     Ukrep makrobonitetne politike, ki ga je aktiviral Commission de Surveillance du Secteur Financier (komisija za nadzor finančnega sektorja), je ukrep, ki ni harmoniziran v pravu Unije. V skladu s podpriporočilom C(2) Priporočila ESRB/2015/2 se organom, ki zagotavljajo vzajemnost, priporoča, da izvedejo ukrep makrobonitetne politike, ki je enak ukrepu, ki ga je izvedel organ, pristojen za aktiviranje, če v nacionalni zakonodaji ni na voljo enak ukrep makrobonitetne politike, pa po posvetovanju z ESRB sprejmejo ukrep makrobonitetne politike, ki je na voljo v njihovi jurisdikciji in katerega učinek je najbolj enakovreden učinku aktiviranega ukrepa makrobonitetne politike.

                     (7)

                     Splošni odbor ESRB je tudi odločil, da priporoči posamezni instituciji in posamezni državi lasten prag pomembnosti, ki bo države članice, ki zagotavljajo vzajemnost, usmerjal pri morebitni uporabi načela de minimis.

                     (8)

                     Zato je treba Priporočilo ESRB/2015/2 ustrezno spremeniti –

               SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

            SPREMEMBE

         Priporočilo ESRB/2015/2 se spremeni:

                     1.

                     v oddelku 1 se podpriporočilo C(1) nadomesti z naslednjim:

                                 „1.

                                 Ustreznim organom se priporoča, da zagotovijo vzajemnost ukrepov makrobonitetne politike, ki jih sprejmejo drugi ustrezni organi in jih ESRB priporoča za vzajemnost. Priporoča se zagotovitev vzajemnosti naslednjih ukrepov, kakor so podrobneje opisani v Prilogi:

                                             Belgija:

                                                         —

                                                         pribitek k uteži tveganja za izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v Belgiji in za izračun regulativnih kapitalskih zahtev uporabljajo pristop IRB, ter ga sestavljata:

                                                                     (a)

                                                                     pavšalni pribitek k uteži tveganja v višini 5 odstotnih točk in

                                                                     (b)

                                                                     sorazmerni pribitek k uteži tveganja, ki obsega 33 odstotkov z izpostavljenostjo tehtanega povprečja uteži tveganja, ki se uporabljajo za portfelj izpostavljenosti na drobno, zavarovanih s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji;

                                             Francija:

                                                         —

                                                         poostritev omejitve velikih izpostavljenosti iz člena 395(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 za izpostavljenosti do visoko zadolženih velikih nefinančnih družb s sedežem v Franciji na 5 odstotkov sprejemljivega kapitala, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(ii) Uredbe (EU) št. 575/2013 za globalne sistemsko pomembne institucije (GSPI) in druge sistemsko pomembne institucije (DSPI) na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije;

                                             Luksemburg:

                                                         —

                                                         pravno zavezujoče mejne vrednosti razmerja med vrednostjo kredita in vrednostjo nepremičnine (razmerje LTV) za nove hipotekarne kredite za stanovanjske nepremičnine, ki se nahajajo v Luksemburgu, z različnimi mejnimi vrednostmi razmerja LTV, ki se uporabijo za različne kategorije kreditojemalcev:

                                                                     (a)

                                                                     mejna vrednost razmerja LTV v višini 100 % za nove kupce, ki kupujejo svoje primarno prebivališče;

                                                                     (b)

                                                                     mejna vrednost razmerja LTV v višini 90 % za druge kupce, tj. kupce, ki niso novi kupci in kupujejo svoje primarno prebivališče. Ta mejna vrednost se izvaja sorazmerno s pomočjo olajšave za del portfelja. Natančneje, kreditodajalci lahko izdajo 15 % portfelja novih hipotekarnih kreditov, odobrenih navedenim kreditojemalcem, z razmerjem LTV, višjim od 90 %, vendar pod najvišjim razmerjem LTV v višini 100 %;

                                                                     (c)

                                                                     mejna vrednost razmerja LTV v višini 80 % za druge hipotekarne kredite (vključno s segmentom nepremičnin, kupljenih z namenom oddaje).

                                             Švedska:

                                                         —

                                                         posamezni instituciji lastna spodnja meja za z izpostavljenostjo tehtano povprečje uteži tveganja, ki se uporabljajo za portfelj izpostavljenosti na drobno do dolžnikov z rezidentstvom na Švedskem, zavarovanih z nepremičninami, v višini 25 odstotkov, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje na Švedskem in za izračun regulativnih kapitalskih zahtev uporabljajo pristop IRB.“;

                     2.

                     Priloga se nadomesti s Prilogo k temu priporočilu.

            V Frankfurtu na Majni, 24. marca 2021.

                  Vodja sekretariata ESRB

                  V imenu splošnega odbora ESRB

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  UL L 331, 15.12.2010, str. 1.

            (2)  UL C 58, 24.2.2011, str. 4.

            (3)  Priporočilo ESRB/2015/2 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 15. decembra 2015 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti (UL C 97, 12.3.2016, str. 9).

            (4)  Priporočilo ESRB/2017/4 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 20. oktobra 2017 o spremembi Priporočila ESRB/2015/2 o ocenjevanju čezmejnih učinkov ukrepov makrobonitetne politike in njihovi prostovoljni vzajemnosti (UL C 431, 15.12.2017, str. 1).

            PRILOGA

                     „PRILOGA

                        Belgija

                           Pribitek k uteži tveganja za izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji, ki velja za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v Belgiji in uporabljajo pristop IRB, ter se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013. Pribitek ima dva sestavna dela:

                                 (a)

                                       pavšalni pribitek k uteži tveganja v višini 5 odstotnih točk in

                                 (b)

                                       sorazmerni pribitek k uteži tveganja, ki obsega 33 odstotkov z izpostavljenostjo tehtanega povprečja uteži tveganja, ki se uporabljajo za portfelj izpostavljenosti na drobno, zavarovanih s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji.

                           I.   Opis ukrepa

                                 1.

                                 Belgijski ukrep, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 in velja za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v Belgiji in uporabljajo pristop IRB, obsega pribitek k uteži tveganja za izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji, pri čemer ima pribitek dva sestavna dela:

                                             (a)

                                             prvi sestavni del obsega povečanje uteži tveganja za izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji, ki se pridobi po izračunu drugega dela pribitka k uteži tveganja v skladu s točko (b), za 5 odstotnih točk;

                                             (b)

                                             drugi sestavni del obsega povečanje uteži tveganja za 33 odstotkov z izpostavljenostjo tehtanega povprečja uteži tveganja, ki se uporabljajo za portfelj izpostavljenosti na drobno, zavarovanih s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji. Z izpostavljenostjo tehtano povprečje je povprečje uteži tveganja posameznih posojil, izračunano v skladu s členom 154 Uredbe (EU) št. 575/2013, tehtano z ustrezno vrednostjo izpostavljenosti.

                           II.   Vzajemnost

                                 2.

                                 V skladu s členom 458(5) Uredbe (EU) št. 575/2013 se ustreznim organom zadevnih držav članic priporoča, da zagotovijo vzajemnost belgijskega ukrepa tako, da ga v roku, določenem v podpriporočilu C(3), uporabijo za podružnice, ki se nahajajo v Belgiji ter so podružnice kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici in uporabljajo pristop IRB.

                                 3.

                                 Ustreznim organom se priporoča, da zagotovijo vzajemnost belgijskega ukrepa tako, da ga uporabijo za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici in uporabljajo pristop IRB ter imajo neposredne izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami, ki se nahajajo v Belgiji. V skladu s podpriporočilom C(2) se ustreznim organom priporoča, da uporabijo ukrep, ki je enak ukrepu, ki ga je v Belgiji izvedel organ, pristojen za aktiviranje, v roku, določenem v podpriporočilu C(3).

                                 4.

                                 Če v jurisdikciji ustreznih organov ni na voljo enak ukrep makrobonitetne politike, se jim priporoča, da po posvetovanju z ESRB uporabijo ukrep makrobonitetne politike, ki je na voljo v njihovi jurisdikciji in katerega učinek je najbolj enakovreden učinku zgoraj navedenega ukrepa, ki se priporoča za vzajemnost, vključno s sprejetjem nadzorniških ukrepov in uporabo nadzorniških pooblastil, določenih v oddelku IV poglavja 2 naslova VII Direktive 2013/36/EU. Ustreznim organom se priporoča, da enakovreden ukrep sprejmejo najpozneje v štirih mesecih po objavi tega priporočila v Uradnem listu Evropske unije.

                           III.   Prag pomembnosti

                                 5.

                                 Ukrep dopolnjuje posamezni instituciji lasten prag pomembnosti, ki znaša 2 milijardi EUR in ustrezne organe, ki zagotavljajo vzajemnost ukrepa, usmerja pri morebitni uporabi načela de minimis.

                                 6.

                                 V skladu z oddelkom 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2 lahko ustrezni organi zadevne države članice izvzamejo posamezne kreditne institucije s pristopom IRB, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici ter katerih izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami v Belgiji, niso pomembne in so pod pragom pomembnosti v višini 2 milijard EUR. Ustrezni organi morajo pri uporabi praga pomembnosti spremljati pomembnost izpostavljenosti in se jim priporoča, da uporabijo belgijski ukrep za predhodno izvzete posamezne kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, kadar se preseže prag pomembnosti v višini 2 milijard EUR.

                                 7.

                                 Kadar v zadevnih državah članicah ni pridobila dovoljenja nobena kreditna institucija s pristopom IRB, katere podružnice bi se nahajale v Belgiji ali ki bi imela neposredne izpostavljenosti na drobno, zavarovane s stanovanjskimi nepremičninami v Belgiji, ter ki bi imela izpostavljenosti do belgijskega trga stanovanjskih nepremičnin v višini vsaj 2 milijard EUR, se lahko ustrezni organi zadevnih držav članic odločijo, da ne zagotovijo vzajemnosti belgijskega ukrepa, kakor je določeno v oddelku 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2. V tem primeru morajo ustrezni organi spremljati pomembnost izpostavljenosti in se jim priporoča, da zagotovijo vzajemnost belgijskega ukrepa, ko kreditna institucija, ki uporablja pristop IRB, preseže prag v višini 2 milijard EUR.

                                 8.

