title: Priporočilo Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 11. decembra 2015 o priznavanju in določanju stopenj proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav (ESRB/2015/1)

text:
               12.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 97/1

         PRIPOROČILO EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA
   z dne 11. decembra 2015
   o priznavanju in določanju stopenj proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav
   (ESRB/2015/1)
   (2016/C 97/01)
   SPLOŠNI ODBOR EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA JE –
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (1) ter zlasti člena 3(2)(b), (d) in (f) in členov 16 do 18 Uredbe,
   ob upoštevanju Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (2) ter zlasti členov 138 in 139 Direktive,
   ob upoštevanju Sklepa ESRB/2011/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 20. januarja 2011 o sprejetju Poslovnika Evropskega odbora za sistemska tveganja (3) ter zlasti člena 15(3)(e) in členov 18 do 20 Sklepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Prociklično stopnjevanje finančnih pretresov za realno gospodarstvo prek bančnega sistema in finančnih trgov je bilo eden od elementov, ki so najbolj prispevali k destabilizaciji med svetovno finančno krizo. Gospodarska recesija po obdobju prekomerne kreditne rasti lahko vodi v velike izgube v bančnem sektorju in sproži začaran krog. V takih okoliščinah lahko kreditne institucije z ukrepi, ki jih sprejmejo za okrepitev svojih bilanc stanja, omejijo ponudbo kreditov realnemu gospodarstvu ter s tem zaostrijo gospodarsko recesijo in dodatno oslabijo svoje bilance stanja.

               (2)

               Proticiklični kapitalski blažilnik je zasnovan za to, da povečuje odpornost bančnega sektorja in s tem deluje proti tem procikličnim gibanjem. Pravila, ki zahtevajo vzdrževanje proticikličnih kapitalskih blažilnikov, so del novih globalnih regulativnih standardov o kapitalski ustreznosti bank (okvir Basel III), ki jih je decembra 2010 izdal Baselski odbor za bančni nadzor (BCBS) in so v Uniji izvedena z Direktivo 2013/36/EU. Z zvišanjem stopnje proticikličnega blažilnika lahko imenovani javni organi ali telesa zahtevajo, da bančni sektor v obdobjih, ko se povečujejo tveganja na ravni celotnega sistema zaradi prekomerne kreditne rasti, oblikuje dodaten kapital. Kadar se taka tveganja uresničijo, lahko organi določijo nižjo stopnjo proticikličnega blažilnika in omogočijo, da se ta blažilnik dodatnega kapitala uporabi za pokritje nepričakovanih izgub. To bančnemu sektorju omogoča, da še naprej zagotavlja kredite realnemu gospodarstvu in izpolnjuje regulativne kapitalske zahteve.

               (3)

               S čezmejnim posojanjem dobiva proticiklični kapitalski blažilnik mednarodno razsežnost. Zaradi izpostavljenosti domačih bančnih sektorjev držav članic do tretjih držav lahko nastanejo izgube. Te izgube so lahko velike, če tretja država, do katere ima domači bančni sektor države članice pomembne izpostavljenosti, po obdobju prekomerne kreditne rasti zaide v gospodarsko recesijo.

               (4)

               Okvir Basel III za proticiklični kapitalski blažilnik je zasnovan tako, da zajame to mednarodno razsežnost. Zlasti bi morale v skladu s tem okvirom jurisdikcije vzajemno priznavati stopnje proticikličnega blažilnika. Če organ v eni jurisdikciji zviša stopnjo proticikličnega blažilnika za zaščito domačega bančnega sektorja pred prekomerno kreditno rastjo, bi morali organi v drugih jurisdikcijah uporabiti enako stopnjo proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti svojih domačih bank do te države. V skladu z okvirom banke izračunajo zahteve za blažilnik na podlagi geografske lokacije svojih izpostavljenosti. Okvir Basel III določa obvezno vzajemnost med jurisdikcijami za stopnje proticikličnega blažilnika do 2,5 %, ob upoštevanju prehodnih določb. Če bi se taka vzajemnost med jurisdikcijami dosledno uporabljala v vseh jurisdikcijah, bi pripomogla k zaščiti bančnega sektorja v posamezni jurisdikciji pred tveganji, povezanimi s prekomerno kreditno rastjo v drugih jurisdikcijah.

               (5)

               Ker standardi BCBS niso pravno zavezujoči, jurisdikcije po svetu proticikličnega kapitalskega blažilnika morda ne bodo uvedle na enak način. Morda bodo odložile njegovo uvedbo ali ga sploh ne bodo uvedle. V Uniji člen 136 Direktive 2013/36/EU določa, kako morajo imenovani organi določiti stopnje proticikličnega blažilnika za domače izpostavljenosti. Dodatne smernice za določanje stopenj proticikličnega blažilnika za domače izpostavljenosti, kakor jih zahteva člen 135 Direktive 2013/36/EU, so določene v Priporočilu ESRB/2014/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja (4). V Uniji je tako vzpostavljen skupen pravni okvir, ki je zasnovan za premagovanje nagnjenosti k neukrepanju, in od leta 2016 bo obvezno četrtletno določanje stopenj proticikličnega blažilnika za domače izpostavljenosti. Obstaja pa negotovost, ali in v kolikšnem obsegu bodo proticiklični kapitalski blažilnik uvedle tretje države, ki niso članice BCBS.

               (6)

               Imenovani organi imajo zakonsko pooblastilo za zaščito svojih bančnih sektorjev pred tveganji, ki izhajajo iz prekomerne kreditne rasti v tretjih državah. Zlasti člen 139 Direktive 2013/36/EU imenovanim organom omogoča, da v nekaterih okoliščinah določijo stopnjo proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretje države, ki jo morajo institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, uporabiti za izračun svojega posamezni instituciji lastnega proticikličnega kapitalskega blažilnika. Imenovani organ lahko ukrepa v primerih, kadar ustrezni organ tretje države ni določil in objavil stopnje proticikličnega blažilnika za to državo ali kadar meni, da stopnja proticikličnega blažilnika, ki jo je ustrezni organ tretje države določil za to tretjo državo, ne zadostuje za zaščito domačih bančnih sektorjev držav članic pred možnimi izgubami, povezanimi s prekomerno kreditno rastjo v zadevni tretji državi.

               (7)

               Če se stopnje proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav določajo neusklajeno, lahko pride v Uniji do različnih kapitalskih zahtev za izpostavljenosti do iste tretje države in enaka tveganja. Imenovani organi lahko pri analiziranju gibanj v tretji državi pridejo do različnih sklepov glede tega, ali je kreditna rast v tej državi prekomerna in pomeni tveganje za njihov domači bančni sistem, ki ga je treba zmanjševati. Tudi če imenovani organi tveganje ocenijo enako, lahko pridejo do različnih sklepov glede ustrezne ravni stopnje proticikličnega blažilnika, ki je potrebna za zmanjšanje tega tveganja.

               (8)

               Če se stopnje proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav neusklajeno priznavajo, lahko v Uniji prav tako pride do različnih kapitalskih zahtev. Priznavanje stopenj proticikličnega blažilnika, ki so jih določili drugi imenovani organi ali ustrezni organi tretjih držav, se po pravu Unije zahteva za stopnje do 2,5 %, ob upoštevanju prehodnih določb med letoma 2016 in 2019, kakor so določene v členu 160 Direktive 2013/36/EU. Imenovani organi bi morali v skladu s Priporočilom ESRB/2014/1 na splošno priznavati stopnje proticikličnega blažilnika, ki presegajo obvezne ravni, vendar to velja samo za stopnje proticikličnega blažilnika, ki so jih določili imenovani organi v drugih jurisdikcijah v Uniji, ne pa za tiste, ki so jih določili ustrezni organi tretjih držav za tretje države. To pomeni, da se lahko način priznavanja stopenj proticikličnega blažilnika, ki so jih določili ustrezni organi tretjih držav, med jurisdikcijami v Uniji razlikuje. Zlasti se lahko nekateri imenovani organi odločijo, da bodo pred letom 2019 uporabili prehodne določbe, drugi imenovani organi pa se lahko odločijo, da bodo od njih odstopali. Poleg tega se lahko nekateri imenovani organi odločijo, da bodo od leta 2019 prostovoljno priznavali stopnje proticikličnega blažilnika, ki presegajo 2,5 %, drugi pa se lahko odločijo, da tega ne bodo storili.

               (9)

               Različne kapitalske zahteve v Uniji za izpostavljenosti do iste tretje države in enaka tveganja običajno niso zaželene, saj ogrožajo enake konkurenčne pogoje v Uniji in ponujajo priložnost za regulativno arbitražo. Kreditne institucije v jurisdikcijah Unije, v katerih se za izpostavljenosti do posamezne tretje države uporablja nižja stopnja proticikličnega blažilnika kot v drugih jurisdikcijah Unije, bi spodbudili k temu, da povečajo tržni delež s povečanjem posojanja tej tretji državi. Tako povečanje posojanja bi lahko privedlo do velikih, koncentriranih izpostavljenosti kreditnih institucij v posamezni jurisdikciji do posamezne tretje države. Na koncu lahko taki neenaki konkurenčni pogoji in posledične spodbude za regulativno arbitražo ogrozijo finančno stabilnost v Uniji.

               (10)

               Evropski odbor za sistemska tveganja (ESRB) ima vlogo pri zagotavljanju, da se bodo v zvezi s posamezno tretjo državo običajno v vsej Uniji uporabljale enake stopnje proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav. ESRB ima v skladu s členom 139(3) Direktive 2013/36/EU izrecno pooblastilo za doseganje skladnosti pri tem. ESRB meni, da lahko to pooblastilo najbolje izvršuje s spodbujanjem skladnega pristopa za priznavanje in določanje stopenj proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav v vsej Uniji.

               (11)

               To priporočilo je zasnovano za zagotovitev, da se bo za izpostavljenosti do posamezne tretje države običajno v vsej Uniji uporabljala enaka stopnja proticikličnega blažilnika. Zajema: (a) priznavanje stopnje proticikličnega blažilnika, ki jo je določil ustrezni organ tretje države, s strani imenovanih organov; (b) določanje stopnje proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretje države s strani imenovanih organov; (c) določanje nižje stopnje proticikličnega blažilnika s strani imenovanih organov, kadar se tveganja v posamezni tretji državi zmanjšajo ali uresničijo, in (d) obveščanje o stopnjah proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretje države s strani imenovanih organov.

               (12)

               Priporočilo A je zasnovano za zagotovitev, da bodo imenovani organi običajno priznali enako stopnjo proticikličnega kapitalskega blažilnika, kot jo je za posamezno tretjo državo določil ustrezni organ te tretje države. Za doseganje tega navedeno priporočilo temelji na zahtevi iz prava Unije, da se stopnje proticikličnega blažilnika do 2,5 % priznajo v celoti, ob upoštevanju prehodne ureditve. Priporoča se, da imenovani organi priznanje stopenj proticikličnega blažilnika, ki presegajo 2,5 %, uskladijo prek ESRB. Kadar se to zgodi, bo ESRB izdal priporočilo, s katerim bo imenovanim organom dal smernice o tem, ali in v kolikšnem obsegu bi bilo treba priznati višjo stopnjo proticikličnega blažilnika, ki jo je določila tretja država. Določanje stopenj proticikličnega blažilnika s strani tretjih držav, ki so članice BCBS, bo spremljal sekretariat ESRB, imenovani organi pa bi morali obvestiti ESRB, kadar tretja država, ki ni članica BCBS, določi stopnjo proticikličnega blažilnika, ki presega 2,5 %. Priporoča se tudi, da imenovani organi uradno obvestijo ESRB, kadar niso prepričani, ali bi bilo treba posamezen ukrep, ki ga je sprejela tretja država, priznati kot proticiklični kapitalski blažilnik v skladu z Direktivo 2013/36/EU. V takih primerih bo ESRB izdal priporočilo, s katerim bo dal smernice.

