title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Danske za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/13

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Danske za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/04)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 288 Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Danska je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 21. decembra 2018. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Danske, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena je objavljena (2) skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil upoštevala, da mora na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Dansko (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Danski (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  Danska bi morala v končnem načrtu tudi upoštevati sinergije med vsemi petimi razsežnostmi energetske unije in načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“ in pojasniti, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine. Dodatni podatki o posebnih ciljih v zvezi s prilagajanjem odjema, združevanjem, prožnostjo sistema, pametnimi omrežji, shranjevanjem, razpršeno proizvodnjo, varstvom potrošnikov in konkurenčnostjo v maloprodajnem sektorju energije so prav tako pomembni elementi, ki jih je treba obravnavati v končnem načrtu, da bi se zagotovilo nadzorovano doseganje cilja zagotavljanja električne energije, v celoti proizvedene iz obnovljivih virov, do leta 2030. Pomembno je, da končni načrt vsebuje podroben opis vseh energetskih subvencij ter nacionalnih politik, ukrepov in časovnih okvirov za njihovo postopno opuščanje, zlasti za fosilna goriva. Načrt bi se lahko izboljšal tudi z vključitvijo informacij o tem, kako bi tveganja, povezana s podnebnimi spremembami, lahko vplivala na oskrbo z energijo. Cilji na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti morajo podpirati prizadevanja, načrtovana za druge razsežnosti energetske unije.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal s predstavitvijo še bolj celovite analize sedanjega položaja sektorja nizkoogljičnih tehnologij na svetovnem trgu, vključno z vidika razogljičenja energijsko in ogljično intenzivnih industrijskih panog. Na podlagi izvozne strategije za energetske tehnologije bi se lahko v končni načrt vključili tudi merljivi cilji, skupaj s politikami in ukrepi za njihovo doseganje. V končnem celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu bi bili lahko poudarjeni tudi prihranki emisij toplogrednih plinov, doseženi na podlagi ambicioznih ukrepov, povezanih s krožnim gospodarstvom.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Danski temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Danske, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA DANSKA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  pojasni, kako namerava doseči cilj znižanja emisij toplogrednih plinov, ki niso vključene v sistem EU za trgovanje z emisijami, do leta 2030 za 39 % v primerjavi z letom 2005, vključno s sprejetjem nadaljnjih stroškovno učinkovitih politik v stavbnem sektorju in podrobnejšo opredelitvijo načrtovanih politik na področju prometa ter navedbo načrtovane uporabe prilagodljivosti med porazdelitvijo prizadevanj, rabo zemljišč, spremembo rabe zemljišč in gozdarstva ter sistemom za trgovanje z emisijami;

                  2.

                  podpre dobrodošlo raven ambicij, ki je 55-odstotni delež energije iz obnovljivih virov v letu 2030 kot prispevek Danske k cilju Unije v zvezi z energijo iz obnovljivih virov za leto 2030, s podrobnimi in količinsko opredeljenimi politikami in ukrepi, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; med drugim pojasni raven okvirnega začrtanega poteka, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999; poleg tega predlaga začrtane poteke in povezane ukrepe v sektorju prometa za izpolnitev cilja za sektor prometa v skladu s členom 25 Direktive (EU) 2018/2001; glede na pomemben delež biomase v skupni danski mešanici virov energije navede dodatne podrobnosti o posebnih ukrepih za zagotovitev trajnostnosti oskrbe z biomaso in uporabe biomase v energetskem sektorju;

                  3.

                  znatno poveča svoje ambicije za zmanjšanje porabe tako končne kot tudi primarne energije v letu 2030 zaradi potrebe po povečanju stopnje prizadevanj za dosego cilja Unije na področju energijske učinkovitosti do leta 2030; predlaga bolj ambiciozne politike in ukrepe, ki bi izravnali verjetne učinke znatno nižjih ravni financiranja na področju energijske učinkovitosti in dogovorjenih znižanj davkov na energijo ter ki bi zagotovile dodatne prihranke energije do leta 2030; vključi nove ukrepe, ki bodo učinkovito zagotovili prihranke energije, kot se zahtevajo v členu 7 Direktive 2012/27/EU; to je zlasti pomembno v luči odločitve Danske, da preneha uporabljati svoj dosedanji sistem obveznosti energijske učinkovitosti, s čimer se bodo zmanjšala sredstva, ki so na voljo za financiranje ukrepov za prihranke končne energije; zagotovi večjo jasnost dejanskih ukrepov, s katerimi se lahko izpolnijo ambicije glede čistejšega in učinkovitejšega prometa in vozil;