                                 V skladu z oddelkom 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2 je prag pomembnosti v višini 2 milijard EUR najvišja priporočena raven praga. Ustrezni organi, ki zagotavljajo vzajemnost, lahko zato namesto uporabe priporočenega praga določijo nižji prag za svoje jurisdikcije, kjer je to primerno, ali zagotovijo vzajemnost ukrepa brez praga pomembnosti.

                        Francija

                           Poostritev omejitve velikih izpostavljenosti iz člena 395(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 za izpostavljenosti do visoko zadolženih velikih nefinančnih družb s sedežem v Franciji na 5 odstotkov sprejemljivega kapitala, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(ii) Uredbe (EU) št. 575/2013 za globalne sistemsko pomembne institucije (GSPI) in druge sistemsko pomembne institucije (DSPI) na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije.

                     I.   Opis ukrepa

                                 1.

                                 Francoski ukrep, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(ii) Uredbe (EU) št. 575/2013 in velja za GSPI in DSPI na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije (ne na subkonsolidirani ravni), obsega poostritev omejitve velikih izpostavljenosti, ki se nanaša na izpostavljenosti do visoko zadolženih velikih nefinančnih družb s sedežem v Franciji, na 5 odstotkov njihovega sprejemljivega kapitala.

                                 2.

                                 Nefinančna družba je opredeljena kot fizična ali pravna oseba zasebnega prava s sedežem v Franciji, ki spada na svoji ravni in na najvišji ravni konsolidacije v sektor nefinančnih družb, kakor je opredeljen v točki 2.45 Priloge A k Uredbi (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (*1).

                                 3.

                                 Ukrep se uporablja za izpostavljenosti do nefinančnih družb s sedežem v Franciji in za izpostavljenosti do skupin povezanih nefinančnih družb, na naslednji način:

                                             (a)

                                             v primeru nefinančnih družb, ki so del skupine povezanih nefinančnih družb, ki ima na najvišji ravni konsolidacije sedež v Franciji, se ukrep uporablja za vsoto neto izpostavljenosti do skupine in vseh njenih povezanih subjektov v smislu točke 39 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013;

                                             (b)

                                             v primeru nefinančnih družb, ki so del skupine povezanih nefinančnih družb, ki ima na najvišji ravni konsolidacije sedež zunaj Francije, se ukrep uporablja za vsoto:

                                                         a.

                                                         izpostavljenosti do nefinančnih družb s sedežem v Franciji;

                                                         b.

                                                         izpostavljenosti do subjektov v Franciji ali v tujini, ki jih nefinančne družbe iz točke (i) neposredno ali posredno obvladujejo v smislu točke 39 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, in

                                                         c.

                                                         izpostavljenosti do subjektov v Franciji ali v tujini, ki so ekonomsko odvisni od nefinančnih družb iz točke (i) v smislu točke 39 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013.

                                       Nefinančne družbe, ki nimajo sedeža v Franciji ter niso podrejene družbe nefinančne družbe s sedežem v Franciji ali od nje ekonomsko odvisni subjekti in jih neposredno ali posredno ne obvladuje nefinančna družba s sedežem v Franciji, torej ne sodijo v okvir ukrepa.
                                 V skladu s členom 395(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 se ukrep uporablja po upoštevanju učinka tehnik za zmanjševanje kreditnega tveganja in izvzetij v skladu s členi 399 do 403 Uredbe (EU) št. 575/2013.

                                 4.

                                 GSPI ali DSPI mora šteti nefinančno družbo s sedežem v Franciji za veliko, če znaša njena originalna izpostavljenost do te nefinančne družbe ali skupine povezanih nefinančnih družb v smislu odstavka 3 najmanj 300 milijonov EUR. Vrednost originalne izpostavljenosti se izračuna v skladu s členoma 389 in 390 Uredbe (EU) št. 575/2013 pred upoštevanjem učinka tehnik za zmanjševanje kreditnega tveganja in izvzetij, določenih v členih 399 do 403 Uredbe (EU) št. 575/2013, kakor se poroča v skladu s členom 9 Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 680/2014 (*2).

                                 5.

                                 Nefinančna družba se šteje za visoko zadolženo, če je njen količnik finančnega vzvoda višji od 100 odstotkov in količnik kritja finančnih stroškov nižji od tri, izračunano na najvišji ravni konsolidacije na naslednji način:

                                             (a)

                                             količnik finančnega vzvoda je razmerje med skupnim dolgom brez gotovine in lastniškim kapitalom in

                                             (b)

                                             količnik kritja finančnih stroškov je razmerje med dodano vrednostjo, povečano za subvencije za poslovanje in zmanjšano za: (i) plače; (ii) davke in dajatve iz poslovanja; (iii) druge neto običajne izdatke za poslovanje brez neto stroškov obresti in podobnih stroškov in (iv) depreciacijo in amortizacijo na eni strani ter stroški obresti in podobnimi stroški na drugi strani.

                                       Količniki se izračunajo na podlagi računovodskih agregatov, opredeljenih v skladu z veljavnimi standardi, kakor so predstavljeni v računovodskih izkazih nefinančne družbe, ki jih po potrebi potrdi pooblaščeni računovodja.

                           II.   Vzajemnost

                                 6.

                                 Ustreznim organom se priporoča, da zagotovijo vzajemnost francoskega ukrepa tako, da ga uporabijo za GSPI in DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije v njihovi jurisdikciji.

                                 7.

                                 Če v jurisdikciji ustreznih organov ni na voljo enak ukrep makrobonitetne politike, se jim v skladu s podpriporočilom C(2) priporoča, da po posvetovanju z ESRB uporabijo ukrep makrobonitetne politike, ki je na voljo v njihovi jurisdikciji in katerega učinek je najbolj enakovreden učinku zgoraj navedenega ukrepa, ki se priporoča za vzajemnost. Ustreznim organom se priporoča, da enakovreden ukrep sprejmejo najpozneje v šestih mesecih po objavi tega priporočila v Uradnem listu Evropske unije.

                           III.   Prag pomembnosti

                                 8.

                                 Ukrep dopolnjuje sestavljen prag pomembnosti, ki ustrezne organe, ki zagotavljajo vzajemnost, usmerja pri morebitni uporabi načela de minimis in ga sestavljajo:

                                             (a)

                                             prag v višini 2 milijard EUR za skupne originalne izpostavljenosti GSPI in DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije do francoskega sektorja nefinančnih družb;

                                             (b)

                                             prag v višini 300 milijonov EUR, ki se uporablja za GSPI in DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici in dosegajo ali presegajo prag iz točke (a), za:

                                                         (i)

                                                         posamezno originalno izpostavljenost do nefinančne družbe s sedežem v Franciji;

                                                         (ii)

                                                         vsoto originalnih izpostavljenosti do skupine povezanih nefinančnih družb, ki ima na najvišji ravni konsolidacije sedež v Franciji, izračunano v skladu z odstavkom 3(a);

                                                         (iii)

                                                         vsoto originalnih izpostavljenosti do nefinančnih družb s sedežem v Franciji, ki so del skupine povezanih nefinančnih družb, ki ima na najvišji ravni konsolidacije sedež zunaj Francije, kakor se poroča na podlagi predlog C 28.00 in C 29.00 iz Priloge VIII k Izvedbeni uredbi (EU) št. 680/2014;

                                             (c)

                                             prag v višini 5 odstotkov sprejemljivega kapitala GSPI ali DSPI na najvišji ravni konsolidacije za izpostavljenosti, opredeljene v točki (b), po upoštevanju učinka tehnik za zmanjševanje kreditnega tveganja in izvzetij v skladu s členi 399 do 403 Uredbe (EU) št. 575/2013.

                                       Pragova iz odstavkov (b) in (c) se uporabljata ne glede na to, ali je ustrezni subjekt ali nefinančna družba visoko zadolžena ali ne.
                                 Vrednost originalne izpostavljenosti iz odstavkov (a) in (b) se izračuna v skladu s členoma 389 in 390 Uredbe (EU) št. 575/2013 pred upoštevanjem učinka tehnik za zmanjševanje kreditnega tveganja in izvzetij, določenih v členih 399 do 403 Uredbe (EU) št. 575/2013, kakor se poroča v skladu s členom 9 Izvedbene uredbe (EU) št. 680/2014.

                                 9.

                                 V skladu z oddelkom 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2 lahko ustrezni organi zadevne države članice izvzamejo GSPI ali DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državni članici, na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije, ki ne presegajo sestavljenega praga pomembnosti iz odstavka 8. Ustrezni organi morajo pri uporabi praga pomembnosti spremljati pomembnost izpostavljenosti GSPI in DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, do francoskega sektorja nefinančnih družb ter koncentracijo izpostavljenosti GSPI in DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, do velikih nefinančnih družb s sedežem v Franciji, pri tem pa se jim priporoča, da uporabijo francoski ukrep za predhodno izvzete GSPI ali DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije, kadar se preseže sestavljeni prag pomembnosti iz člena 8. Ustrezne organe se tudi spodbuja, da druge udeležence na trgu v svoji jurisdikciji opozorijo na sistemska tveganja, povezana s povečanim finančnim vzvodom velikih nefinančnih družb s sedežem v Franciji.

                                 10.

                                 Kadar v zadevnih državah članicah ni pridobila dovoljenja nobena GSPI in nobena DSPI na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije, ki bi imela izpostavljenosti do francoskega sektorja nefinančnih družb nad pragom pomembnosti iz odstavka 8, se lahko ustrezni organi zadevnih držav članic odločijo, da ne zagotovijo vzajemnosti francoskega ukrepa, kakor je določeno v oddelku 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2. V tem primeru morajo ustrezni organi spremljati pomembnost izpostavljenosti GSPI in DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, do francoskega sektorja nefinančnih družb ter koncentracijo izpostavljenosti GSPI in DSPI, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, do velikih nefinančnih družb s sedežem v Franciji, pri tem pa se jim priporoča, da zagotovijo vzajemnost francoskega ukrepa, ko GSPI ali DSPI na najvišji ravni bančne bonitetne konsolidacije preseže sestavljeni prag pomembnosti iz odstavka 8. Ustrezne organe se tudi spodbuja, da druge udeležence na trgu v svoji jurisdikciji opozorijo na sistemska tveganja, povezana s povečanim finančnim vzvodom velikih nefinančnih družb s sedežem v Franciji.

                                 11.