               (13)

               Priporočilo B je zasnovano za zagotovitev, da bodo imenovani organi pri izvrševanju pooblastila za določitev stopnje proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do posamezne tretje države to stopnjo določili na isti ravni. Imenovani organi so spodbujeni, da izvršujejo pooblastilo iz člena 139 Direktive 2013/36/EU. Zlasti bi morali imenovani organi ugotoviti, do katerih tretjih držav ima bančni sektor v njihovi jurisdikciji pomembne izpostavljenosti. Morali bi tudi spremljati gibanja v teh tretjih državah z vidika znakov prekomerne kreditne rasti. Če imenovani organi v kateri od tretjih držav, ki jih spremljajo, odkrijejo take znake in menijo, da bi bilo treba za izpostavljenosti do te tretje države določiti stopnjo proticikličnega blažilnika, bi morali o tem obvestiti ESRB. Če ESRB meni, da bi bilo treba ukrepe za zmanjšanje tveganja uskladiti v vsej Uniji, bo imenovanim organom izdal priporočilo o določitvi ustrezne stopnje proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do zadevne tretje države.

               (14)

               Priporočilo C je zasnovano za zagotovitev, da se bo v primerih, ko je zaradi zmanjšanja ali uresničenja tveganj upravičeno za izpostavljenosti do posamezne tretje države določiti nižjo stopnjo proticikličnega blažilnika, v vsej Uniji uporabila enaka nižja stopnja proticikličnega blažilnika. Za ta namen se priporoča, da imenovani organi pri določitvi nižje stopnje proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do posamezne tretje države sledijo enakemu postopku kot takrat, ko se je stopnja proticikličnega blažilnika zvišala. To pomeni, da bi morali imenovani organi, če so priznali ali določili stopnjo proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretje države v skladu s priporočilom ESRB, sodelovati z ESRB za določitev ustrezne ravni stopnje proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do zadevne tretje države, kadar ta določi nižjo stopnjo proticikličnega blažilnika. Kadar se to zgodi, bo ESRB sprejel priporočilo, s katerim bo imenovanim organom dal smernice o ustrezni stopnji proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do zadevne tretje države. Določanje stopenj proticikličnega blažilnika s strani tretjih držav, ki so članice BCBS, bo spremljal ESRB, imenovani organi pa bi morali obvestiti ESRB, kadar tretja država, ki ni članica BCBS, določi nižjo stopnjo proticikličnega blažilnika. Priporoča se tudi, da imenovani organi v primeru, kadar so na podlagi priporočila ESRB priznali ali določili stopnjo proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretje države, uradno obvestijo ESRB, če menijo, da so se tveganja v tej tretji državi zmanjšala ali se uresničujejo.

               (15)

               Priporočilo D je zasnovano za zagotovitev jasnega obveščanja v Uniji o odločitvah o stopnjah proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav. To bi moralo pomagati upravljati pričakovanja javnosti, zagotoviti možnost uskladitve ukrepov med imenovanimi organi ter izboljšati verodostojnost, odgovornost in učinkovitost makrobonitetne politike. Da bi to dosegli, bi morali imenovani organi v postopku priznavanja, določanja in nižanja stopenj proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav uporabiti enako načelo, kakor je določeno v Priporočilu ESRB/2014/1 za obveščanje o stopnjah proticikličnega blažilnika za domače izpostavljenosti.

               (16)

               V skladu s členom 136 Direktive 2013/36/EU mora vsaka država članica imenovati javni organ ali telo, ki bo odgovoren za določanje in priznavanje stopenj proticikličnega blažilnika. Poleg tega Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 (5) Evropski centralni banki (ECB) dodeljuje posebne naloge. Zlasti lahko ECB uveljavlja strožje zahteve za proticiklične kapitalske blažilnike od tistih, ki jih uveljavljajo imenovani nacionalni organi, ki sodelujejo v enotnem mehanizmu nadzora, ter ima vsa pooblastila in obveznosti, ki jih imajo na podlagi upoštevnega prava Unije imenovani organi. Izključno za ta namen se ECB šteje za imenovani organ.

               (17)

               Priporočila ESRB se objavijo potem, ko je splošni odbor obvestil Svet o nameri, da jih objavi, in mu dal možnost, da se odzove –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   ODDELEK 1

      PRIPOROČILA

      Priporočilo A – Priznavanje stopenj proticikličnega blažilnika, ki so jih določili organi tretjih držav

               1.

               Kadar ustrezni organ tretje države za to tretjo državo določi stopnjo proticikličnega blažilnika, ki presega 2,5 %, se imenovanim organom priporoča, da o tem nemudoma obvestijo ESRB z namenom, da pridobijo smernice o enotnem priznanju v vsej Uniji, razen če se stopnja uporablja za državo, ki je članica BCBS, ali je ESRB o tej stopnji proticikličnega blažilnika že obvestil drug imenovani organ. Imenovanim organom se priporoča, da za obvestitev ESRB uporabijo predlogo iz Priloge I k temu priporočilu.

               2.

               Imenovanim organom se priporoča, da v primeru, kadar niso prepričani, ali bi bilo treba posamezen ukrep, ki ga je sprejel organ tretje države, priznati kot stopnjo proticikličnega blažilnika v skladu z Direktivo 2013/36/EU, o tem nemudoma obvestijo ESRB, razen če ga je že obvestil drug imenovani organ. Imenovanim organom se priporoča, da za obvestitev ESRB uporabijo predlogo iz Priloge I k temu priporočilu.

      Priporočilo B – Določanje stopenj proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav

               1.

               Imenovanim organom se priporoča, da vsako leto določijo pomembne tretje države. Ta določitev bi morala temeljiti med drugim na kvantitativnih informacijah o izpostavljenostih institucij, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, do tretjih držav. Imenovanim organom se priporoča, da seznam takih pomembnih tretjih držav predložijo ESRB v drugem četrtletju vsakega leta in pri tem uporabijo predlogo iz Priloge II k temu priporočilu.

               2.

               Imenovanim organom se priporoča, da spremljajo tveganja zaradi prekomerne kreditne rasti v pomembnih tretjih državah, ki so jih določili v skladu z odstavkom 1, najmanj enkrat na leto, razen za države, ki jih že spremlja ESRB v skladu s Sklepom ESRB/2015/3 (6). Imenovanim organom se priporoča, da uradno obvestijo ESRB o primerih, ko se odločijo, da pomembne tretje države ne bodo spremljali, ker to državo že spremlja ESRB v skladu s Sklepom ESRB/2015/3. Imenovanim organom se priporoča, da za uradno obvestitev ESRB o takih primerih uporabijo predlogo iz Priloge II k temu priporočilu.

               3.

               Imenovanim organom se priporoča, da uradno obvestijo ESRB o primerih, kadar menijo, da bi moral ustrezni organ tretje države določiti in objaviti stopnjo proticikličnega blažilnika za to državo, ali kadar menijo, da raven stopnje proticikličnega blažilnika, ki jo je ustrezni organ tretje države določil in objavil za to tretjo državo, ne zadostuje za zaščito domačih finančnih institucij pred tveganji prekomerne kreditne rasti v zadevni tretji državi. Imenovanim organom se priporoča, da za uradno obvestitev ESRB o tem uporabijo predlogo iz Priloge I k temu priporočilu.

      Priporočilo C – Določanje nižjih stopenj proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav

               1.

               Če se stopnja proticikličnega blažilnika, ki jo je ustrezni organ tretje države določil za to tretjo državo, prizna na podlagi priporočila ESRB in ustrezni organ tretje države določi nižjo stopnjo proticikličnega blažilnika, se imenovanim organom priporoča, da o tem nemudoma obvestijo ESRB z namenom, da pridobijo smernice o enotnem priznanju ali določitvi novih nižjih stopenj proticikličnega blažilnika, razen če se zadevna stopnja uporablja za državo, ki je članica BCBS, ali je ESRB o novi nižji stopnji proticikličnega blažilnika že obvestil drug imenovani organ. Imenovanim organom se priporoča, da za obvestitev ESRB o tem uporabijo predlogo iz Priloge I k temu priporočilu.

               2.

               Če ustrezni organ tretje države določi nižjo stopnjo proticikličnega blažilnika in je bila stopnja proticikličnega blažilnika, ki se uporablja za izpostavljenosti do te tretje države, določena na podlagi priporočila ESRB, se imenovanim organom priporoča, da o tem nemudoma obvestijo ESRB z namenom, da pridobijo smernice o tem, ali bi bilo treba za izpostavljenosti do te tretje države uporabiti nižjo stopnjo proticikličnega blažilnika, razen če se zadevna stopnja uporablja za državo, ki je članica BCBS, ali je ESRB o novi nižji stopnji proticikličnega blažilnika že obvestil drug imenovani organ. Imenovanim organom se priporoča, da za obvestitev ESRB o tem uporabijo predlogo iz Priloge I k temu priporočilu.

               3.

               Če je bila stopnja proticikličnega blažilnika, ki se uporablja za izpostavljenosti do tretje države, določena na podlagi priporočila ESRB in imenovani organ meni, da se tveganja uresničujejo ali zmanjšujejo, se temu imenovanemu organu priporoča, da o tem nemudoma obvesti ESRB z namenom, da pridobi smernice o tem, ali bi bilo treba za izpostavljenosti do te tretje države uporabiti nižjo stopnjo proticikličnega blažilnika, razen če je ESRB o tem že obvestil drug imenovani organ. Imenovanim organom se priporoča, da za uradno obvestitev ESRB o tem uporabijo predlogo iz Priloge I k temu priporočilu.

      Priporočilo D – Obveščanje o odločitvah o priznanju in določitvi stopenj proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav

   Imenovanim organom se priporoča, da spremenijo strategije in okvire za obveščanje, ki so jih pripravili v skladu z načelom 5 priporočila A iz oddelka 1 Priporočila ESRB/2014/1, da zajamejo odločitve o priznanju in določitvi stopenj proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav.
   ODDELEK 2

      IZVAJANJE

   1.   Razlaga

   V tem priporočilu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

               (a)

               „stopnja proticikličnega blažilnika“ ima enak pomen kot v členu 128(7) Direktive 2013/36/EU;

               (b)

               „imenovani organ“ ima enak pomen kot v Priporočilu ESRB/2014/1;

               (c)

               „institucija, ki je pridobila dovoljenje v matični državi članici“ pomeni institucijo, ki je dobila dovoljenje v državi članici, kjer je za določitev stopnje proticikličnega blažilnika odgovoren imenovani organ;

               (d)

               „pomembne izpostavljenosti“ pomenijo izpostavljenosti, ki bi v posamezni jurisdikciji lahko povzročile znatne izgube za institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, in s tem negativno vplivale na finančno stabilnost v tej jurisdikciji;

               (e)

               „pomembna tretja država“ pomeni tretjo državo, do katere imajo institucije, ki so pridobile dovoljenje v matični državi članici, pomembne izpostavljenosti;

               (f)

               „ustrezni organ tretje države“ pomeni javni organ ali telo, ki je odgovoren za določanje stopenj proticikličnega blažilnika v tretji državi;

               (g)

               „tretja država“ pomeni katero koli jurisdikcijo zunaj Evropskega gospodarskega prostora.

         2.   Merila za skladnost

   Naslovniki morajo poročati o ukrepih, ki jih sprejmejo na podlagi tega priporočila, ali ustrezno utemeljijo vsako neukrepanje. Poročila morajo vsebovati najmanj:

               (a)

               informacije o vrsti in časovnem okviru sprejetih ukrepov;

               (b)

               oceno, ali so sprejeti ukrepi dosegli cilje tega priporočila;

               (c)

               podrobno utemeljitev za vsako neukrepanje ali odmik od tega priporočila, vključno s kakršnimi koli razlogi za zamudo pri poročanju.

         3.   Časovni okvir za nadaljnje ukrepanje

               1.

               Naslovniki poročajo ESRB, Svetu in Komisiji o ukrepih, ki so jih sprejeli na podlagi tega priporočila, ali utemeljijo vsako neukrepanje v skladu z roki, določenimi v nadaljevanju.

               2.

                  Priporočilo A – imenovani organi nemudoma izvedejo priporočili A(1) in A(2), če se zgodi primer, ki je predviden v ustreznem priporočilu, ter do 31. decembra 2020 predložijo ESRB poročilo o izvajanju priporočil A(1) in A(2).

               3.

                  Priporočilo B – imenovani organi:

                           (a)

                           do 31. decembra 2016 sporočijo ESRB seznam meril, ki so jih določili za ocenjevanje pomembnosti ustreznih tretjih držav za potrebe izvajanja priporočila B(1);

                           (b)

                           nemudoma izvedejo priporočilo B(1), če se zgodi primer, ki je predviden v navedenem priporočilu, in do 31. decembra 2020 predložijo ESRB poročilo o izvajanju priporočila B(1);

                           (c)

                           do 31. decembra 2016 poročajo ESRB o tem, kako spremljajo tveganja zaradi prekomerne kreditne rasti v pomembnih tretjih državah za potrebe izvajanja priporočila B(2);

                           (d)

                           nemudoma izvedejo priporočilo B(3), če se zgodi primer, ki je predviden v navedenem priporočilu, in do 31. decembra 2020 poročajo ESRB o izvajanju priporočila B(3).

               4.

                  Priporočilo C – imenovani organi nemudoma izvedejo priporočila C(1), C(2) in C(3), če se zgodi primer, ki je predviden v ustreznem priporočilu, ter do 31. decembra 2020 poročajo ESRB o izvajanju priporočil C(1), C(2) in C(3).

               5.

                  Priporočilo D – imenovani organi do 31. decembra 2016 poročajo ESRB o izvajanju priporočila D.

               6.

               Splošni odbor bo odločil, kdaj je treba to priporočilo pregledati ali posodobiti glede na izkušnje, pridobljene pri določanju in priznavanju stopenj proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav v skladu z Direktivo 2013/36/EU, ali glede na razvoj dogodkov pri mednarodno dogovorjenih praksah.

         4.   Spremljanje in ocenjevanje

               (a)

               Sekretariat ESRB:

                           (i)

                           nudi pomoč naslovnikom, vključno z omogočanjem koordiniranega poročanja, zagotavljanjem ustreznih predlog ter, kjer je potrebno, podrobnejšim določanjem postopka in časovnega okvira za uskladitev;

                           (ii)

                           preverja skladnost naslovnikov in jim nudi pomoč, če zanjo zaprosijo, ter splošnemu odboru predloži poročila o skladnosti.

               (b)

               Splošni odbor oceni ukrepe in utemeljitve, ki jih sporočijo naslovniki, ter presodi, ali je bilo to priporočilo izpolnjeno, in ali so naslovniki ustrezno utemeljili, zakaj niso ukrepali.

      V Frankfurtu na Majni, 11. decembra 2015

            Predsednik ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 331, 15.12.2010, str. 1.

      (2)  UL L 176, 27.6.2013, str. 338.

      (3)  UL C 58, 24.2.2011, str. 4.

      (4)  Priporočilo ESRB/2014/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 18. junija 2014 o smernicah za določanje stopenj proticikličnega blažilnika (UL C 293, 2.9.2014, str. 1).

      (5)  Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL L 287, 29.10.2013, str. 63).

      (6)  Različica v angleščini je dostopna na spletni strani ESRB na naslovu www.esrb.europa.eu.

      PRILOGA I
      ESRB TEMPLATE FOR RECOGNITION OR SETTING OF COUNTERCYCLICAL BUFFER RATES
      [NAME OF THE THIRD COUNTRY]

                     COMMUNICATING AUTHORITY

                  [NAME OF THE DESIGNATED AUTHORITY]

                     DESCRIPTION OF COUNTERCYCLICAL CAPITAL BUFFER MEASURE

                     Please describe the countercyclical capital buffer measure that is the subject matter of this communication as well as the countercyclical buffer rate that was set by the relevant third-country authority.

                     (Example: countercyclical buffer rate set at 0,625 % in THIRD COUNTRY XYZ with an implementation date of DD/MM/YYYY)

                     PURPOSE OF COMMUNICATION

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority in excess of 2,5 %, as provided in Recommendation A(1)

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority when it is unclear whether or not it can be recognised under the Union framework, as provided in Recommendation A(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country in the event of inaction/insufficient action by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country that is higher than the countercyclical buffer rate set by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for recognition of the previous rate, as provided in Recommendation C(1)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for setting a rate for exposures to that third country, as provided in Recommendation C(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country at a rate lower than the previous rate already established by an ESRB recommendation and where there are signs of risks from excessive credit growth materialising or abating, as provided in Recommendation C(3).

                     HAS THE DESIGNATED AUTHORITY OF THE THIRD COUNTRY ASKED FOR RECOGNITION?

                              ☐

                                 YES

                              ☐

                                 NO

                              ☐

                                 DO NOT KNOW

                              ☐

                                 N/A

                     DESIRED TIMEFRAME FOR THE ESRB TO REACH A DECISION

                     OTHER RELEVANT INFORMATION

                     CONTACT DETAILS OF THE AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify/inform the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu

      PRILOGA II
      ESRB TEMPLATE TO IDENTIFY
      MATERIAL THIRD COUNTRIES FOR
      [NAME OF THE UNION JURISDICTION]

                     NOTIFYING AUTHORITY

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES

                     METHODOLOGY USED FOR IDENTIFYING A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     Please describe the methodology used pursuant to Articles 3 and 4 of Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1] – ___%

                     […] – ___%

                     [COUNTRY …N] – ___%

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES NOT BEING MONITORED

                     Please provide details of cases where the notifying authority decided not to monitor a material third country because the ESRB is already monitoring it pursuant to Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1]

                     OTHER RELEVANT INFORMATION USED TO IDENTIFY A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     CONTACT DETAILS AT THE NOTIFYING AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu
      This information should be provided annually during the second quarter of the year.


Avis juridique important

|

52004SC0829

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o konvergenčnem programu Česke republike, 2004-2007  /* SEK/2004/0829 končno */