                                 V skladu z oddelkom 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2 je sestavljeni prag pomembnosti iz odstavka 8 najvišja priporočena raven praga. Ustrezni organi, ki zagotavljajo vzajemnost, lahko zato namesto uporabe priporočenega praga določijo nižji prag za svoje jurisdikcije, kjer je to primerno, ali zagotovijo vzajemnost ukrepa brez praga pomembnosti.

                        Luksemburg:

                           Pravno zavezujoče mejne vrednosti razmerja med vrednostjo kredita in vrednostjo nepremičnine (razmerje LTV) za nove hipotekarne kredite za nepremičnine, ki se nahajajo v Luksemburgu, z različnimi mejnimi vrednostmi, ki se uporabijo za različne kategorije kreditojemalcev:

                                 (a)

                                       mejna vrednost razmerja LTV v višini 100 % za nove kupce, ki kupujejo svoje primarno prebivališče;

                                 (b)

                                       mejna vrednost razmerja LTV v višini 90 % za druge kupce, tj. kupce, ki niso novi kupci in kupujejo svoje primarno prebivališče. Ta mejna vrednost se izvaja sorazmerno s pomočjo olajšave za del portfelja. Natančneje, kreditodajalci lahko izdajo 15 % portfelja novih hipotekarnih kreditov, odobrenih navedenim kreditojemalcem, z razmerjem LTV, višjim od 90 %, vendar pod najvišjim razmerjem LTV v višini 100 %;

                                 (c)

                                       mejna vrednost razmerja LTV v višini 80 % za druge hipotekarne kredite (vključno s segmentom nepremičnin, kupljenih z namenom oddaje).

                           I.   Opis ukrepa

                                 1.

                                 Luksemburški organi so aktivirali pravno zavezujoče mejne vrednosti razmerja LTV za nove hipotekarne kredite za stanovanjske nepremičnine, ki se nahajajo v Luksemburgu. Na podlagi priporočila odbora Comité du Risque Systémique(odbor za sistemsko tveganje) (1) je Commission de Surveillance du Secteur Financier (komisija za nadzor finančnega sektorja) (2) delovala usklajeno s centralno banko Banque centrale du Luxembourg in aktivirala mejne vrednosti razmerja LTV, ki so različne za tri kategorije kreditojemalcev. Mejne vrednosti razmerja LTV za vsako od treh kategorij so naslednje:

                                             (a)

                                             mejna vrednost razmerja LTV v višini 100 % za nove kupce, ki kupujejo svoje primarno prebivališče;

                                             (b)

                                             mejna vrednost razmerja LTV v višini 90 % za druge kupce, tj. kupce, ki niso novi kupci in kupujejo svoje primarno prebivališče. Ta mejna vrednost se izvaja sorazmerno s pomočjo olajšave za del portfelja. Natančneje, kreditodajalci lahko izdajo 15 % portfelja novih hipotekarnih kreditov, odobrenih navedenim kreditojemalcem, z razmerjem LTV, višjim od 90 %, vendar pod najvišjim razmerjem LTV v višini 100 %;

                                             (c)

                                             mejna vrednost razmerja LTV v višini 80 % za druge hipotekarne kredite (vključno s segmentom nepremičnin, kupljenih z namenom oddaje).

                                 2.

                                 Razmerje LTV je razmerje med vsoto vseh kreditov ali obrokov kreditov, ki jih je kreditojemalec zavaroval s stanovanjsko nepremičnino ob odobritvi kredita, in vrednostjo nepremičnine ob istem času.

                                 3.

                                 Mejne vrednosti razmerja LTV se uporabljajo neodvisno od vrste lastništva (tj. popolno lastništvo, pravica do uporabe, gola lastnina).

                                 4.

                                 Navedeni ukrep se uporablja za vsakega zasebnega kreditojemalca, ki vzame hipotekarni kredit za nakup stanovanjske nepremičnine v Luksemburgu za neposlovne namene. Ta ukrep se uporabi tudi, če kreditojemalec za izvedbo tega posla uporabi pravno strukturo, kot je družba za naložbe v nepremičnine, in v primeru skupnih vlog. „Stanovanjske nepremičnine“ vključujejo stavbna zemljišča, ne glede na to, ali so se gradbena dela začela takoj po nakupu, ali po nekaj letih. Ta ukrep se uporabi tudi, če se kreditojemalcu odobri kredit za nakup nepremičnine s pogodbo za dolgoročen najem. Nepremičnina je lahko namenjena bivanju lastnika ali oddaji.

                           II.   Vzajemnost

                                 5.

                                 Državam članicam, katerih kreditne institucije, zavarovalne družbe in osebe, ki poklicno opravljajo dejavnost kreditiranja (dajalci hipotekarnih kreditov), imajo zadevne pomembne kreditne izpostavljenosti do Luksemburga v obliki neposrednih čezmejnih kreditov, se priporoča zagotovitev vzajemnosti luksemburškega ukrepa v njihovi jurisdikciji. Če v jurisdikciji ustreznih organov ni na voljo enak ukrep za vse zadevne čezmejne izpostavljenosti, bi ti morali uporabiti ukrepe, ki so na voljo in katerih učinek je najbolj enakovreden učinku aktiviranega ukrepa makrobonitetne politike.

                                 6.

                                 Države članice morajo v skladu s priporočilom D Priporočila ESRB 2015/2 ESRB uradno obvestiti, da so zagotovile vzajemnost luksemburškega ukrepa ali uporabile izjeme de minimis. To uradno obvestilo je treba predložiti najpozneje v enem mesecu po sprejetju vzajemnega ukrepa, pri tem pa uporabiti ustrezno predlogo, ki je objavljena na spletni strani ESRB. ESRB bo uradna obvestila objavil na svoji spletni strani, s čimer bo javnost seznanil z nacionalnimi odločitvami o vzajemnosti. Ta objava bo vključevala vse izjeme v državah članicah, ki zagotavljajo vzajemnost, in njihovo zavezo, da bodo spremljale uhajanja in ukrepale, če bi bilo potrebno.

                                 7.

                                 Državam članicam se priporoča, da zagotovijo vzajemnost ukrepa v treh mesecih po objavi tega priporočila v Uradnem listu Evropske unije.

                           III.   Prag pomembnosti

                                 8.

                                 Ta ukrep dopolnjujeta dva praga pomembnosti, ki države članice, ki zagotavljajo vzajemnost, usmerjata pri morebitni uporabi načela de minimis: posamezni državi lasten prag pomembnosti in posamezni instituciji lasten prag pomembnosti. Posamezni državi lasten prag pomembnosti za skupno čezmejno hipotekarno kreditiranje v Luksemburg je 350 milijonov EUR, kar ustreza približno 1 % skupnega domačega trga hipotekarnih kreditov za stanovanjske nepremičnine v decembru 2020. Posamezni instituciji lasten prag pomembnosti za skupno čezmejno hipotekarno kreditiranje v Luksemburg je 35 milijonov EUR, kar ustreza približno 0,1 % skupnega domačega trga hipotekarnih kreditov za stanovanjske nepremičnine v decembru 2020. Vzajemnost se zahteva samo, kadar sta presežena posamezni državi in posamezni instituciji lasten prag.

                        Švedska

                           Posamezni instituciji lastna spodnja meja za z izpostavljenostjo tehtano povprečje uteži tveganja, ki se uporabljajo za portfelj izpostavljenosti na drobno do dolžnikov z rezidentstvom na Švedskem, zavarovanih z nepremičninami, v višini 25 odstotkov, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje na Švedskem in za izračun regulativnih kapitalskih zahtev uporabljajo pristop IRB.

                     I.   Opis ukrepa

                                 1.

                                 Švedski ukrep, ki se uporablja v skladu s členom 458(2)(d)(vi) Uredbe (EU) št. 575/2013 in velja za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje na Švedskem in za izračun regulativnih kapitalskih zahtev uporabljajo pristop IRB, obsega posamezni instituciji lastno spodnjo mejo za z izpostavljenostjo tehtano povprečje uteži tveganja, ki se uporabljajo za portfelj izpostavljenosti na drobno do dolžnikov z rezidentstvom na Švedskem, zavarovanih z nepremičninami, v višini 25 odstotkov.

                                 2.

                                 Z izpostavljenostjo tehtano povprečje je povprečje uteži tveganja posameznih izpostavljenosti, izračunano v skladu s členom 154 Uredbe (EU) št. 575/2013, tehtano z ustrezno vrednostjo izpostavljenosti.

                           II.   Vzajemnost

                                 3.

                                 V skladu s členom 458(5) Uredbe (EU) št. 575/2013 se ustreznim organom zadevnih držav članic priporoča, da zagotovijo vzajemnost švedskega ukrepa tako, da ga v roku, določenem v podpriporočilu C(3), uporabijo za podružnice, ki se nahajajo na Švedskem ter so podružnice kreditnih institucij, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici in uporabljajo pristop IRB.

                                 4.

                                 Ustreznim organom se priporoča, da zagotovijo vzajemnost švedskega ukrepa tako, da ga uporabijo za kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici in uporabljajo pristop IRB ter imajo neposredne izpostavljenosti na drobno do dolžnikov z rezidentstvom na Švedskem, zavarovane z nepremičninami. V skladu s podpriporočilom C(2) se ustreznim organom priporoča, da uporabijo ukrep, ki je enak ukrepu, ki ga je na Švedskem izvedel organ, pristojen za aktiviranje, v roku, določenem v podpriporočilu C(3).

                                 5.

                                 Če v jurisdikciji ustreznih organov ni na voljo enak ukrep makrobonitetne politike, se jim priporoča, da po posvetovanju z ESRB uporabijo ukrep makrobonitetne politike, ki je na voljo v njihovi jurisdikciji in katerega učinek je najbolj enakovreden učinku zgoraj navedenega ukrepa, ki se priporoča za vzajemnost. Ustreznim organom se priporoča, da enakovreden ukrep sprejmejo najpozneje v štirih mesecih po objavi tega priporočila v Uradnem listu Evropske unije.

                           III.   Prag pomembnosti

                                 6.

                                 Ukrep dopolnjuje posamezni instituciji lasten prag pomembnosti, ki znaša 5 milijard SEK in ustrezne organe, ki zagotavljajo vzajemnost ukrepa, usmerja pri morebitni uporabi načela de minimis.

                                 7.