Priporočilo MNENJE SVETA v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o konvergenčnem programu Česke republike, 2004-2007(predlozi ga Komisija)OBRAZLOITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) st. 1466/97 o krepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik [1] določa, da morajo neudelezene drzave članice, torej tiste, ki niso sprejele enotne valute, Svetu in Komisiji, v skladu s členom 99 Pogodbe, zaradi večstranskega nadzora predloziti konvergenčne programe v rednih intervalih.[1]  UL L 209, 2.8.1997. Vse dokumente, na katere se nanasa to besedilo, lahko najdete na naslednjem spletnem mestu http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.V skladu s členom 9 te Uredbe mora Svet pregledati vsak konvergenčni program na osnovi ocene, ki jo pripravita Komisija in Odbor, ustanovljen s členom 114 Pogodbe (Ekonomski in finančni odbor). Na osnovi priporočila Komisije in po posvetu z Ekonomskim in finančnim odborom mora Svet po pregledu programa podati mnenje. V skladu z Uredbo morajo drzave članice predloziti letno posodobljene konvergenčne programe, ki jih lahko v skladu s temi istimi postopki prav tako pregleda Svet.Za deset drzav, ki so se 1. maja 2004 pridruzile EU, velja odstopanje in se niso udelezene v enotni valuti. Te drzave so se zavezale, da bodo do 15. maja 2004 predlozile svoje konvergenčne programe, do konca 2004 pa se njihove prve posodobitve.Konvergenčni program Česke republike za obdobje 2004-2007 je bil predlozen 13. maja 2004. Sluzbe Komisije so izvedle tehnično vrednotenje tega programa in pri tem upostevale rezultate napovedi za pomlad 2004, Kodeks ravnanja [2] ,pa tudi načela, določena v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o krepitvi usklajevanja proračunskih politik [3]. To vrednotenje utemeljuje naslednjo oceno:[2]  Revidirano mnenje Ekonomskega in finančnega odbora o vsebini ter obliki stabilnosti in konvergenčnih programov, ki ga je 10.7.2001 odobril Ekonomsko-finančni Svet.[3]  KOM(2002) 668 končno, 27.11.2002.Prvi česki konvergenčni program za obdobje 2004-2007 je bil predlozen 13. maja 2004. Program izraza namen drzave, da se pridruzi območju evra okoli 2009-2010, če bodo izpolnjena Maastrichtska merila in bo dosezena zadostna raven dejanske konvergence. Pristojne oblasti načrtujejo omejitev obdobja udelezbe v ERM II na dve leti.Česki program le delno ustreza "kodeksu ravnanja o vsebini ter obliki stabilnosti in konvergenčnih programov" [4]. Zlasti ni popolnoma ustrezno upostevanje statističnih standardov ESA95, nadalje pa je potrebno izboljsati kakovost ESA95 podatkov o prihodkih in izdatkih funkcionalnih podelementov in podsektorjev splosnih vladnih potreb.[4]  Za nominalne ravni BDP v konvergenčnem programu niso bili uporabljeni najnovejsi podatki iz davčnega sporočila iz marca 2004, kar odraza pomanjkanje usklajevanja med Ministrstvom za finance in Českim statističnim uradom. Posodobljene tabele z novimi podatki o BDP so bile poslane 2. junija 2004, vrednotenje programa pa temelji na posodobljenih podatkih.Splosni javni primanjkljaj se je v letu 2002 dvignil na 12,9% BDP (5,9% BDP ob neupostevanju velike enkratne operacije v zvezi s pripisanim drzavnim jamstvom), torej nad mejno vrednost 3%, ki jo določa Pogodba. Komisija je 12. maja 2004 s sprejetjem poročila v skladu s členom 104(3) Pogodbe za Česko republiko sprozila postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Ekonomski in finančni odbor je 24. maja izdal mnenje o tem poročilu. Na podlagi dveh priporočil Komisije bo Svet [5. julija] 2004 predvidoma odločil, da v Česki republiki obstaja čezmerni primanjkljaj, ter izdal priporočila za odpravo tega stanja.V programu predstavljeni makroekonomski potek dogodkov predvideva, da bo v letu 2004 realna rast BDP dosegla 2,8%, se nato rahlo povečevala ter v letu 2007 dosegla 3,5%, kar je rahlo nad mozno rastjo proizvoda kot jo ocenjujejo pristojni česki organi. To je pod spomladanskimi napovedmi Komisije za leti 2004-2005 in pod napovedjo odbora neodvisnih napovedovalcev za leta 2004-2007, ki ga je vzpostavilo Ministrstvo za finance. Makroekonomski potek dogodkov, ki je temelj programa, je tako mogoče obravnavati kot previdnega. Po napovedih bodo rast v glavnem poganjale nalozbe in zasebna poraba. Program prav tako predstavlja dva nadomestna poteka dogodkov, ki predvidevata različne razvoje treh zunanjih spremenljivk: tuje povprasevanje, menjalni tečaj in cene nafte. Osnovni potek dogodkov je obravnavan kot referenčni potek dogodkov za vrednotenje proračunskih napovedi, saj odraza previdne predpostavke o rasti.Inflacija je padla iz vrednosti nad 10% v januarju 1998 - takrat je bilo uvedeno usmerjanje inflacije - na ravni blizu nič sredi leta 2002. Cene so padale večino leta 2003 in ponovno narasle v letu 2004. Nedavne spremembe DDV in povečanje nadzorovanih cen bo po pričakovanjih prispevalo k dvigu inflacije po HICP, ki bo za celo leto predvidoma znasala 2,8%. Med januarjem 1999 in sredo leta 2002 je krona depreciirala glede na evro. Ta usmeritev je bila začasno obrnjena od srede leta 2002 do začetka leta 2004. V skladu s padcem inflacije so med leti 1998 in 2003 znatno upadle obrestne mere na denarnem trgu in donosi obveznic. Dolgoročni donosi obveznic so v letih 2002 in 2003 začasno celo padli pod ravni EU. Česka denarna politika zdruzuje usmerjanje inflacije z upravljanim drsenjem menjalnega tečaja. Česka centralna banka je objavila spremembo ciljne inflacije, ki bo začela veljati 1. januarja 2006, in sicer iz postopno upadajočega pasu proti cilju 3% ą1 odstotna točka.Program je usmerjen k postopnemu zmanjsanju splosnega javnega primanjkljaja iz 5,9% BDP v letu 2003 (brez velike enkratne operacije) na 3,3% BDP v letu 2007. Nadalje omenja, da predlagana pot zmanjsevanja primanjkljaja kaze na moznost zaključitve odpravljanja čezmernega primanjkljaja do leta 2008. Davčna konsolidacija bo po načrtih dosezena z zmanjsanjem stopnje izdatkov (za okoli 3,5 odstotne točke), kar več kot izravnava znizanje stopnje prihodkov (za okoli 0,8 odstotne točke). Centralna banka bo največ prispevala k zmanjsanju primanjkljaja. Za izvajanje ukrepov v letu 2004 so nekateri od njih zahtevali pravni postopek. Parlament je v drugi polovici leta 2003 in aprila 2004 postopno sprejel potrebne zakone, npr. zakon o spremembah DDV in trosarin, zakone o uvedbi pokojninskega varčevanja in izdatkov za primer bolezni. Ukrepi so bili uporabljeni v proračunu za leto 2004. Ostale ukrepe, zlasti tiste za spodbuditev rasti, pripravlja vlada in bodo sprejeti od januarja 2005 naprej. Dejanske odločitve pa se niso bile sprejete v zvezi z ostalimi predvidenimi ukrepi, se posebej s tistimi o preprečevanju utaje davkov in izboljsanju dolgoročne trajnosti javnih financ, kot so reforma pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva.Znotraj očrtanega makroekonomskega okvira se proračunsko prilagajanje zdi verodostojno. Tveganja proračunskih napovedi se na splosno zdijo uravnotezena. Po eni strani previdni makroekonomski potek dogodkov omenja, da bi lahko bili prihodki boljsi od napovedanih, izdatki pa nizji od tistih, ki so predvideni v proračunu. Po drugi strani pa vpliv stevilnih sovpadajočih davčnih sprememb v letu 2004 na obnasanje gospodarskih dejavnikov ostaja negotov. Poleg tega se je o pomembnih varčevalnih ukrepih, zlasti tistih v zvezi z javno porabo, se vedno potrebno sporazumeti. Pot prilagajanja, ob odsotnosti temeljnih reform in socialnih izdatkov ter ob upostevanju napovedanega okrevanja, ni zelo ambiciozna.Reforme izdatkov in prihodkov spremlja vzpostavitev novega institucionalnega okvira za proračunsko načrtovanje. Poleti 2004 se pričakuje sprejetje novih pravil in vladnih načrtov za pripravo proračuna za leto 2005, ki bodo v skladu z novimi proračunskimi pravili. Največja institucionalna novost je uvedba davčnega usmerjanja na temelju srednjeročnih stroskovnih okvirov za drzavo. Z vsakim letnim proračunom za leto n bo parlament odobril nominalne mejne vrednosti izdatkov za leti n+1 in n+2. Vse kasnejse spremembe teh vrednosti so mozne le v primerih, ki so izrecno določeni v zakonu o proračunskih pravilih (meje se na primer lahko dvignejo v obsegu izdatkov, sofinanciranih s strani EU).Program predvideva dvig stopnje dolga v BDP iz 37,6% BDP v letu 2003 na 41,7% BDP v letu 2007. Glavno gonilo narasčajoče stopnje dolga bo primarni primanjkljaj, toda po pričakovanju se bo njegov vpliv zaradi proračunske konsolidacije zmanjsal iz 4,1% v letu 2004 na 1,7% v letu 2007. Med letoma 2003 in 2005 se bo stopnja dolga po pričakovanjih dvignila za 2 odstotni točki. To je 2,8 odstotne točke pod napovedjo Komisije, ki zaradi manj optimističnega pogleda na prihodnje privatizacijske prihodke predvideva visji primarni primanjkljaj in zmernejsi vpliv prilagajanja kapitalskih tokov.Program na novo določa vladni program strukturnih reform, ki je osredotočen na izboljsanje podjetnistva in nalozbenega okolja ter na povečanje prilagodljivosti trga dela in zaposlitve. Program prav tako poda pregled ukrepov, ki na teh področjih v veliki meri odrazajo priporočila Splosnih smernic gospodarske politike.Česka republika se pri doseganju stroskov v zvezi s starajočim se prebivalstvom sooča z resnimi nevarnostmi proračunskih neravnotezij. Neugoden demografski razvoj bo zlasti povzročil visoko povečanje izdatkov za pokojnine in zdravstveno varstvo. Ukrepi v zvezi s politikami, ki so orisani v programu in so namenjeni obvladovanju teh nevarnosti, v glavnem vsebujejo spremembe parametrov pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva, ki so lahko nezadostne za zagotovitev dolgoročne trajnosti javnih financ. V razmerah hitro narasčajočega javnega dolga je doseganje in vzdrzevanje primarnega presezka bistveno za zagotavljanje dolgoročne trajnosti. Proračunska strategija na temelju postopne konsolidacije skozi celotno programsko obdobje mora biti poleg tega dopolnjena z ukrepi, ki so neposredno namenjeni pričakovanemu dvigu s starostjo povezanih izdatkov, vključno z obseznim preoblikovanjem pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva.Tabela: Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi>TABELPOSITION>Na osnovi te ocene je Komisija sprejela prilozeno priporočilo za Mnenje Sveta o konvergenčnem programu Česke republike in ga posreduje Svetu.Priporočilo MNENJE SVETA v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) st. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o konvergenčnem programu Česke republike, 2004-2007SVET EVROPSKE UNIJE JE -ob upostevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upostevanju Uredbe Sveta (ES) st. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o krepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik [5], in zlasti njenega člena 9(3),[5]  UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumente, na katere se nanasa to besedilo, lahko najdete na naslednjem spletnem mestu http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.ob upostevanju priporočila Komisije,po posvetu z Ekonomskim in finančnim odborom,PODAL NASLEDNJE MNENJE:Svet je [5. julija] 2004 preučil konvergenčni program Česke republike za obdobje 2004-2007. Program je le delno skladen s podatkovnimi zahtevami revidiranega "kodeksa ravnanja o vsebini ter obliki stabilnosti in konvergenčnih programov". Zlasti je potrebno nadalje izboljsati kakovost podatkov ESA95 o prihodkih in izdatkih funkcionalnih podelementov in podsektorjev splosnih vladnih potreb.Proračunska strategija, ki je temelj programa, je namenjena postopnemu zmanjsevanju splosnega javnega primanjkljaja na 3,3% BDP v letu 2007 iz 12,9% BDP v letu 2003 (5,9% BDP ob neupostevanju velike enkratne operacije v zvezi s pripisanim drzavnim jamstvom). Program nadalje omenja, da predlagana pot zmanjsevanja primanjkljaja kaze na moznost zaključitve odpravljanja čezmernega primanjkljaja do leta 2008. Ta cilj bo dosezen z ukrepi davčne konsolidacije, ki so bili v veliki meri sprejeti v letih 2003 in 2004. Program predvideva, da je padec stopnje splosnih javnih prihodkov v BDP več kot izravnan z zmanjsanjem stopnje splosnih javnih izdatkov. Na strani prihodkov program predstavlja premik iz neposredne v posredno obdavčitev. Na strani izdatkov program predvideva zmanjsanje sredstev, subvencij in javne porabe. Program predvideva rahlo povečanje izdatkov iz naslova javnih nalozb kot deleza BDP.Makroekonomski potek dogodkov, ki je temelj programa, odraza previdne predpostavke o rasti (npr. rast za 2,8% v letu 2004 in njen kasnejsi dvig do 3,5% v letu 2007). Ta potek dogodkov je obravnavan kot referenčni potek dogodkov za vrednotenje proračunskih napovedi. Napoved inflacije se zdi realistična.Program napoveduje zmanjsanje primanjkljaja na 3,3% BDP v letu 2007 in njegovo nadaljnje zmanjsevanje z naslednjimi vmesnimi cilji: 5,3% BDP v letu 2004, 4,7% BDP v letu 2005 in 3,8% BDP v letu 2006. Tveganja proračunskih napovedi se na splosno zdijo uravnotezena. Po eni strani previdni makroekonomski potek dogodkov omenja, da bi lahko bili prihodki boljsi od napovedanih, izdatki pa nizji od tistih, ki so predvideni v proračunu. Po drugi strani pa vpliv stevilnih sovpadajočih davčnih sprememb v letu 2004 na obnasanje gospodarskih dejavnikov ostaja negotov. Poleg tega se je o pomembnih varčevalnih ukrepih, zlasti tistih v zvezi z javno porabo, se vedno potrebno sporazumeti. Proračunska naravnost v programu se zdi zadostna za zmanjsanje primanjkljaja na mejno vrednost 3% BDP do leta 2008.Stopnja dolga v programskem obdobju naraste za 4,1 odstotne točke in v letu 2007 doseze 41,7% BDP. Nadaljnje gibanje stopnje dolga bi lahko bilo manj ugodno od napovedanega, če upostevamo mozni razvoj dogodkov, ki bi vplival na prilagajanje kapitalskih tokov, zlasti nizje prihodnje privatizacijske prihodke.Česka republika se pri doseganju stroskov v zvezi s starajočim se prebivalstvom sooča z resnimi nevarnostmi proračunskih neravnotezij. Napredek v smeri zagotavljanja zadostnega primarnega presezka je bistven za trajnostno osnovo javnih financ. Proračunska strategija na temelju postopne konsolidacije skozi celotno programsko obdobje mora biti poleg tega dopolnjena z ukrepi, ki so neposredno namenjeni pričakovanemu dvigu s starostjo povezanih izdatkov, vključno z obseznim preoblikovanjem pokojninskega sistema in sistema zdravstvenega varstva.* * *Svet je [5. julija] 2004 na podlagi priporočila Komisije in v skladu s členom 104(6) Pogodbe odločil, da v Česki republiki obstaja čezmerni primanjkljaj, in v skladu s členom 104(7) Česki republiki izdal priporočila za odpravo tega stanja, v katerih Svet izraza svoje nasvete o politikah.Ključne napovedi iz konvergenčnega programa Česke republike>TABELPOSITION>


Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Grčije, 2005-2008


title: Priporočilo Komisije Svetu o odobritvi Sporazuma o sodelovanju na področju miroljubne uporabe jedrske energije med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo (EURATOM) in Vlado Republike Kazahstan