                                 V skladu z oddelkom 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2 lahko ustrezni organi zadevne države članice izvzamejo posamezne kreditne institucije s pristopom IRB, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici ter katerih izpostavljenosti na drobno do dolžnikov z rezidentstvom na Švedskem, zavarovane z nepremičninami, niso pomembne in so pod pragom pomembnosti v višini 5 milijard SEK. Ustrezni organi morajo pri uporabi praga pomembnosti spremljati pomembnost izpostavljenosti in se jim priporoča, da uporabijo švedski ukrep za predhodno izvzete posamezne kreditne institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, kadar se preseže prag pomembnosti v višini 5 milijard SEK.

                                 8.

                                 Kadar v zadevnih državah članicah ni pridobila dovoljenja nobena kreditna institucija s pristopom IRB, katere podružnice bi se nahajale na Švedskem ali ki bi imela neposredne izpostavljenosti na drobno do dolžnikov z rezidentstvom na Švedskem, zavarovane z nepremičninami, ter ki bi imela izpostavljenosti na drobno do dolžnikov z rezidentstvom na Švedskem, zavarovane z nepremičninami, v višini vsaj 5 milijard SEK, se lahko ustrezni organi zadevnih držav članic odločijo, da ne zagotovijo vzajemnosti švedskega ukrepa, kakor je določeno v oddelku 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2. V tem primeru morajo ustrezni organi spremljati pomembnost izpostavljenosti in se jim priporoča, da zagotovijo vzajemnost švedskega ukrepa, ko kreditna institucija, ki uporablja pristop IRB, preseže prag v višini 5 milijard SEK.

                                 9.

                                 V skladu z oddelkom 2.2.1 Priporočila ESRB/2015/2 je prag pomembnosti v višini 5 milijard SEK najvišja priporočena raven praga. Ustrezni organi, ki zagotavljajo vzajemnost, lahko zato namesto uporabe priporočenega praga določijo nižji prag za svoje jurisdikcije, kjer je to primerno, ali zagotovijo vzajemnost ukrepa brez praga pomembnosti.

               (*1)  Uredba (EU) št. 549/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o Evropskem sistemu nacionalnih in regionalnih računov v Evropski uniji (UL L 174, 26.6.2013, str. 1).

               (*2)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 680/2014 z dne 16. aprila 2014 o določitvi izvedbenih tehničnih standardov v zvezi z nadzorniškim poročanjem institucij v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 191, 28.6.2014, str. 1).“

               (1)  Recommandation du comité du risque systémique du9 novembre 2020relative aux crédits portant sur des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg (CRS/2020/005).

               (2)  CSSF Regulation N.20-08 du3 décembre 2020fixant des conditions pour l’octroi de crédits relatifs à des biens immobiliers à usage résidentiel situés sur le territoire du Luxembourg.


title: Priporočilo Sveta (EU) 2021/2150 z dne 2. decembra 2021 o spremembi Priporočila (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve

text:
                  6.12.2021

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 434/8

         PRIPOROČILO SVETA (EU) 2021/2150
         z dne 2. decembra 2021
         o spremembi Priporočila (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 77(2)(b) in (e) ter prvega in drugega stavka člena 292 Pogodbe,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 30. junija 2020 sprejel Priporočilo o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (1) (v nadaljnjem besedilu: Priporočilo Sveta).

                     (2)

                     Svet je odtlej sprejel priporočila (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11), (EU) 2021/1085 (12), (EU) 2021/1170 (13), (EU) 2021/1346 (14), (EU) 2021/1459 (15), (EU) 2021/1712 (16), (EU) 2021/1782 (17), (EU) 2021/1896 (18), (EU) 2021/1945 (19) in (EU) 2021/2022 (20) o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve.

                     (3)

                     Svet je 20. maja 2021 sprejel Priporočilo (EU) 2021/816 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (21), da bi posodobil merila, ki se uporabljajo za oceno, ali so nenujna potovanja iz tretjih držav varna in bi morala biti dovoljena.

                     (4)

                     V Priporočilu Sveta je določeno, da bi morale države članice s 1. julijem 2020 začeti usklajeno in postopoma odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta. Svet bi moral vsaka dva tedna pregledati in po potrebi posodobiti seznam tretjih držav iz Priloge I po tesnem posvetovanju s Komisijo ter ustreznimi agencijami in službami EU ter po splošni oceni na podlagi metodologije, meril in informacij iz Priporočila Sveta.

                     (5)

                     Vse od takrat so v Svetu, v tesnem posvetovanju s Komisijo ter ustreznimi agencijami in službami EU, potekale razprave o pregledu seznama tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta ter o uporabi meril in metodologije iz Priporočila Sveta, kot je bilo spremenjeno s Priporočilom (EU) 2021/816. Na podlagi teh razprav bi bilo treba spremeniti seznam tretjih držav iz Priloge I. Zlasti bi bilo treba s seznama črtati Jordanijo in Namibijo.

                     (6)

                     Mejni nadzor ni samo v interesu države članice, na katere zunanjih mejah se opravlja, temveč tudi v interesu vseh držav članic, ki so odpravile nadzor meje na svojih notranjih mejah. Zato bi morale države članice zagotoviti, da bodo ukrepi, sprejeti na zunanjih mejah, usklajeni, s čimer bodo zagotovile, da bo schengensko območje dobro delovalo. Države članice bi morale v ta namen od 2. decembra 2021 še naprej usklajeno odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav, posebna upravna območja ter druge entitete in teritorialna ozemlja iz Priloge I k Priporočilu Sveta, kot je spremenjeno s tem priporočilom.

                     (7)

                     V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega priporočila, ki zato zanjo ni zavezujoče in se v njej ne uporablja. Ker to priporočilo nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to priporočilo, odloči, ali ga bo prenesla v svoje nacionalno pravo.

                     (8)

                     To priporočilo predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES ne sodeluje (22). Irska torej ne sodeluje pri sprejetju tega priporočila, ki zato zanjo ni zavezujoče in se v njej ne uporablja.

                     (9)

                     To priporočilo za Islandijo in Norveško predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma, sklenjenega med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško, v zvezi s pridružitvijo teh dveh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1, točka A, Sklepa Sveta 1999/437/ES (23).

                     (10)

                     To priporočilo za Švico predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1, točka A, Sklepa 1999/437/ES (24) v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES (25).

                     (11)

                     To priporočilo za Lihtenštajn predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1, točka A, Sklepa 1999/437/ES (26) v povezavi s členom 3 Sklepa 2011/350/EU (27) –

               SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
         Priporočilo Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve, kakor je bilo spremenjeno s priporočili (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992, (EU) 2021/1085, (EU) 2021/1170, (EU) 2021/1346, (EU) 2021/1459, (EU) 2021/1712, (EU) 2021/1782, (EU) 2021/1896, (EU) 2021/1945 in (EU) 2021/2022, se spremeni:

                     (1)

                     prvi odstavek točke 1 Priporočila Sveta se nadomesti z naslednjim:

                                 „1.

                                 Države članice bi morale z 2. decembrom 2021 začeti usklajeno in postopoma odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I.“;

                     (2)

                     Priloga I k Priporočilu se nadomesti z naslednjim:

                           „PRILOGA I
                           Tretje države, posebna upravna območja ter druge entitete in teritorialna ozemlja, na rezidente katerih ne bi smela vplivati začasna omejitev nenujnih potovanj v EU na zunanjih mejah:
                           I.   DRŽAVE

                                       1.

                                       ARGENTINA

                                       2.

                                       AVSTRALIJA

                                       3.

                                       BAHRAJN

                                       4.

                                       KANADA

                                       5.

                                       ČILE

                                       6.

                                       KOLUMBIJA

                                       7.

                                       INDONEZIJA

                                       8.

                                       KUVAJT

                                       9.

                                       NOVA ZELANDIJA

                                       10.

                                       PERU

                                       11.

                                       KATAR

                                       12.

                                       RUANDA

                                       13.

                                       SAUDOVA ARABIJA

                                       14.

                                       JUŽNA KOREJA

                                       15.

                                       ZDRUŽENI ARABSKI EMIRATI

                                       16.

                                       URUGVAJ

                                       17.

                                       KITAJSKA (*)

                                 II.   POSEBNA UPRAVNA OBMOČJA LJUDSKE REPUBLIKE KITAJSKE

                           Posebno upravno območje Hongkong
                           Posebno upravno območje Macao
                           III.   ENTITETE IN TERITORIALNA OZEMLJA, KI JIH NAJMANJ ENA DRŽAVA ČLANICA NE PRIZNAVA KOT DRŽAVE

                           Tajvan

                     .
                        (*)  s pridržkom potrditve vzajemnosti"

            V Bruslju, 2. decembra 2021

                  Za Svet

                  predsednik

               J. VRTOVEC

            (1)  UL L 208 I, 1.7.2020, str. 1.

            (2)  UL L 230, 17.7.2020, str. 26.

            (3)  UL L 248, 31.7.2020, str. 26.

            (4)  UL L 261, 11.8.2020, str. 83.

            (5)  UL L 354, 26.10.2020, str. 19.

            (6)  UL L 431, 21.12.2020, str. 75.

            (7)  UL L 33, 29.1.2021, str. 1.

            (8)  UL L 41, 4.2.2021, str. 1.

            (9)  UL L 165 I, 11.5.2021, str. 66.

            (10)  UL L 198, 4.6.2021, str. 1.

            (11)  UL L 221, 21.6.2021, str. 12.

            (12)  UL L 235, 2.7.2021, str. 27.

            (13)  UL L 255, 16.7.2021, str. 3.

            (14)  UL L 306, 31.8.2021, str. 4.

            (15)  UL L 320, 10.9.2021, str. 1.

            (16)  UL L 341, 24.9.2021, str. 1.

            (17)  UL L 360, 11.10.2021, str. 128.

            (18)  UL L 388, 3.11.2021, str. 1.

            (19)  UL L 397, 10.11.2021, str. 28.

            (20)  UL L 413, 19.11.2021, str. 37.

            (21)  UL L 182, 21.5.2021, str. 1.

            (22)  Sklep Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (UL L 64, 7.3.2002, str. 20).

            (23)  UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

            (24)  UL L 53, 27.2.2008, str. 52.

            (25)  Sklep Sveta 2008/146/ES z dne 28. januarja 2008 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda v imenu Evropske skupnosti (UL L 53, 27.2.2008, str. 1).