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

52006DC0617

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 24.10.2006COM(2006) 617 konč.PRIPOROČILO KOMISIJE SVETUo odobritvi Sporazuma o sodelovanju na področju miroljubne uporabe jedrske energije med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo (EURATOM) in Vlado Republike KazahstanPRIPOROČILO KOMISIJE SVETUo odobritvi Sporazuma o sodelovanju na področju miroljubne uporabe jedrske energije med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo (EURATOM) in Vlado Republike Kazahstan1. UVODSporazum o partnerstvu in sodelovanju[1], sklenjen med EU in Republiko Kazahstan (v nadaljnjem besedilu Kazahstan), v členu 18 navaja, da morata Evropska skupnost za atomsko energijo in Kazahstan skleniti sporazum o trgovini z jedrskim materialom.27. junija 2000 je Svet sprejel sklep o izdaji direktiv[2] Komisiji za pogajanja o sporazumu o jedrskem sodelovanju med Euratomom in Kazahstanom.18. januarja 2001 je Komisija kazahstanskim oblastem predložila prvi osnutek sporazuma in predlagala začetek pogajanj.Pogajanja so trajala do septembra 2006, ko sta besedilo potrdili obe pogodbenici.Cilj sporazuma je dopolniti obstoječe sodelovanje na področju jedrske varnosti in jedrske fuzije z vzpostavitvijo sodelovanja na področju miroljubne uporabe jedrske energije med EU in Kazahstanom, ki je potencialno velik dobavitelj urana.2. POMEMBNOST SPORAZUMAPomembnost sklenitve tega sporazuma temelji predvsem na tržnih potrebah. Kazahstan razpolaga s približno 20 % znanih rezerv urana na svetu, zaradi česar je po količini tretji največji proizvajalec urana na svetu. Kazahstan je razvil tudi jedrske dejavnosti na več področjih, predvsem na področju proizvodnje urana in raziskav.Euratom želi podpisati ta sporazum zaradi dejstva, da je Kazahstan eden izmed potencialno glavnih dobaviteljev naravnega urana. Trenutno predstavlja neposredni uvoz urana iz Kazahstana v EU samo 3 % vsega uvoza urana. Vendar pa se v zadnjih letih obseg uvoza urana iz Kazahstana povečuje (leta 2005 se je v primerjavi z letom 2004 skoraj potrojil) in pričakuje se, da se bo ta rast nadaljevala. Trajanje Sporazuma je na začetku omejeno na deset let. To bi potencialno predstavljalo nekaj sto milijonov eurov tržne vrednosti.Pospeševanje trgovine na jedrskem področju prispeva k politiki Skupnosti glede varnosti preskrbe z energijo in diverzifikacije virov energije. Ta sporazum bi evropskim državam, ki so dejavne na področju pridobivanja urana in trgovine z uranom, omogočil lažji dostop do kazahstanskega trga. V tem času je v zvezi s pridobivanjem urana samo enemu evropskemu podjetju uspelo skleniti partnerstvo s kazahstanskim podjetjem.Poleg tega bi sklenitev tega sporazuma znova potrdila obveznost Republike Kazahstan, Skupnosti in vlad držav članic Evropske unije o neširjenju jedrskega orožja, krepitev in strogo izvajanje zaščitnih ukrepov in nadzora izvoza ter ukrepov za fizično varovanje.3. SPLOšNI SISTEM SPORAZUMACilj Sporazuma je sodelovanje na področju miroljubne uporabe jedrske energije med Euratomom in Kazahstanom. Obseg sodelovanja zajema predvsem jedrsko varnost, nadzorovano jedrsko fuzijo, jedrske raziskave in razvoj ter trgovino z jedrskim materialom in zagotavljanje storitev, povezanih z jedrskim gorivnim ciklusom (člen 3). Ta obseg se lahko razširi po dogovoru obeh pogodbenic (člen 8).Ta sporazum temelji na dveh sporazumih na področju jedrske varnosti in jedrske fuzije, ki sta začela veljati junija 2003[3] oziroma aprila 2004[4] (člena 4 in 5).Sporazum določa metode in obseg sodelovanja med Euratomom in Kazahstanom pri jedrskem raziskovanju in razvoju (člen 6). Sodelovanje vključuje jedrske dejavnosti, zlasti na področju medicine in industrije. Nanaša pa se tudi na oceno učinka jedrske energije na okolje. To sodelovanje lahko poteka v obliki izmenjave informacij, strokovnjakov in jedrske opreme ter v obliki skupnih študij in dejavnosti. Pred konkretnimi projekti se lahko izvajajo podrobni programi, ki vključuje različne določbe. Stroške teh dejavnosti krije pogodbenica, ki jih je povzročila.Posebna pozornost je namenjena trgovini in jedrskim materialom (člen 7). Sporazum vsebuje vrsto določb, ki določajo merila za prenos jedrskega materiala ter način reševanja spornih situacij. Poudarja se, da se jedrski materiali uporabljajo v miroljubne namene in v skladu s sporazumi o zaščitnih ukrepih (za Skupnost: zaščitni ukrepi Euratoma v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in v skladu z zaščitnimi ukrepi Mednarodne agencije za jedrsko energijo (IAEA) ter njenih dodatnih protokolov[5] in ločeni tristranski sporazumi Euratoma in IAEA z državami članicami[6], Francijo[7] in Združenim kraljestvom[8]; za Kazahstan: zaščitni ukrepi[9] IAEA in njeni dodatni protokoli), prenosi jedrskih materialov pa morajo biti v skladu z določbami Mednarodne konvencije o fizičnem varovanju jedrskega materiala[10].Poleg tega Sporazum ponovno navaja načela prostega pretoka jedrskih materialov znotraj Skupnosti, jamči trgovanje in zagotavljanje ustreznih storitev med pogodbenicama po tržnih cenah ter odstranjuje upravne ovire, kot so uvozna in izvozna dovoljenja, ki bi ovirala promet z jedrskim materialom na ozemljih pogodbenic.Vprašanja glede intelektualne lastnine (člen 10) so podrobno obravnavana v sporazumih o sodelovanju na področju jedrske varnosti in nadzorovane jedrske fuzije.Pogodbenici se obvežeta, da se bosta redno posvetovali v okviru Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju (PCA) (člen 11). PCA se uporablja tudi pri reševanju sporov v zvezi z razlago ali uporabo tega sporazuma.Začetno trajanje Sporazuma je deset let, prekinitev ali prenehanje veljavnosti, v celoti ali delno, pa je mogoče v primeru kršitve njegovih glavnih določb (člen 13).4. SKLEPNA UGOTOVITEVKomisija meni, da je Sporazum o sodelovanju na področju miroljubne uporabe jedrske energije med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Republiko Kazahstan, katerega sprejetje se predlaga:-  v skladu s pogajalsko direktivo, ki jo je Svet izdal dne 26. junija 2000;-  potrjuje jasno zavezo obeh pogodbenic za neširjenje jedrskega orožja in visoko raven jedrske varnosti z namenom zagotavljanja miroljubne in varne uporabe jedrske energije;-  usklajen s politiko Skupnosti o varnosti preskrbe z energijo;-  bo predstavljal, skupaj z že podpisanima sporazumoma o jedrski fuziji in jedrski varnosti med obema pogodbenicama, celovit paket sodelovanja na jedrskem področju;-  bo okrepil trgovinske in politične odnose med EU in Republiko Kazahstan.Komisija zato predlaga Svetu, da v skladu z drugim odstavkom člena 101 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo odobri Sporazum o sodelovanju na področju miroljubne uporabe jedrske energije med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in vlado Republike Kazahstan, v prilogi.PRILOGASPORAZUM O SODELOVANJU NA PODROČJU MIROLJUBNE UPORABE JEDRSKE ENERGIJE MED EVROPSKO SKUPNOSTJO ZA ATOMSKO ENERGIJO IN VLADO REPUBLIKE KAZAHSTANEvropska skupnost za atomsko energijo, v nadaljnjem besedilu „Skupnost“,in Vlada Republike Kazahstan, v nadaljnjem besedilu „kazahstanska vlada“;v nadaljnjem besedilu na splošno imenovani tudi „pogodbenica“ ali „pogodbenici“, kot je ustrezno,UPOŠTEVAJOČ, da Sporazum o partnerstvu in sodelovanju (PCA) med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami ter Republiko Kazahstan, ki je začel veljati dne 1. julija 1999, določa, da v trgovini z jedrskimi snovmi uporabljajo določbe posebnega sporazuma, ki ga skleneta Evropska skupnost za atomsko energijo in kazahstanska vlada,KER sta pogodbenici podpisali Sporazum med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Republiko Kazahstan o sodelovanju na področju jedrske varnosti in Sporazum med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Republiko Kazahstan o sodelovanju na področju nadzorovane jedrske fuzije, ki sta začela veljati 1. junija 2003 oziroma 13. aprila 2004;KER so vse države članice Skupnosti in Republika Kazahstan pogodbenice Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja, v nadaljevanju „Pogodba o neširjenju jedrskega orožja“,KER so Skupnost, njene države članice in Republika Kazahstan zavezane, da zagotavljajo izvajanje raziskav, razvoja in uporabe jedrske energije v miroljubne namene na način, ki je skladen s cilji Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja,KER se jedrski zaščitni ukrepi uporabljajo v Skupnosti v skladu s poglavjem VII naslova II Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, v nadaljnjem besedilu „Pogodba Euratom“, in v skladu s sporazumi o zaščitnih ukrepih, sklenjenih med Skupnostjo, njenimi državami članicami in Mednarodno agencijo za atomsko energijo, v nadaljnjem besedilu „IAEA“, v Republiki Kazahstan pa v skladu s Sporazumom med Republiko Kazahstan in Mednarodno agencijo za atomsko energijo o uporabi zaščitnih ukrepov v povezavi s Pogodbo o neširjenju jedrskega orožja, ki je začel veljati 11. avgusta 1995, v nadaljevanju „Sporazum o uporabi zaščitnih ukrepov“,KER Skupnost, njene države članice in kazahstanska vlada ponovno potrjujejo svojo podporo IAEA in njenemu okrepljenemu sistemu zaščitnih ukrepov,KER pogodbenici omogočata medsebojno jedrsko trgovino ali trgovino med pooblaščenimi osebami ali podjetji, ustanovljenimi na zadevnih ozemljih Skupnosti in Republike Kazahstan, v obojestranskem interesu proizvajalcev, industrije jedrskega gorivnega ciklusa, javnih gospodarskih služb in potrošnikov,KER se upoštevajo obveznosti, ki so jih prevzele vlade držav članic Skupnosti in vlada Republike Kazahstan v okviru skupine držav dobaviteljic jedrskega blaga,KER je primerno okrepiti osnovo za sodelovanje med pogodbenicama v civilnem jedrskem sektorju s sklenitvijo okvirnega sporazuma,STA SE DOGOVORILI O NASLEDNJEM:Člen 1OPREDELITVEZa namen tega sporazuma:1. „jedrski material“ pomeni vsak osnovni material ali posebni cepljivi material, kakor sta izraza opredeljena v členu XX Statuta IAEA;2. „Skupnost“ pomeni hkrati:a) pravno osebo, ustanovljeno s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, pogodbenico tega sporazuma;b) ozemlja, na katera se ta pogodba nanaša;3. „pristojni organi pogodbenic“ pomenijo:a) za Skupnost Evropsko komisijo;b) za kazahstansko vlado Odbor za atomsko energijo Ministrstva za energijo in rudna bogastva Republike Kazahstan.Pogodbenici se o vsaki spremembi obvestita po diplomatskih komunikacijskih kanalih.Člen 2CILJCilj tega sporazuma je zagotoviti okvir za sodelovanje med pogodbenicama na področju miroljubne uporabe jedrske energije z namenom krepitve vsesplošnega sodelovanja med Skupnostjo in Republiko Kazahstan na podlagi obojestranskih koristi in vzajemnosti ter brez poseganja v ustrezne pristojnosti posamezne pogodbenice.Člen 3OBSEG SODELOVANJA1. Pogodbenici lahko sodelujeta na področju miroljubne uporabe jedrske energije na način, določen v členih 4 do 8 spodaj, na naslednjih področjih:a) jedrska varnost (člen 4);b) nadzorovana jedrska fuzija (člen 5);c) raziskave in razvoj na drugih področjih miroljubne uporabe jedrske energije, poleg tistih, predvidenih v točkah a) in b) prvega odstavka tega člena (člen 6);d) trgovina z jedrskimi materiali in zagotavljanje storitev jedrskega gorivnega ciklusa (člen 7);e) druga področja, povezana z vsebino tega sporazuma (člen 8).2. Sodelovanje med pogodbenicama iz tega člena lahko poteka tudi med pooblaščenimi osebami in podjetji, ustanovljenimi v Skupnosti in v Republiki Kazahstan.Člen 4JEDRSKA VARNOSTSodelovanje na področju jedrske varnosti se izvaja v skladu s Sporazumom o sodelovanju med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Republiko Kazahstan na področju jedrske varnosti, ki je začel veljati 1. junija 2003.Člen 5NADZOROVANA JEDRSKA FUZIJASodelovanje na področju nadzorovane jedrske fuzije se izvaja v skladu s Sporazumom o sodelovanju med Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Republiko Kazahstan na področju nadzorovane jedrske fuzije, ki je začel veljati 13. aprila 2004.