            (26)  UL L 160, 18.6.2011, str. 21.

            (27)  Sklep Sveta 2011/350/EU z dne 7. marca 2011 o sklenitvi Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, v zvezi z odpravo kontrol na notranjih mejah in prostim gibanjem oseb, v imenu Evropske unije (UL L 160, 18.6.2011, str. 19).


title: Priporočilo Komisije (EU) 2022/210 z dne 8. februarja 2022 o skupnem naboru orodij Unije za odpravo pomanjkanj polprevodnikov in mehanizmu EU za spremljanje ekosistema polprevodnikov

text:
               17.2.2022

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 35/17

      PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2022/210
      z dne 8. februarja 2022
      o skupnem naboru orodij Unije za odpravo pomanjkanj polprevodnikov in mehanizmu EU za spremljanje ekosistema polprevodnikov
      EVROPSKA KOMISIJA JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Polprevodniki so bistveni za delovanje našega sodobnega gospodarstva in družbe. V preteklem letu je bila Unija priča motnjam v oskrbi brez primere, ki so povzročile velike zamude in negativne učinke na pomembne gospodarske sektorje ter zamude pri popravilu in vzdrževanju bistvenih izdelkov v kritičnih sektorjih, kot sta medicinska in diagnostična oprema.

                  (2)

                  Zaradi zdajšnje krize pomanjkanja polprevodnikov in njenih učinkov domin bi bili zato lahko ogroženi kritični sektorji, kot so zdravstvo, promet, energetika, obramba, varnost in vesolje. Prišlo bi lahko do zamude pri zelenem in digitalnem prehodu Unije.

                  (3)

                  Glede na navedeno želi Komisija s predlogom za uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira ukrepov za krepitev evropskega ekosistema polprevodnikov (akt o čipih) (1) obravnavati odpornost Unije na motnje v dobavni verigi polprevodnikov, spodbujati razvoj zmogljivosti za napredno proizvodnjo, oblikovanje in povezovanje sistemov ter vrhunsko industrijsko proizvodnjo v Uniji, obravnavati akutno pomanjkanje znanj in spretnosti, povečati usposobljeno delovno silo ter prispevati k oblikovanju odpornega in dinamičnega ekosistema polprevodnikov v Uniji. Unija je zavezana svojemu strateškemu cilju, da do leta 2030 doseže vsaj 20 % svetovne proizvodnje vrhunskih, inovativnih in trajnostnih polprevodnikov, kot je določeno v programu politike Pot v digitalno desetletje (2).

                  (4)

                  To priporočilo je priloženo predlagani uredbi kot orodje s takojšnjim učinkom, da se omogoči hiter in usklajen odziv Unije na zdajšnje pomanjkanje. V ta namen predlaga vzpostavitev mehanizma za usklajevanje za razpravo in odločanje o pravočasnih in sorazmernih ukrepih za odzivanje na krizo.

                  (5)

                  Glede na strukturne pomanjkljivosti dobavne verige polprevodnikov priporoča tudi ukrepe za omogočanje usklajenega spremljanja vrednostne verige polprevodnikov, pri čemer se osredotoča na tveganja, ki lahko prekinejo ali ogrozijo dobavo polprevodnikov ali nanjo negativno vplivajo. Navedeni ukrepi bi morali pripraviti in omogočiti stalni mehanizem za spremljanje dobavne verige polprevodnikov, ki je predlagan v uredbi.

                  (6)

                  Komisija je za izvajanje tega priporočila ustanovila evropsko strokovno skupino za polprevodnike. Evropska strokovna skupina za polprevodnike bo služila kot platforma za usklajevanje med državami članicami ter bo Komisiji svetovala in pomagala pri izvajanju prihodnje uredbe. Naloge evropske strokovne skupine za polprevodnike prevzame Evropski odbor za polprevodnike, ki bo ustanovljen z uredbo.

                  (7)

                  Evropska strokovna skupina za polprevodnike bi morala olajšati hitro in učinkovito izmenjavo informacij med državami članicami in Komisijo o dogajanju na trgu, ki resnično ogroža oskrbo v Uniji, ter spodbujati enoten in usklajen odziv na krizo.

                  (8)

                  Kot prvi ukrep se državam članicam priporoča, da zahtevajo informacije od predstavniških organizacij podjetij ali po potrebi od posameznih proizvajalcev polprevodnikov in opreme. To bi povečalo sposobnost evropske strokovne skupine za polprevodnike za opredelitev in prilagoditev morebitnih ukrepov za odzivanje na krizo. Zbrani podatki bi se morali nanašati na zmožnost proizvodnje, proizvodno zmogljivost ter trenutne primarne motnje in ozka grla. Kakršno koli zbiranje ali izmenjava informacij bi morala biti v skladu z veljavnimi pravili o izmenjavi podatkov ter zaupnosti informacij in podatkov.

                  (9)

                  To priporočilo vključuje predloge za ukrepe za odzivanje na krizo, o katerih naj države članice razpravljajo ter razmislijo o njihovem izvajanju, kadar je to ustrezno in sorazmerno.

                  (10)

                  Če je to potrebno za oceno zdajšnje krize, bi lahko države članice razmislile o vzpostavitvi dialoga, v katerem bi proizvajalce polprevodnikov s sedežem v Uniji pozvale, naj dajo prednost pogodbam s podjetji, ki dobavljajo izdelke kritičnim sektorjem, da bi zagotovili nadaljnje delovanje teh sektorjev.

                  (11)

                  Poleg tega lahko države članice, če je to ustrezno in primerno glede na oceno zdajšnje krize, razmislijo o podelitvi pooblastila Komisiji za nabavo nekaterih izdelkov v njihovem imenu, da bi s svojo kupno močjo ustvarile učinek finančnega vzvoda in zagotovile oskrbo kritičnih sektorjev v javnem interesu.

                  (12)

                  Države članice se tudi spodbuja, naj ocenijo, ali bi morala Unija izvajati nadzor nad določenim izvozom, da se zavaruje oskrba na notranjem trgu. Če menijo, da so taki zaščitni ukrepi ustrezni, potrebni in sorazmerni, bi lahko o njih razpravljale in zaprosile Komisijo, naj oceni, ali so izpolnjeni pogoji za zaščitne ukrepe v zvezi z izvozom v skladu z Uredbo (EU) 2015/479 Evropskega parlamenta in Sveta (3).

                  (13)

                  Priporočeni ukrepi spremljanja bi morali upoštevati načela predvidevanja, usklajevanja in pripravljenosti, da bi vzpostavili mehanizem zgodnjega opozarjanja za preprečitev kriz s polprevodniki in okrepitev Unijinega ekosistema polprevodnikov. V ta namen se države članice poziva k razpravi v evropski strokovni skupini za polprevodnike o ustreznih kazalnikih zgodnjega opozarjanja, da bi predvideli prihodnja pomanjkanja v dobavni verigi polprevodnikov.

                  (14)

                  Potrebna je nadaljnja poglobljena ocena tveganj, ki lahko prekinejo ali ogrozijo vrednostno verigo ali nanjo negativno vplivajo, vključno s porekli in viri dobave zunaj Unije. Zato se državam članicam priporoča, naj zberejo ustrezne informacije in sodelujejo, da bi Komisija lahko pripravila skupno oceno tveganja za vrednostno verigo polprevodnikov v Uniji. Navesti bi bilo treba dejavnike, ki jih je treba upoštevati pri pripravi ocen tveganja.

                  (15)

                  Komisija v predlagani uredbi določa stalen in zavezujoč mehanizem za usklajeno spremljanje in odzivanje na krizo, ki temelji na ukrepih, predlaganih v tem priporočilu. Ko Uredba začne veljati, se to priporočilo lahko razveljavi –

            SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      1.   NAMEN PRIPOROČILA

                  (1)

                  Namen tega priporočila je omogočiti hiter, učinkovit in usklajen odziv Unije na zdajšnje pomanjkanje polprevodnikov in na prihodnje podobne primere.

                  (2)

                  To priporočilo bo zato omogočilo mehanizem spremljanja glede na strukturne pomanjkljivosti oskrbe s polprevodniki in prevladujoče tveganje prihodnjih pomanjkanj ali druge pomembne tržne pretrese.

                  (3)

                  V ta namen se priporoča, da države članice sodelujejo s Komisijo v okviru prihodnje evropske strokovne skupine za polprevodnike, ki bo usklajevala ukrepe za takojšnje odzivanje na krizo in delovala kot platforma za spremljanje vrednostne verige polprevodnikov, pri čemer se bo osredotočila na tveganja, ki bi lahko prekinila ali ogrozila oskrbo polprevodnikov ali nanjo negativno vplivala.

            2.   OPREDELITVE POJMOV

                  (4)

                  V tem priporočilu se uporabljajo opredelitve pojmov iz predlagane uredbe.

            3.   EVROPSKA STROKOVNA SKUPINA ZA POLPREVODNIKE

                  (5)

                  Priporoča se, da države članice to priporočilo izvajajo v okviru evropske strokovne skupine za polprevodnike. Uporablja se splošni poslovnik te strokovne skupine.

            4.   TAKOJŠNJE ODZIVANJE NA KRIZO

                  (6)

                  Države članice bi se morale nujno sestati v okviru evropske strokovne skupine za polprevodnike, da bi izmenjale informacije o trenutnem stanju krize na področju polprevodnikov na svojih nacionalnih trgih. Zlasti bi morale oceniti konkretne izdelke in trge, ki jih je prizadelo pomanjkanje, ter razpravljati o morebitnih ukrepih ob nepredvidljivih dogodkih, ki so bili izvedeni na nacionalni ravni.

                  (7)

                  Države članice bi morale od predstavniške organizacije podjetij ali po potrebi od posameznih proizvajalcev polprevodnikov in opreme zahtevati informacije o zmogljivostih oskrbe, ki lahko vključujejo informacije o zmožnosti proizvodnje, proizvodni zmogljivosti in trenutnih primarnih motnjah, da bi opredelile in prilagodile morebitne ukrepe za odzivanje na krizo. Kakršno koli zbiranje ali izmenjava informacij bi morala biti v skladu z veljavnimi pravili o izmenjavi podatkov ter zaupnosti informacij in podatkov.

                  (8)

                  Na podlagi teh informacij naj države članice ocenijo ustrezne, učinkovite in sorazmerne ukrepe za odzivanje na krizo na nacionalni ravni in ravni Unije (nabor orodij za krizo). Ti ukrepi lahko vključujejo enega ali več naslednjih elementov:

                              (a)

                              sodelovanje v dialogu in poziv proizvajalcem, naj dajo prednost proizvodnji v krizi pomembnih izdelkov, da se zagotovi nadaljnje delovanje kritičnih sektorjev;

                              (b)

                              upoštevanje, da se po potrebi Komisiji podeli mandat, da deluje kot osrednji nabavni organ v imenu dveh ali več držav članic za javna naročila v krizi pomembnih izdelkov za nekatere kritične sektorje;

                              (c)

                              ocena, ali bi morala Unija izvajati nadzor nad izvozom v krizi pomembnih izdelkov, in Komisiji izdati zahtevo za oceno, ali so izpolnjeni pogoji za zaščitne ukrepe v zvezi z izvozom v skladu z Uredbo (EU) 2015/479;

                              (d)

                              začetek usklajevalnih posvetovanj ali sodelovanja z ustreznimi tretjimi državami, da se v skladu z mednarodnimi obveznostmi poiščejo tvorne rešitve za obravnavo motenj v dobavni verigi. Kadar je ustrezno, to lahko vključuje usklajevanje v ustreznih mednarodnih forumih.

                  (9)

                  Za zagotovitev usklajenega pristopa bi morale države članice Komisijo pravočasno obvestiti o vseh nacionalnih ukrepih, sprejetih v zvezi z dobavno verigo polprevodnikov.

            5.   SPREMLJANJE

                  (10)

                  Države članice bi morale izvajati redno spremljanje vrednostne verige polprevodnikov, pri čemer bi se morale osredotočiti na tveganja, ki lahko prekinejo ali ogrozijo oskrbo polprevodnikov ali nanjo negativno vplivajo.

                  (11)

                  V ta namen bi morale države članice opredeliti ustrezne kazalnike zgodnjega opozarjanja, da bi predvidele prihodnje motnje dobavne verige polprevodnikov.

                  (12)

                  Države članice bi morale Komisiji predložiti informacije za namene evidentiranja dejavnikov, trendov in dogodkov, ki bi lahko povzročili znatne motnje v globalni vrednostni verigi polprevodnikov s posledicami v Uniji (ocena tveganja Unije). Med pomembnimi dejavniki, ki jih je treba upoštevati, bi bili lahko:

                              (a)

                              razpoložljivost in celovitost storitev ali blaga podjetij v sektorju polprevodnikov v Uniji, katerih delovanje je bistveno za dobavno verigo polprevodnikov;

                              (b)

                              stopnja nihanja povpraševanja za različne vrste polprevodnikov, tudi glede na razpoložljive proizvodne zmogljivosti;

                              (c)

                              vrzeli in ozka grla v proizvodnji, pakiranju in logistiki, vključno s pomanjkanji surovin in razpoložljive usposobljene delovne sile;

                              (d)

                              nesreče, napadi, naravne nesreče ali drugi resni dogodki, ki lahko vplivajo na dobavno verigo polprevodnikov;

                              (e)

                              tehnične, regulativne ali okoljske spremembe, ki zmanjšujejo donos proizvodnje;

                              (f)

                              koncentracija ponudbe glede na geografska območja in podjetja, ob upoštevanju mrežnih učinkov in učinkov rigidnosti trga;

                              (g)

                              učinki trgovinskih politik, tarif, trgovinskih ovir in drugih ukrepov, povezanih s trgovino;

                              (h)

                              pristnost in celovitost polprevodnikov, možni vpliv ponarejenih polprevodnikov;

                              (i)

                              kršitev ali kraja intelektualne lastnine ali poslovnih skrivnosti.

                  (13)

                  Države članice bi morale opredeliti glavne kategorije uporabnikov polprevodnikov, zlasti tistih iz kritičnih sektorjev. Pozvati bi morale zadevne organizacije deležnikov, vključno z industrijskimi združenji in predstavniki glavnih kategorij uporabnikov, naj zagotovijo informacije o netipičnih povečanjih povpraševanja in znanih motnjah v svoji dobavni verigi, vključno z nerazpoložljivostjo kritičnih polprevodnikov ali surovin, daljšo od povprečnega potrebnega roka, zamudami pri dobavi in izjemnimi povišanji cen.

                  (14)

                  Države članice bi morale Komisijo nemudoma opozoriti, kadar zaznajo morebitne motnje v oskrbi polprevodnikov, netipično povečanje povpraševanja ali imajo konkretne in zanesljive informacije o uresničitvi katerega koli drugega dejavnika tveganja ali dogodka.

            6.   PREGLED

                  (15)

                  Priporočilo se lahko razveljavi po začetku veljavnosti predlagane uredbe.

         V Bruslju, 8. februarja 2022

               Za Komisijo

            Thierry BRETON

               član Komisije

         (1)  COM(2022) 46, 8.2.2022.

         (2)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom Digitalni kompas do leta 2030: evropska pot v digitalno desetletje, 9.3.2021, COM(2021) 118 final.

         (3)  Uredba (EU) 2015/479 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2015 o skupnih pravilih za izvoz (UL L 83, 27.3.2015, str. 34).


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 16. julija 2021 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju Banke Slovenije (ECB/2021/28) 2021/C 299/01

text:
               27.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 16. julija 2021
      Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju Banke Slovenije
      (ECB/2021/28)
      (2021/C 299/01)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

                  (2)

                  Mandat sedanjega zunanjega revizorja Banke Slovenije, družbe Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o., je potekel po reviziji za poslovno leto 2020. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2021.

                  (3)

                  Banka Slovenije je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2021 do 2023 izbrala družbo PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d.o.o. –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      Priporoči se, da se družba PricewaterhouseCoopers, podjetje za revizijo in druge finančno računovodske storitve, d.o.o. imenuje za zunanjega revizorja Banke Slovenije za poslovna leta 2021 do 2023.

         V Frankfurtu na Majni, 16. julija 2021.

               Predsednica ECB

            Christine LAGARDE


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 16. julija 2021 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Banco de España (ECB/2021/29) 2021/C 299/02

text:
               27.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/2

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 16. julija 2021
      Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Banco de España
      (ECB/2021/29)
      (2021/C 299/02)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

                  (2)

                  Leta 2018 je centralna banka Banco de España za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2018 do 2020, z možnostjo podaljšanja mandata na poslovni leti 2021 in 2022, izbrala začasno združenje podjetij Mazars Auditores, S.L.P. – Mazars, S.A., Svet ECB pa je priporočil to imenovanje in možnost podaljšanja mandata na poslovni leti 2021 in 2022 (1).

                  (3)

                  Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Banco de España, začasnega združenja podjetij Mazars Auditores, S.L.P. – Mazars, S.A., je potekel po reviziji za poslovno leto 2020. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja za poslovni leti 2021 in 2022.

                  (4)

                  Banco de España namerava mandat začasnega združenja podjetij Mazars Auditores, S.L.P. – Mazars, S.A. podaljšati na poslovni leti 2021 in 2022, kakor je predvideno v Priporočilu ECB/2018/22 in uvodnih izjavah Sklepa Sveta (EU) 2018/1518 (2). To podaljšanje je možno v skladu s pogodbenim dogovorom med centralno banko Banco de España in začasnim združenjem podjetij Mazars Auditores, S.L.P. – Mazars, S.A. –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      Priporoči se, da se začasno združenje podjetij Mazars Auditores, S.L.P. – Mazars, S.A. imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Banco de España za poslovni leti 2021 in 2022.

         V Frankfurtu na Majni, 16. julija 2021

               Predsednica ECB

            Christine LAGARDE

         (1)  Priporočilo ECB/2018/22 Evropske centralne banke z dne 6. septembra 2018 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Banco de España (UL C 325, 14.9.2018, str. 1).

         (2)  Sklep Sveta (EU) 2018/1518 z dne 9. oktobra 2018 o spremembi Sklepa 1999/70/ES o zunanjih revizorjih nacionalnih centralnih bank glede zunanjega revizorja Banco de España (UL L 256, 12.10.2018, str. 63).


title: Priporočilo Sveta z dne 18. junija 2021 z mnenjem Sveta o programu stabilnosti Belgije za leto 2021

text:
               29.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 304/1

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 18. junija 2021
      z mnenjem Sveta o programu stabilnosti Belgije za leto 2021
      (2021/C 304/01)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (2), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. V navedenem sporočilu je Komisija izrazila stališče, da so glede na pričakovan resen upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 pogoji za aktivacijo splošne odstopne klavzule izpolnjeni. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Splošna odstopna klavzula je državam članicam omogočila proračunsko prožnost pri obvladovanju krize zaradi COVID-19. V času resnega upada gospodarske aktivnosti je olajšala usklajevanje proračunskih politik. Njena aktivacija omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja vsake države članice, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Komisija je 17. septembra 2020 v svojem sporočilu o strategiji za trajnostno rast za leto 2021 napovedala, da se bo splošna odstopna klavzula še naprej uporabljala tudi v letu 2021.

                  (2)

                  Svet je 20. julija 2020 sprejel priporočilo (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020). Belgiji je priporočil, naj v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Prav tako je Belgiji priporočil, naj, kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob hkratni krepitvi naložb.

                  (3)

                  V priporočilu Sveta o ekonomski politiki euroobmočja za leto 2021 je navedeno, da bi morale fiskalne politike v celotnem letu 2021 v vseh državah članicah euroobmočja ostati spodbujevalne ter da bi morali biti ukrepi politike prilagojeni razmeram v posameznih državah ter pravočasni, začasni in ciljno usmerjeni. Ko epidemiološke in gospodarske razmere to dopuščajo, bi bilo treba postopno odpraviti izredne ukrepe, hkrati pa blažiti učinke krize na socialne razmere in trg dela. Države članice bi morale voditi fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob hkratni krepitvi naložb. Države članice bi si morale prizadevati za reforme, ki krepijo pokritost, ustreznost in vzdržnost zdravstvenih sistemov in sistemov socialne zaščite za vse.