Člen 6RAZISKAVE IN RAZVOJ NA DRUGIH PODROČJIH MIROLJUBNE UPORABE JEDRSKE ENERGIJE1. Sodelovanje se razširi tudi na dejavnosti jedrskih raziskav in razvoja, ki so v skupnem interesu pogodbenic in za katere se pogodbenici dogovorita, razen tistih, ki so predvidene v zgornjih členih 4 in 5, v kolikor so zajete v ustreznih programih pogodbenic.2. Sodelovanje lahko vključuje zlasti naslednja področja:a) uporabo jedrske energije na področjih medicine in industrije, vključno s proizvodnjo električne energije;b) vpliv jedrske energije na okolje;c) katero koli drugo področje jedrskih raziskav in razvoja, za katerega se pogodbenici dogovorita, v kolikor je področje zajeto v ustreznih programih pogodbenic.3. Sodelovanje se izvaja zlasti:a) z izmenjavo tehničnih podatkov s poročili, obiski, seminarji, tehničnimi sestanki itd.;b) z izmenjavo osebja med laboratoriji in/ali zadevnimi organi, vključno za namene usposabljanja;c) z izmenjavo vzorcev, materialov, instrumentov in naprav za poskusne namene;d) z uravnoteženim sodelovanjem v skupnih študijah in dejavnostih.4.a) Obseg in pogoji sodelovanja v konkretnih projektih bodo, v potrebnem obsegu, določeni v izvedbenih dogovorih pristojnih organov pogodbenic, ki bodo delovali v skladu z ustreznimi zahtevami zakonodaje Skupnosti in zakonodaje Republike Kazahstan.b) Takšni izvedbeni dogovori lahko med drugim obsegajo finančne določbe, dodelitev vodstvenih odgovornosti in podrobne določbe o razširjanju informacij ter o pravicah intelektualne lastnine.5. Stroške, ki izhajajo iz dejavnosti sodelovanja, nosi pogodbenica, ki jih je povzročila, razen če se pogodbenici dogovorita drugače.Člen 7TRGOVINA Z JEDRSKIMI MATERIALI INZAGOTAVLJANJE USTREZNIH STORITEV1. Jedrski materiali, ki se prenašajo med pogodbenicama, bodisi neposredno ali prek tretje države, postanejo predmet tega sporazuma po vstopu v ozemeljsko pristojnost Skupnosti ali Republike Kazahstan, pod pogojem, da pogodbenica dobaviteljica pisno obvesti pogodbenico prejemnico pred ali v času odpošiljanja, v skladu s postopki, določenimi v upravnem dogovoru, ki ga sestavijo pristojni organi pogodbenic.2. Jedrski material iz prvega odstavka tega člena ostane predmet določb tega sporazuma, doklera) ni ugotovljeno v skladu z določbami o prenehanju zaščitnih ukrepov iz ustreznega sporazuma, navedenega v pododstavku b odstavka 6 tega člena, da ta material ni več uporaben za kakršno koli jedrsko dejavnost, pomembno s stališča zaščitnih ukrepov, ali da ga praktično ni več mogoče predelati,b) ni prenesen izven pristojnosti Skupnosti ali Republike Kazahstan v skladu z pododstavku e odstavka 6 tega člena alic) se pogodbenici pisno ne dogovorita, da ta material ni več predmet tega sporazuma.3. Vsi prenosi jedrskega materiala, izvedeni v skladu z dejavnostmi sodelovanja, se izvedejo v skladu z ustreznimi mednarodnimi obveznostmi Skupnosti, njenih držav članic in Republike Kazahstan, ob upoštevanju miroljubne uporabe jedrske energije, navedene v šestem odstavku tega člena.4. Trgovina z jedrskimi materiali in zagotavljanje ustreznih storitev med pogodbenicama se izvaja po tržnih cenah.5. Pogodbenici se v medsebojni trgovini z jedrskimi materiali skušata izogibati konfliktnim situacijam, ki bi zahtevale gospodarske zaščitne ukrepe. Če kljub temu pride do težav v medsebojni trgovini z jedrskimi materiali, ki bi resno ogrozile sposobnost preživetja jedrske industrije Skupnosti in Republike Kazahstan, vključno s pridobivanjem urana, lahko vsaka pogodbenica zahteva posvetovanja v okviru začasnega odbora, ki bodo potekala takoj, ko bo mogoče.. Postopek za povabilo, čas in raven udeležencev za posvetovanja določita pogodbenici.Če na takšnih posvetovanjih ne pride do obojestransko sprejemljive rešitve teh težav, lahko pogodbenica, ki je zahtevala posvetovanja, v skladu z zakonodajo Skupnosti in Republike Kazahstan ter v skladu z ustreznimi načeli mednarodnega prava sprejme ustrezne gospodarske zaščitne ukrepe za njihovo rešitev ali ublažitev njihovih učinkov.Izvajanje petega odstavka tega člena ne posega v Pogodbo Euratom in na ustrezno sekundarno zakonodajo.6. Za prenose jedrskega materiala veljajo naslednji pogoji:a) jedrski material se uporablja v miroljubne namene in ne za kakršno koli jedrsko eksplozivno napravo ali za raziskavo kakršne kolitakšne naprave ali njen razvojb) za jedrski material veljajo:1) v Skupnosti, zaščitni ukrepi Euratom, predvideni s Pogodbo Euratom in zaščitnimi ukrepi IAEA, v skladu z naslednjimi sporazumi o zaščitnih ukrepih, kot je ustrezno, in z morebitnimi spremembami ali nadomestki, pod pogojem, da je zagotovljeno kritje, kot zahteva Pogodba o neširjenju jedrskega orožja:-  sporazum med državami članicami Skupnosti, ki nimajo jedrskega orožja, in IAEA, ki je začel veljati 21. februarja 1977 (objavljen kot INFCIRC/193);-  sporazum med Francijo, Euratomom in IAEA, ki je začel veljati 12. septembra 1981 (objavljen kot INFCIRC/290);-  sporazum med Združenim kraljestvom, Euratomom in IAEA, ki je začel veljati 14. avgusta 1978 (objavljen kot INFCIRC/263);pravočasno dopolnjene s dodatnimi protokoli, ki so začeli veljati 30. aprila 2004 na podlagi dokumenta, objavljenega kot INFCIRC/540 (vzorec dodatnega protokola k sporazumu(-om) med državo(-ami) in IAEA za uporabo zaščitnih ukrepov);2) v Republiki Kazahstan, sporazum o zaščitnih ukrepih, ki je začel veljati 11. avgusta 1995 (objavljen kot INFCURC/504); in dopolnjen z dodatnim protokolom k Sporazumu med Republiko Kazahstan in IAEA o uporabi zaščitnih ukrepov v skladu s Pogodbo o neširjenju jedrskega orožja, sklenjenim 6. februarja 2004 na podlagi dokumenta, objavljenega kot INFCIRC/540 (Vzorec dodatnega protokola k sporazumu(–om) med državo(-ami) in IAEA o uporabi zaščitnih ukrepov), če je veljaven;c) v primeru, če bi bilo izvajanje katerega koli izmed Sporazumov z IAEA iz podostavka b odstavka 6 tega člena začasno ustavljeno ali prekinjeno iz katerega koli razloga v Skupnosti ali Republiki Kazahstan začasno, ustrezna pogodbenica sklene sporazum z IAEA, ki predvideva enako učinkovitost in obseg, kot sta predvidena v sporazumih o zaščitnih ukrepih iz točke 1 ali 2 podostavka b odstavka 6 ali, če to ni mogoče,Skupnost uporabi zaščitne ukrepe, ki temeljijo na sistemu zaščitnih ukrepov Euratom, ki predvidevajo enako učinkovitost in obseg, kot sta predvidena v sporazumih o zaščitnih ukrepih iz točke 1 pododstavka b odstavka 6 ali, če to ni mogoče,pogodbenici skleneta dogovore za uporabo zaščitnih ukrepov, ki predvidevajo enako učinkovitost in obseg, kot sta predvidena v sporazumih o zaščitnih ukrepih iz točke 1 ali 2 podostavka b odstavka 6;d) uporaba ukrepov fizičnega varovanja na ravneh, ki zadoščajo najmanj merilom, določenim v Prilogi C k dokumentu IAEA INFCIRC/254/REV.6/del 1 (Smernice za jedrske prenose) z morebitnimi spremembami; dodatno k temu dokumentu države članice Skupnosti, Evropska komisija, če je primerno, in Republika Kazahstan pri uporabi ukrepov fizičnega varovanja upoštevajo priporočila dokumenta IAEA INFCIRC/225/REV.4 popravljen (Fizično varovanje jedrskega materiala in jedrskih naprav) z morebitnimi spremembami. Za mednarodni prevoz veljajo določbe Mednarodne konvencije o fizičnem varovanju jedrskega materiala (INFCIRC 274/REV.1), ki jih pogodbenici in države članice Skupnosti lahko spremenijo in sprejmejo, ter predpisi IAEA o varnem prevozu radioaktivnih snovi (Varnostni standardi IAEA, serija TS-R-1/ST-1, rev.), ki se lahko spremenijo in prenesejo v zakonodajo Skupnosti in Republike Kazahstan;e) ponovni prenosi katerih koli postavk iz tega člena zunaj pristojnosti Skupnosti ali Republike Kazahstan se lahko izvedejo samo v skladu s Smernicami za jedrske prenose, kot so navedene v dokumentu IAEA INFCIRC/254/REV. 6/del 1, z morebitnimi spremembami.7. Predpisi, povezani s trgovino, industrijskimi postopki ali gibanjem jedrskih snovi na ozemljih Skupnosti ali Republike Kazahstan, se ne uporabljajo za omejevanje trgovine ali oviranje tržnih interesov ene ali druge pogodbenice v zvezi z miroljubno uporabo jedrske energije, tako na mednarodni kot nacionalni ravni.Določbe tega sporazuma se ne uporabljajo za oviranje prostega pretoka jedrskega materiala na ozemlju Skupnosti.Izvajanje sedmega odstavka tega člena ne vpliva na Pogodbo Euratom in na ustrezno sekundarno zakonodajo.8. Kljub prekinitvi ali prenehanju veljavnosti tega sporazuma iz katerega koli razloga, se odstavek 6 tega člena še naprej uporablja tako dolgo, dokler kakršen koli jedrski material, ki je predmet teh določb, ostane v pristojnosti ene od pogodbenic ali dokler ni sprejeta odločitev v skladu z drugim odstavkom tega člena.Člen 8DRUGA PODROČJA, POVEZANA Z VSEBINO TEGA SPORAZUMA1. Pogodbenici se lahko v okviru svojih zadevnih pristojnosti dogovorita za sodelovanje pri drugih dejavnostih na področju jedrske energije.2. Kar zadeva Skupnost, bi morale biti dejavnosti vključene v ustrezne akcijske programe in bi morale ustrezati zahtevanim pogojem, na primer na področjih, kot so jedrska varnost, varen prevoz jedrskega materiala, zaščitni ukrepi ali industrijsko sodelovanje za spodbujanje določenih vidikov varnosti jedrskih naprav.3. Določbe odstavka 4 člena 6 prav tako veljajo pri tem sodelovanju.Člen 9VELJAVNA ZAKONODAJASodelovanje po tem sporazumu je v skladu z zakoni in predpisi, veljavnimi v Skupnosti in Republiki Kazahstan kot tudi z mednarodnimi sporazumi, ki so jih sklenile pogodbenice.Člen 10INTELEKTUALNA LASTNINAUporaba in širjenje informacij ter pravic intelektualne lastnine, patentov in avtorskih pravic, povezanih z dejavnostmi sodelovanja po tem sporazumu, se izvajata v skladu s prilogami, ki so sestavni del sporazumov o sodelovanju na področju jedrske varnosti in nadzorovane jedrske fuzije iz členov 4 in 5 tega sporazuma.Člen 11POSVETOVANJE IN ARBITRAŽA1. Pogodbenici se bosta v okviru Sporazuma o partnerstvu in sodelovanjuredno posvetovali z namenom spremljanja sodelovanja iz tega sporazuma, razen če pogodbenici predvidita posebne posvetovalne mehanizme.2. Vsak spor v zvezi z uporabo ali razlago tega sporazuma se lahko obravnava v skladu s členom 88 Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju.Člen 12Dvostranski sporazumi o jedrskem sodelovanju1. Določbe tega sporazuma nadomestijo določbe obstoječih dvostranskih sporazumov med posameznimi državami članicami Skupnosti in Republiko Kazahstan, ki predvidevajo pravice in dolžnosti, vsebovane v tem sporazumu.2. Če določbe v omenjenih dvostranskih sporazumih med posameznimi državami članicami Skupnosti in Republiko Kazahstan predvidevajo pravice in dolžnosti za Republiko Kazahstan in zadevne države članice, ki niso zajete v ta sporazum, se te pravice in dolžnosti še naprej izvajajo po ustreznih dvostranskih sporazumih.Člen 13ZAČETEK VELJAVNOSTI IN TRAJANJE1. Sporazum začne veljati z dnem, ki ga pogodbenici določita na podlagi izmenjave diplomatskih not o dokončanju ustreznih postopkov in velja deset let.2. Po tem datumu se Sporazum samodejno podaljša za dobo petih let, razen če ena ali druga pogodbenica s pisnim obvestilom zahteva prekinitev Sporazuma. Sporazum preneha veljati šest mesecev po datumu prejema obvestila zadevne pogodbenice.3. Če katera pogodbenica ali katera koli država članica Skupnosti krši glavne določbe tega sporazuma, lahko druga pogodbenica s pisnim obvestilom začasno ustavi ali prekine, v celoti ali delno, sodelovanje po tem sporazumu. Preden ena ali druga pogodbenica ukrepa v tem smislu, se pogodbenici posvetujeta z namenom, da bi dosegli sporazum o sprejetju popravnih ukrepov in o časovnem okviru, v katerem bi se takšni ukrepi izvedli. Takšen ukrep se sprejme samo v primeru, če dogovorjeni ukrepi niso bili izvedeni v dogovorjenem času ali v primeru, če ni bilo mogoče doseči sporazuma po preteku časovnega obdobja, ki sta ga določili pogodbenici.Člen 14Na podlagi medsebojnega sporazuma med pogodbenicama se lahko spremembe v obliki zapisnika vključijo v Sporazum in postanejo sestavni del Sporazuma.Ta sporazum je sestavljen v dvojniku v češkem, danskem, nizozemskem, angleškem, estonskem, finskem, francoskem, nemškem, grškem, madžarskem, italijanskem, latvijskem, litovskem, malteškem, poljskem, portugalskem, slovaškem, slovenskem, španskem, švedskem in kazaškem jeziku, pri čemer so vsa besedila enako verodostojna. (romunski in bolgarski jezik)V ……………………………. Dne ………………………………Za EVROPSKO SKUPNOST ZA ATOMSKO ENERGIJO | Za Vlado REPUBLIKE KAZAHSTAN |[1] UL L 196. 28.7.1999.[2] Sklep 91114/1/00 (C) z dne 26.6.2000.[3] UL L 89, 26.3.2004.[4] UL L 143, 7.6.2005.[5] INFCIRC/540.[6] Ni objavljeno. INFCIRC 193, 14.9.1973.[7] Ni objavljeno. INFCIRC 290, december 1981.[8] Ni objavljeno. INFCIRC 263, oktober 1978.[9] INFCIRC/504.[10] Dokument IAEA INFCIRC/274//Rev. 1.