                  (4)

                  Komisija je 18. novembra 2020 sprejela mnenja o osnutkih proračunskih načrtov držav članic euroobmočja za leto 2021, ki so temeljila na kvalitativni oceni fiskalnih ukrepov. Komisija je menila, da je osnutek proračunskega načrta Belgije na splošno v skladu s priporočili glede fiskalne politike iz priporočila Sveta z dne 20. julija 2020 in da večina ukrepov iz osnutka proračunskega načrta podpira gospodarsko aktivnost v razmerah precejšnje negotovosti.

                  (5)

                  Instrument Next Generation EU, vključno z Mehanizmom za okrevanje in odpornost, bo zagotovil trajnostno, vključujoče in pravično okrevanje. Uredba (EU) 2021/241 Evropskega parlamenta in Sveta (4), ki je vzpostavila Mehanizem za okrevanje in odpornost, je začela veljati 19. februarja 2021. Mehanizem za okrevanje in odpornost bo zagotovil finančno podporo za izvajanje reform in naložb s pomočjo fiskalne spodbude, ki jo financira Unija. Prispeval bo h gospodarskemu okrevanju ter izvajanju trajnostnih reform in naložb, ki spodbujajo rast, zlasti za spodbujanje zelenega in digitalnega prehoda, hkrati pa okrepil odpornost in potencialno rast gospodarstev držav članic. Pomagal bo tudi pri izboljšanju stanja javnih financ v kratkoročnem obdobju ter prispeval h krepitvi vzdržnih javnih financ ter k rasti in ustvarjanju delovnih mest v srednjeročnem in dolgoročnem obdobju.

                  (6)

                  Komisija je 3. marca 2021 sprejela sporočilo, ki določa nadaljnje usmeritve politike za lažje usklajevanje fiskalnih politik ter pripravo programov stabilnosti in konvergenčnih programov držav članic. Splošna fiskalna naravnanost bi morala ob upoštevanju nacionalnih proračunov ter mehanizma za okrevanje in odpornost v letih 2021 in 2022 ostati spodbujevalna. Hkrati bi morale glede na to pričakovano postopno normalizacijo gospodarske aktivnosti v drugi polovici leta 2021 fiskalne politike držav članic v letu 2022 postati bolj raznolike. Upoštevati bi morale stanje okrevanja, vzdržnost javnih financ ter potrebo po zmanjšanju gospodarskih, socialnih in ozemeljskih razlik. Ker bi bilo treba podpreti trajnostno okrevanje v Uniji, bi morale države članice z majhnim tveganjem za vzdržnost svoje proračune v letu 2022 usmeriti v ohranjanje spodbujevalne fiskalne politike, pri tem pa upoštevati učinek Mehanizma za okrevanje in odpornost. Države članice z visokimi ravnmi dolga bi si morale prizadevati za preudarne fiskalne politike, pri tem pa ohraniti nacionalno financirane naložbe ter uporabiti nepovratna sredstva iz Mehanizma za okrevanje in odpornost za financiranje dodatnih visokokakovostnih naložbenih projektov in strukturnih reform. Za obdobje po letu 2022 bi morale fiskalne politike še naprej upoštevati moč okrevanja, stopnjo gospodarske negotovosti in premisleke o vzdržnosti javnih financ. Preusmeritev fiskalne politike v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, vključno s pravočasno in postopno odpravo podpornih ukrepov, bo prispevala k zagotavljanju srednjeročne vzdržnosti javnih financ.

                  (7)

                  Komisija je v svojem sporočilu z dne 3. marca 2021 tudi izrazila stališče, da bi morala biti odločitev o deaktivaciji ali nadaljnji uporabi splošne odstopne klavzule sprejeta na podlagi celovite ocene stanja gospodarstva, pri čemer bi bila raven gospodarske aktivnosti v Uniji ali euroobmočju v primerjavi z ravnmi pred krizo (konec leta 2019) ključno kvantitativno merilo. Na podlagi svoje pomladanske napovedi iz leta 2021 je Komisija 2. junija 2021 menila, da so pogoji za nadaljnjo uporabo splošne odstopne klavzule v letu 2022 in za njeno deaktivacijo z letom 2023 izpolnjeni. Po deaktivaciji splošne odstopne klavzule se bodo še naprej upoštevale razmere v posameznih državah.

                  (8)

                  Belgija je 30. aprila 2021 v skladu s členom 4 Uredbe (ES) št. 1466/97 predložila svoj program stabilnosti za leto 2021.

                  (9)

                  Na podlagi podatkov, ki jih je potrdil Eurostat, je leta 2020 primanjkljaj sektorja država Belgije znašal 9,4 % bruto domačega proizvoda (BDP), dolg sektorja država pa se je povečal na 114,1 % BDP. Letna sprememba primarnega proračunskega salda je znašala -7,5 % BDP, kar vključuje diskrecijske proračunske ukrepe v podporo gospodarstvu v višini 4,5 % BDP ter delovanje avtomatskih stabilizatorjev. Belgija je zagotovila tudi likvidnostno podporo podjetjem in gospodinjstvom (kot so poroštva in odlogi plačila davkov, ki nimajo neposrednega in takojšnjega proračunskega učinka), ki je ocenjena na 11,8 % BDP; Komisija ocenjuje, da je bil dejanski prevzem javnih jamstev leta 2020 pod 0,5 % BDP.

                  (10)

                  Komisija je 2. junija 2021 izdala poročilo v skladu s členom 126(3) Pogodbe. V njem je obravnavan proračunski položaj Belgije, ker je primanjkljaj sektorja država v letu 2020 presegel referenčno vrednost 3 % BDP iz Pogodbe, dolg sektorja država pa je presegel referenčno vrednost 60 % BDP iz Pogodbe in se ni dovolj hitro zmanjševal. V poročilu je bilo ugotovljeno, da merili glede primanjkljaja in dolga nista izpolnjeni.

                  (11)

                  Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije, je za leti 2021 in 2022 realističen. V programu stabilnosti za leto 2021 je napovedano, da bo realni BDP v letu 2021 zrasel za 4,1 %, v letu 2022 pa za 3,5 %. V pomladanski napovedi Komisije iz leta 2021 je napovedana nekoliko višja realna rast v letih 2021 in 2022, in sicer 4,5 % oziroma 3,7 % zaradi večjih naložb.

                  (12)

                  Vlada v programu stabilnosti za leto 2021 načrtuje zmanjšanje primanjkljaja sektorja država z 9,4 % BDP v letu 2020 na 7,7 % BDP v letu 2021, medtem ko naj bi se delež dolga v letu 2021 povečal na 116,3 % BDP z 114,1 % v letu 2020. Glede na program stabilnosti za leto 2021 naj bi sprememba primarnega proračunskega salda v letu 2021 v primerjavi z ravnjo pred krizo (2019) znašala -6,1 % BDP, kar odraža diskrecijske proračunske ukrepe v podporo gospodarstvu v višini 2,7 % BDP ter delovanje avtomatskih stabilizatorjev. Te projekcije so v skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2021.

                  (13)

                  Belgija je v odziv na pandemijo COVID-19 in s tem povezani upad gospodarske rasti sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije COVID-19 ter zagotovitev pomoči tistim posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Ta odločen odziv politike je ublažil krčenje BDP, kar je posledično omejilo povečanje javnofinančnega primanjkljaja in javnega dolga. Fiskalni ukrepi bi morali zagotoviti čim večjo podporo okrevanju, ne da bi pri tem posegali v prihodnje fiskalne usmeritve. Zato bi se bilo treba pri ukrepih izogniti ustvarjanju trajnih bremen za javne finance. Če države članice uvedejo trajne ukrepe, bi jih morale ustrezno financirati, da bi srednjeročno zagotovile proračunsko nevtralnost. Ukrepi, ki jih je Belgija sprejela v letih 2020 in 2021, so v skladu s priporočilom Sveta z dne 20. julija 2020. Diskrecijski proračunski ukrepi, ki jih je vlada sprejela v letih 2020 in 2021, so večinoma začasni ali pa jih spremljajo izravnalni ukrepi.

                  (14)

                  Program stabilnosti za leto 2021 še ne upošteva prejemkov nepovratnih sredstev iz Mehanizma za okrevanje in odpornost. Medtem se v pomladni napovedi Komisije iz leta 2021 predvideva, da bodo naložbe in reforme, financirane z nepovratnimi sredstvi iz Mehanizma za okrevanje in odpornost, znašale 0,2 % BDP v letu 2021 in 0,3 % BDP v letu 2022, in sicer v skladu z isto domnevo, kot jo je belgijski zvezni urad za načrtovanje uporabil v svoji makroekonomski oceni Mehanizma za okrevanje in odpornost.

                  (15)

                  Obstoječe kazalnike fiskalne prilagoditve, določene v Uredbi (ES) št. 1466/97, je treba obravnavati glede na trenutne razmere. Prvič, ocene proizvodne vrzeli so povezane z znatno negotovostjo. Drugič, fiskalna politika mora biti pripravljena na hitro prilagajanje razvoju pandemije COVID-19, in sicer s prehodom z nujne pomoči na bolj ciljno usmerjene ukrepe, ko se tveganja za zdravje zmanjšajo. Tretjič, za sedanje razmere je značilen znaten odziv politike v podporo gospodarski aktivnosti. Glede na precejšnje prenose iz proračuna Unije (na primer iz Mehanizma za okrevanje in odpornost) obstoječi kazalniki ne zajamejo celotne spodbude, ki jo fiskalne politike zagotavljajo gospodarstvu. Ob upoštevanju navedenega se zdi, da strukturni saldo v sedanjih okoliščinah ni ustrezen. Merilo rasti odhodkov je tudi treba prilagoditi (5) in dopolniti z dodatnimi informacijami, da se v celoti oceni naravnanost fiskalne politike.

                  (16)

                  Podobno kot v pristopu, uporabljenem pri oceni osnutkov proračunskih načrtov za leto 2021, so bili začasni izredni ukrepi izključeni iz agregata odhodkov. Ti začasni izredni ukrepi, povezani s krizo, podpirajo zdravstvene sisteme ter delavcem in podjetjem zagotavljajo nadomestilo za izgubo dohodka zaradi omejitev gibanja in motenj v dobavni verigi, njihova odprava s strani javnih organov pa je odvisna od ponovne normalizacije razmer na področju javnega zdravja in v gospodarstvu. Za oceno splošne fiskalne naravnanosti bi bilo treba na tej stopnji v zadevni znesek agregata odhodkov vključiti znatne prenose iz proračuna Unije (npr. iz Mehanizma za okrevanje in odpornost). Splošna fiskalna naravnanost se zato izmeri s spremembo primarnih odhodkov (brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov in začasnih izrednih ukrepov, povezanih s krizo), vključno z odhodki, ki se financirajo z nepovratnimi sredstvi v okviru Mehanizma za okrevanje in odpornost ter drugimi sredstvi Unije. Poleg splošne fiskalne naravnanosti je namen analize tudi oceniti, ali je nacionalna fiskalna politika preudarna in ali njena struktura prispeva k trajnostnemu okrevanju v skladu z zelenim in digitalnim prehodom. Zato je posebna pozornost namenjena razvoju nacionalno financiranih tekočih primarnih odhodkov in naložb.