				|

		52014PC0685

			Priporočilo SKLEP SVETA o pristopu Hrvaške h Konvenciji z dne 29. maja 2000 o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami Evropske unije, ki jo je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, ter k Protokolu h Konvenciji z dne 16. oktobra 2001 /* COM/2014/0685 final - 2014/0321 (NLE) */

			   	OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
Z Aktom iz leta 2012 o pogojih pristopa
Republike Hrvaške k Evropski uniji[1]
se je poenostavil njen pristop h konvencijam (in protokolom), ki so jih
sklenile države članice v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski
uniji (prej člen K.3 Pogodbe o Evropski uniji). Pogajanja o posameznih
pridružitvenih protokolih in njihova sklenitev niso več potrebni
(ratificirati bi jih moralo 28 držav članic): člen 3(4) in (5) Akta o
pristopu preprosto določa, da Hrvaška pristopi h konvencijam in protokolom
v skladu z Aktom.
Člen 3(4) in (5) Akta o pristopu v
zvezi s tem določa, da Svet sprejme sklep o določitvi datuma o
začetku veljavnosti teh konvencij za Hrvaško in vse prilagoditve, ki so
potrebne zaradi pristopa te nove države članice k tem konvencijam
(vključno vsaj s sprejetjem konvencij v hrvaškem jeziku, tako da lahko
tudi ta jezikovna različica postane „enako verodostojna“). Svet sprejme
sklep na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Evropskim
parlamentom.
Priloga I k Aktu o pristopu vsebuje
seznam šestih konvencij in zadevnih protokolov na področju pravosodja in
notranjih zadev.
Seznam vključuje Konvencijo z dne
29. maja 2000 o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med
državami članicami Evropske unije, sklenjeno v skladu s
členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, in Protokol k navedeni konvenciji
z dne 16. oktobra 2001, ki ga je Svet sklenil v skladu s
členom 34 Pogodbe o Evropski uniji.
Namen tega priporočila Komisije za sklep
Sveta je v skladu s členom 3(4) in (5) Akta o pristopu sprejeti vse
prilagoditve, ki so potrebne zaradi pristopa Hrvaške k navedeni konvenciji in
protokolu.
2014/0321 (NLE)
Priporočilo
SKLEP SVETA
o pristopu Hrvaške h Konvenciji z dne 29. maja 2000
o medsebojni pravni pomoči v kazenskih zadevah med državami članicami
Evropske unije, ki jo je Svet sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o
Evropski uniji, ter k Protokolu h Konvenciji z dne 16. oktobra 2001
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji,
ob upoštevanju Akta o pristopu Hrvaške, zlasti
člena 3(4) in (5) Akta,
ob upoštevanju priporočila Komisije[2],
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Konvencija o medsebojni pravni pomoči v kazenskih
zadevah med državami članicami Evropske unije (v nadaljnjem besedilu:
konvencija o medsebojni pravni pomoči), ki jo je Svet sklenil v skladu s
členom 34 Pogodbe o Evropski uniji, je bila podpisana v Bruslju
29. maja 2000 in je začela veljati 23. avgusta 2005.
(2)       Konvencija o medsebojni
pravni pomoči je bila dopolnjena s Protokolom z dne
16. oktobra 2001 o medsebojni pravni pomoči, ki ga je Svet
sklenil v skladu s členom 34 Pogodbe o Evropski uniji (v nadaljnjem
besedilu: protokol o medsebojni pravni pomoči) in ki je začel veljati
5. oktobra 2005.
(3)       Člen 3(4) Akta o
pristopu določa, da Hrvaška pristopi h konvencijam in protokolom, ki so
jih sklenile države članice in so navedeni v Prilogi I k Aktu. Za
Hrvaško začnejo te konvencije in protokoli veljati na dan, ki ga
določi Svet. Navedeni seznam vključuje konvencijo o medsebojni pravni
pomoči in protokol o medsebojni pravni pomoči.
(4)       V skladu s členom 3(5)
Akta o pristopu bo Svet sprejel vse prilagoditve, ki so potrebne zaradi
pristopa Hrvaške k navedeni konvenciji in protokolu –
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Konvencija o medsebojni pravni pomoči
začne veljati [prvi dan prvega meseca po dnevu sprejetja tega sklepa]
med Hrvaško in državami članicami, za katere navedena konvencija velja na
ta dan.
Protokol o medsebojni pravni pomoči
začne veljati [prvi dan prvega meseca po dnevu sprejetja tega sklepa]
med Hrvaško in državami članicami, za katere navedeni protokol velja na ta
dan.
Člen 2
Besedili konvencije o medsebojni pravni
pomoči in protokola o medsebojni pravni pomoči, sestavljeni v
hrvaškem jeziku in priloženi k temu sklepu, sta verodostojni pod enakimi pogoji
kot druga besedila navedene konvencije in protokola.
Člen 3
Ta sklep
začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 112, 24.4.2012, str. 10.
[2]               UL C […], […], str. […].
[3]               UL C […], […], str. […].


title: Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Bolgarije za leto 2015 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2015

text:
               18.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/28

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 14. julija 2015
   v zvezi z nacionalnim programom reform Bolgarije za leto 2015 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2015
   (2015/C 272/08)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik. Strategija se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 14. julija 2015 sprejel Priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3). Skupaj tvorita „integrirane smernice“ in države članice so bile pozvane, naj jih upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 8. julija 2014 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Bolgarije za leto 2014 in dal mnenje o posodobljenem konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2014.

               (4)

               Komisija je 28. novembra 2014 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2015. Komisija je isti dan na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je bila Bolgarija opredeljena kot ena od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljeni pregled.

               (5)

               Evropski svet je 18. decembra 2014 potrdil prednostne naloge za spodbujanje naložb, okrepitev strukturnih reform ter prizadevanje za odgovorno in rasti prijazno konsolidacijo javnih financ.

               (6)

               Komisija je 26. februarja 2015 objavila poročilo o državi za Bolgarijo za leto 2015. V njem je bil ocenjen napredek Bolgarije pri izvajanju priporočil za posamezne države, sprejetih 8. julija 2014. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Komisija na podlagi analize sklepa, da se Bolgarija sooča z makroekonomskimi neravnotežji. Zlasti so pretresi v finančnem sektorju leta 2014 sprožili pomisleke glede nekaterih bančnih praks v delu bank v domači lasti, ki bi lahko imele pomembne posledice za finančni sektor in splošno makroekonomsko stabilnost. Poleg tega še vedno negativen zunanji položaj, ki se sicer izboljšuje, prezadolženost podjetij in šibko prilagajanje trga dela še naprej predstavljajo makroekonomska tveganja in si zaslužijo posebno pozornost.

               (7)

               Bolgarija je 30. aprila 2015 predložila nacionalni program reform za leto 2015 in konvergenčni program za leto 2015. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Bolgarija je trenutno v preventivnem delu Pakta za stabilnost in rast. Vlada v svojem konvergenčnem programu za leto 2015 načrtuje, da bo nominalni primanjkljaj v letu 2015 ohranila na 2,8 % BDP. Po letu 2015 pa je vlada odločena, da bo primanjkljaj postopoma zmanjšala in v letu 2018 dosegla raven 1,3 % BDP. Vlada v skladu s konvergenčnim programom načrtuje, da bo leta 2018 dosegla srednjeročni cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP. Delež javnega dolga v BDP naj bi se v programskem obdobju povečal in leta 2018 dosegel skoraj 31 %. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja od leta 2016 dalje niso bili dovolj podrobno opredeljeni. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 se predvideva, da bo rast neto odhodkov leta 2015 skladna z referenčno vrednostjo. Vendar ob upoštevanju poslabšanja strukturnega salda (1,7 % BDP v letu 2014) obstaja tveganje manjšega odstopanja od zahteve v obdobju 2014–2015. V letu 2016 obstaja tveganje precejšnjega odstopanja, saj bo rast neto odhodkov presegla referenčno vrednost za 0,9 % BDP. Zato bodo za obe leti potrebni dodatni ukrepi. Svet na podlagi ocene konvergenčnega programa in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 meni, da obstaja tveganje, da Bolgarija ne bo izpolnila določb Pakta za stabilnost in rast.