                  (17)

                  V skladu s programom stabilnosti Belgije za leto 2021 naj bi se primanjkljaj sektorja država v letu 2022 zmanjšal na 4,5 % BDP, zlasti zaradi odprave večine začasnih podpornih ukrepov, sprejetih v letih 2020 in 2021, in zaradi višjih prihodkov države, ki so rezultat izboljšanja makroekonomskega položaja. Delež dolga sektorja država naj bi se v letu 2022 stabiliziral pri 116 % BDP. Te projekcije so v skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2021. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2021 in na podlagi posebne metodologije, ki upošteva navedene izzive, je splošna fiskalna naravnanost – ki vključuje učinke naložb, ki se financirajo tako iz nacionalnega proračuna kot iz proračuna Unije, zlasti Mehanizma za okrevanje in odpornost na agregatno povpraševanje v letu 2022 – ocenjena na -0,4 % BDP (6). Pozitiven prispevek odhodkov, ki se financirajo z nepovratnimi sredstvi iz Mehanizma za okrevanje in odpornost ter drugimi sredstvi Unije, naj bi se povečal za 0,1 odstotne točke BDP. Nacionalno financirane naložbe bodo predvidoma imele restriktiven učinek v višini 0,1 odstotne točke BDP (7). Nacionalno financirani tekoči primarni odhodki (brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov) naj bi imeli ekspanziven učinek v višini 0,4 odstotne točke BDP.

                  (18)

                  Kakovost proračunskih ukrepov držav članic se zdi še posebej pomembna. Fiskalne strukturne reforme, namenjene izboljšanju strukture nacionalnih proračunov, lahko podprejo potencialno rast, ustvarijo prepotreben fiskalni manevrski prostor in dolgoročneje prispevajo k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ, tudi glede na podnebne spremembe in zdravstvene izzive. Na strani prihodkov je kriza zaradi COVID-19 okrepila pomen reform za učinkovitejše in pravičnejše sisteme javnofinančnih prihodkov. Na strani odhodkov je postalo še bolj pomembno, da se povečata raven in kakovost trajnostnih naložb, ki spodbujajo rast, na način, ki je v skladu s cilji krepitve potenciala rasti, gospodarske in socialne odpornosti ter dvojnega zelenega in digitalnega prehoda. Nacionalni načrti za okrevanje in odpornost bodo omogočili izboljšanje strukture nacionalnih proračunov.

                  (19)

                  Glede na srednjeročne proračunske načrte iz programa stabilnosti za leto 2021 naj bi se primanjkljaj sektorja država zmanjšal s 4 % BDP, kolikor naj bi znašal v letu 2023, na 3,7 % BDP v letu 2024. Za primanjkljaj sektorja država se tako ne načrtuje, da se bo v obdobju, ki ga zajema program stabilnosti za leto 2021, znižal pod 3 % BDP. Program stabilnosti za leto 2021 ne vključuje informacij, potrebnih za oceno splošne fiskalne naravnanosti v letih 2023 in 2024. Desetletna povprečna nominalna potencialna rast je trenutno ocenjena na 2,75 % (8). Vendar ta ocena ne upošteva učinka reform, vključenih v načrt za okrevanje in odpornost, ki bi zato lahko okrepile potencialno rast Belgije.

                  (20)

                  Delež dolga sektorja država naj bi se povečal s 116,7 % BDP v letu 2023 na 117,4 % v letu 2024, v celoti zaradi prilagoditev stanj in tokov. Zaradi visokega deleža dolga, ki naj bi se sčasoma zgolj postopno zniževal, se Belgija glede na najnovejšo analizo vzdržnosti dolga srednjeročno sooča z visokimi tveganji za vzdržnost javnih financ.

                  (21)

                  Glede na trenutno še vedno izjemno visoko stopnjo negotovosti bi morale smernice za fiskalno politiko ostati večinoma kvalitativne. Natančnejše kvantitativno opredeljene smernice za poznejša leta naj bi bile pripravljene leta 2022, če se bo negotovost do takrat dovolj zmanjšala.

                  (22)

                  Svet je ocenil program stabilnosti za leto 2021 in nadaljnje ukrepanje Belgije na podlagi priporočila Sveta z dne 20. julija 2020 –

            PRIPOROČA BELGIJI, NAJ:

         1.

            v letu 2022 uporabi Mehanizem za okrevanje in odpornost za financiranje dodatnih naložb v podporo okrevanju in si prizadeva za preudarno fiskalno politiko; ohrani nacionalno financirane naložbe;

         2.

            kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalno politiko, namenjeno doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti javnih financ v srednjeročnem obdobju, hkrati pa okrepi naložbe za povečanje potenciala rasti;

         3.

            posebno pozornost nameni strukturi javnih financ, in sicer tako na prihodkovni kot odhodkovni strani proračuna, ter kakovosti proračunskih ukrepov, da se zagotovi trajnostno in vključujoče okrevanje; daje prednost trajnostnim naložbam, ki spodbujajo rast, zlasti naložbam za podporo zelenemu in digitalnemu prehodu; daje prednost strukturnim reformam z vplivom na javne finance, ki bodo pomagale zagotoviti financiranje za prednostne naloge javne politike in prispevale k dolgoročni vzdržnosti javnih financ, vključno s krepitvijo pokritosti, ustreznosti in vzdržnosti zdravstvenih sistemov in sistemov socialne zaščite za vse, kadar je to ustrezno.

         V Luxembourgu, 18. junija 2021

               Za Svet

               predsednik

            J. LEÃO

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (3)  Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Belgije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Belgije za leto 2020 (UL C 282, 26.8.2020, str. 1).

         (4)  Uredba (EU) 2021/241 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. februarja 2021 o vzpostavitvi Mehanizma za okrevanje in odpornost (UL L 57, 18.2. 2021, str. 17).

         (5)  Zlasti porazdelitev naložb na obdobje štirih let, uporabljena v merilu rasti odhodkov, ne omogoča ustrezne ocene fiskalne podpore okrevanju z nacionalno financiranimi naložbami.

         (6)  Negativni predznak kazalnika ustreza presežku rasti primarnih odhodkov v primerjavi s srednjeročno gospodarsko rastjo, kar kaže na ekspanzivno fiskalno politiko.

         (7)  Druge nacionalno financirane naložbe v osnovna sredstva naj bi imele nevtralen učinek.

         (8)  Po oceni Komisije v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 23. julija 2021 o razveljavitvi Priporočila ECB/2020/62 (ECB/2021/31) 2021/C 303/01

text:
               29.7.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 303/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 23. julija 2021
      o razveljavitvi Priporočila ECB/2020/62
      (ECB/2021/31)
      (2021/C 303/01)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) in zlasti člena 4(3) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Evropska centralna banka (ECB) je 27. marca 2020 sprejela Priporočilo ECB/2020/19 Evropske centralne banke (2), v katerem je priporočila, da kreditne institucije najmanj do 1. oktobra 2020 ne izvedejo nobenega izplačila dividend in ne prevzamejo nobene nepreklicne obveznosti izplačila dividend ter se vzdržijo odkupov delnic z namenom plačila delničarjem. ECB je 27. julija 2020 s sprejetjem Priporočila ECB/2020/35 Evropske centralne banke (3) navedeno priporočilo podaljšala do 1. januarja 2021.

                  (2)

                  Kljub izboljšanju makroekonomskih razmer in zmanjšanju gospodarske negotovosti, ki jo povzroča pandemija COVID-19, je bila raven negotovosti ob koncu leta 2020 še vedno povišana in je še naprej vplivala na zmožnost bank, da napovejo svoje srednjeročne potrebe po kapitalu. Zaradi te nenehne negotovosti je ECB sprejela Priporočilo ECB/2020/62 Evropske centralne banke (4), s katerim je razveljavila Priporočilo ECB/2020/35, hkrati pa priporočila, naj kreditne institucije pri odločanju o dividendah ali pri njihovih izplačilih ali pri odkupih delnic z namenom plačila delničarjem ravnajo izjemno preudarno.

                  (3)

                  Najnovejše makroekonomske projekcije nakazujejo začetek gospodarskega okrevanja in nadaljnje zmanjševanje ravni gospodarske negotovosti. Glede na to ECB meni, da ni več razlogov, ki so utemeljevali Priporočilo ECB/2020/62. Zmanjšana gospodarska negotovost omogoča temeljito nadzorniško oceno preudarnosti načrtov bank za razdelitev dividend in odkupe delnic na posamični ravni skupaj s skrbno in v prihodnost usmerjeno oceno kapitalskih načrtov v okviru običajnega nadzornega cikla –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      S tem priporočilom se Priporočilo ECB/2020/62 razveljavi s 30. septembrom 2021.

         V Frankfurtu na Majni, 23. julija 2021

               Predsednica ECB

            Christine LAGARDE

         (1)  UL L 287, 29.10.2013, str. 63.

         (2)  Priporočilo ECB/2020/19 Evropske centralne banke z dne 27. marca 2020 o politiki razdelitve dividend med pandemijo bolezni COVID-19 in o razveljavitvi Priporočila ECB/2020/1 (UL C 102I, 30.3.2020, str. 1).

         (3)  Priporočilo ECB/2020/35 Evropske centralne banke z dne 27. julija 2020 o razdelitvi dividend med pandemijo bolezni COVID-19 in o razveljavitvi Priporočila ECB/2020/19 (UL C 251, 31.7.2020, str. 1).

         (4)  Priporočilo ECB/2020/62 Evropske centralne banke z dne 15. decembra 2020 o razdelitvi dividend med pandemijo bolezni COVID-19 in o razveljavitvi Priporočila ECB/2020/35 (UL C 437, 18.12.2020, str. 1).