               (9)

               Izpolnjevanje davčnih obveznosti je v Bolgariji še vedno velika težava. Treba bi bilo oblikovati celovito strategijo za izpolnjevanje davčnih obveznosti, ki bi temeljila na temeljiti analizi tveganj, sistematični oceni učinka že sprejetih ukrepov ter tesnem usklajevanju med posameznimi davčnimi službami.

               (10)

               Bolgarski zdravstveni sistem se sooča z več velikimi izzivi, vključno s slabimi zdravstvenimi rezultati, nizko stopnjo financiranja ter veliko neučinkovitostjo pri uporabi virov. Pričakovana življenjska doba je bistveno nižja od povprečja EU, pričakovana življenjska doba ob rojstvu pa je med najnižjimi v Uniji. Sistem še vedno temelji na prevelikem bolnišničnem sektorju. Čeprav se je financiranje osnovnega zdravstvenega varstva in ambulantnega zdravljenja v zadnjih letih nominalno nekoliko povečalo, je še vedno prenizko. Sklad za zdravstveno varstvo je pogodbeno zavezan, da bolnišnicam povrne stroške za zdravljenje po vnaprej določenih cenah, s čimer se bolnišnice spodbuja, da zagotavljajo zdravstveno varstvo, ki ne ustreza nujno potrebam. Leta 2014 je bila sprejeta nacionalna zdravstvena strategija, toda brez jasnega načrta izvajanja.

               (11)

               Pretresi bančnega sektorja poleti 2014 so razkrili pomanjkljivosti pri delovanju institucij in njihovem nadzoru. Ker nadzorni organ ni zaznal precejšnjih težav v četrti največji banki v Bolgariji, tj. Poslovni banki KTB (v nadaljnjem besedilu: banka KTB), so se razkrile pomanjkljivosti v nadzornih praksah finančnega sektorja ter nadzoru tveganja koncentracije. To je omajalo verodostojnost bančnega nadzora, hkrati pa tudi vzbudilo dvome o stabilnosti drugih delov finančnega sektorja. Zaradi likvidnostne krize junija 2014 je bila opravljena poglobljena revizija v banki KTB, ki ji je bilo na podlagi rezultatov odvzeto dovoljenje za opravljanje bančnih storitev. Zajamčene vloge v vrednosti 4,4 % BDP so bile izplačane s precejšnjo zamudo.

               (12)

               Aktivne politike zaposlovanja niso dovolj razvite ne glede pokritosti ne glede ciljne usmerjenosti. Razdrobljenost služb pomeni velik izziv za zagotavljanje nadomestil in storitev brezposelnim in neaktivnim osebam v Bolgariji. Usklajevanje med zavodi za zaposlovanje in direktoratom za socialno pomoč ni usmerjeno k učinkovitemu in celovitemu izvajanju ukrepov pomoči za najranljivejše. V Bolgariji velik delež mladih, ki niso niti zaposleni niti se ne izobražujejo ali usposabljajo, ni v stiku z zavodi za zaposlovanje, zato jih standardni aktivacijski ukrepi na trgu dela ne dosežejo. Brezposelnost v Bolgariji je večinoma dolgoročna, kar kaže na to, da je bolj strukturna kot ciklična. Čeprav je nominalno bolgarska minimalna plača najnižja v Uniji, se je od leta 2011 znatno povečala, vlada pa načrtuje nadaljnja znatna povečanja v prihodnjih letih. Tako ostre diskrecijske spremembe vladne politike določanja plač so lahko izkrivljajoče za trg dela. Poleg tega ni nobenih jasnih smernic za določanje minimalne plače, zato sistem ustvarja negotovost, ali bo doseženo pravo ravnotežje med podpiranjem zaposlovanja in konkurenčnosti na eni strani ter varovanjem prihodkov od dela na drugi. Revščina in socialna izključenost še vedno zbujata zaskrbljenost, saj ima Bolgarija eno najvišjih stopenj materialne prikrajšanosti v Uniji. Romsko prebivalstvo se sooča s posebej visokimi ravnmi revščine in socialne izključenosti. Večina mladih Romov ni niti zaposlenih niti se ne izobražujejo ali usposabljajo. Vpis romskih otrok v programe predšolske vzgoje in vrtce je nizek, skoraj četrtina teh otrok, starih 7 do 15 let, pa ni udeležena v izobraževalnem sistemu.

               (13)

               Nizka kakovost sistemov izobraževanja in usposabljanja ter njihova omejena relevantnost za trg dela poslabšujeta ponudbo primerno usposobljene delovne sile za gospodarstvo. Stopnja udeležbe odraslih v vseživljenjskem učenju je ena od najnižjih v Uniji. Bolgarija po letih zamud še vedno ni sprejela reforme zakona o šolstvu, poleg tega pa je izvajanje strategije o zgodnjem opuščanju šolanja še vedno na začetni stopnji. Nacionalna strategija poklicnega izobraževanja in usposabljanja (2014–2020) in nova strategija visokošolskega izobraževanja sta bili sprejeti leta 2015. Izvajanje teh strategij bi moralo prispevati k izboljšanju izobraževalnega sistema, k njegovi večji relevantnosti za gospodarstvo ter spodbujanju inovacij in ustvarjanja delovnih mest.

               (14)

               Spomladi 2015 je vlada predstavila predlog reforme pokojninskega sistema. Ustreznost in vzdržnost pokojninskega sistema sta odvisni od reform, ki spodbujajo in podpirajo daljše delovno življenje z manj prekinitvami. Leta 2013 je bilo ugotovljeno, da 1,2 milijona upokojencev prejema pokojnine, ki jih uvrščajo pod nacionalni prag revščine. Ključni vzroki za nizke pokojnine so predčasne upokojitve in kratka obdobja plačevanja prispevkov. Hitro staranje bolgarske družbe bo verjetno stanje v prihodnosti še poslabšalo. Zato je primerno, da Bolgarija dodatno omeji rast odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, kar bo prispevalo k dolgoročni vzdržnosti javnih financ, vključno z izvedbo korenitih pokojninskih reform.

               (15)

               Ključni gradniki za naložbam prijazno poslovno okolje so neodvisen, visokokakovosten in učinkovit pravosodni sistem ter učinkoviti mehanizmi za boj proti korupciji. Ključni izzivi na tem področju so med drugim slabo splošno usklajevanje, institucionalne pomanjkljivosti ter šibka praksa doseganja končnih obsodb na sodiščih. Ta pomembna področja politike bo zajemal mehanizem za sodelovanje in preverjanje.

               (16)

               Okvir za insolventnost v Bolgariji je neučinkovit in povečuje negotovost med udeleženci na trgu ter zmanjšuje splošno privlačnost države za vlagatelje. Stečajni postopki trajajo dlje kot v primerljivih državah in stopnja izterjave terjatev je nizka. Potrebo po učinkovitem okviru za obravnavanje insolventnosti bi bilo treba obravnavati tudi v povezavi z visoko zadolženostjo nefinančnih družb v Bolgariji ter vlogo takšnega okvira pri pospeševanju zmanjšanja finančnega vzvoda.

               (17)

               Leta 2014 sta bili sprejeti strategiji za reformo javne uprave in uvedbo e-uprave. Za njuno izvedbo bosta potrebna močna usmeritev in usklajevanje politik. Kakovost javnih storitev kljub preteklim prizadevanjem ostaja nizka. Nezadosten razvoj e-uprave omejuje prizadevanja za povečanje preglednosti in zmanjševanje upravnega bremena. Posebna težava so postopki javnega naročanja, katerih izvajanje ovirata pogosto spreminjajoči se pravni okvir in nezadostna upravna zmogljivost. Predhodno preverjanje razpisnih postopkov se velikokrat izvaja formalistično. Hkrati so postopki javnega naročanja predmet prekrivajočih se naknadnih kontrol, ki včasih privedejo do različnih ugotovitev. Nepreglednost pri postopku zbiranja ponudb je tudi posledica še vedno nedokončane namestitve vseh platform e-javnega naročanja. Nepravilnosti pri postopkih javnega naročanja so v preteklosti povzročile precejšnje zamude pri izvajanju programov, financiranih iz skladov EU, poleg tega pa imajo negativen učinek na poslovno okolje in zavirajo zelo potrebne izboljšave infrastrukture. Večletna strategija, ki je bila sprejeta julija 2014 in s katero naj bi se odpravile ključne pomanjkljivosti v sistemu javnih naročil, določa jasen časovni razpored za konkretne korake, ki jih je treba sprejeti v letih 2015 in 2016. To strategijo je treba izvesti.

               (18)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo bolgarske ekonomske politike in jo objavila v poročilu o državi za leto 2015. Prav tako je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Bolgarija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Bolgariji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 do 5 spodaj.

               (19)

               Svet je ob upoštevanju te ocene proučil konvergenčni program, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (20)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 3 in 5 spodaj –

         PRIPOROČA, da Bolgarija v obdobju 2015–2016 ukrepa tako, da:

               1.

               Prepreči strukturno poslabšanje javnih financ v letu 2015 in doseže prilagoditev v višini 0,5 % BDP v letu 2016. Sprejme odločne ukrepe za izboljšanje pobiranja davkov in obravnavo sive ekonomije na podlagi celovite analize tveganj in ocene preteklih ukrepov. Izboljša stroškovno učinkovitost zdravstvenega sistema, zlasti s pregledom oblikovanja cen v zdravstvu ter okrepitvijo ambulantne oskrbe in osnovnega zdravstvenega varstva.

               2.

               Do decembra 2015 dokonča neodvisni pregled kakovosti sredstev celotnega sistema in obremenitveni test bančnega sektorja po pristopu od spodaj navzgor v tesnem sodelovanju z evropskimi organi. Pregleda portfelje v sektorju pokojninskih skladov in zavarovalniškem sektorju. Pregleda in okrepi nadzor nad bančnim in nebančnim finančnim sektorjem, vključno z okrepitvijo okvirov za reševanje bank in jamstva za vloge. Izboljša korporativno upravljanje v finančnih posrednikih, vključno z obravnavo tveganja koncentracije in izpostavljenosti s tem povezanih strank.

               3.

               Razvije celostni pristop za skupine z obrobja trga dela, zlasti za starejše delavce in mlade, ki niso zaposleni niti se ne izobražujejo ali usposabljajo. Po posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami vzpostavi pregleden mehanizem za določanje minimalne plače ter minimalnih prispevkov za socialno varnost glede na njihov vpliv na revščino zaposlenih, ustvarjanje delovnih mest in konkurenčnost.

               4.

               Sprejme reformo zakona o šolstvu ter poveča udeležbo prikrajšanih otrok, zlasti Romov, v izobraževanju z izboljšanjem dostopa do kakovostnega zgodnjega izobraževanja.

               5.

               Z namenom izboljšanja naložbenega okolja pripravi celovito reformo okvira na področju insolventnosti, pri čemer naj se opre na mednarodne dobre prakse ter strokovno znanje in izkušnje, zlasti da bi izboljšala mehanizme za obdobje pred nastopom insolventnosti in izvensodno prestrukturiranje.

      V Bruslju, 14. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Ohranjen s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Bolgarije za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2014 (UL C 247, 29.7.2014, str. 7).

      (5)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.