                  4.

                  opredeli jasne, merljive in v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov;

                  5.

                  natančneje razdela nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči do leta 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je evropski strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  6.

                  že zdaj dobre ureditve regionalnega sodelovanja, zlasti z drugimi nordijskimi (Finsko, Islandijo, Norveško in Švedsko) ter baltskimi (Estonijo, Latvijo in Litvo) državami razširi še na druge sodelovalne mehanizme; možna področja za okrepljeno sodelovanje v zvezi z energijo iz obnovljivih virov vključujejo načrtovane statistične prenose ali projekte sistemov hibridne energije iz obnovljivih virov, v okviru katerih se električna energija iz vetrnih elektrarn na morju dobavlja na več kot en trg; na področju raziskav in inovacij to vključuje usklajevanje raziskovalnih programov, usklajeno financiranje in opredelitev sinergij z drugimi državami članicami ter s programi in pobudami Unije;

                  7.

                  razširi predstavljeno analizo naložbenih potreb z oceno javnih in zasebnih naložb v okviru načrtovanih politik, ki bodo potrebne za dosego podnebnih in energetskih ciljev do leta 2030, in navedbo verjetnih virov za njihovo financiranje;

                  8.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  9.

                  dobrodošlo povezovanje politik za blažitev podnebnih sprememb in politik na področju kakovosti zraka dopolni z več kvantitativnimi podatki, vsaj z zahtevanimi informacijami o predvidenih emisijah onesnaževal zraka v okviru načrtovanih politik in ukrepov;

                  10.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti;

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 275.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1003 final.

         (5)  COM(2019) 504 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 275.

         (7)  SWD(2019) 275.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Nemčije za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/17

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Nemčije za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/05)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Nemčija je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 20. decembra 2018. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Nemčije, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil upoštevala, da mora na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Nemčijo (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Nemčiji (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  Glede na to, da so cilji na področju energetske in podnebne politike v osnutku načrta na splošno dobro opredeljeni, bi v končnem načrtu lahko bilo opredeljeno glavno vzajemno delovanje med temi cilji, tako v smislu nacionalne ravni ambicij kot tudi v smislu začasnih, načrtovanih, dodatnih in obstoječih instrumentov politike. Podrobnejša predstavitev združevanja sektorjev in strukture spodbud prek različnih gospodarskih sektorjev bi omogočila celovitejšo obravnavo skladnosti politik in ukrepov znotraj posameznih razsežnosti energetske unije in med njimi. V tem kontekstu bi se lahko proučila možnost opredelitve naložbenih potreb v vseh razsežnostih energetske unije, preprečevanja vpliva nenadnih premikov cen z zagotavljanjem postopnega dolgoročnega opuščanja energetskih subvencij in ukrepov za blaženje vpliva na ranljive odjemalce s pomočjo ukrepov za zmanjševanje energetske revščine. Celovita ocena učinka bi lahko pomagala obravnavati vzajemno delovanje politik, npr. s količinsko opredelitvijo učinka trajnostne oskrbe z biomaso za pridobivanje energije na obračunane emisije in odvzeme zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva, vključno s tveganji za energetsko varnost zaradi podnebnih sprememb. V končnem načrtu bi količinski pregled razvoja različnih virov prilagodljivosti, potrebne za vključevanje naraščajočega deleža energije iz obnovljivih virov v elektroenergetski sistem, lahko bil v pomoč pri opredelitvi nadaljnjih medsebojnih vplivov med različnimi razsežnostmi energetske unije. Informacije o tem, kako je načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“ upoštevano v nacionalnih politikah in ukrepih na področju različnih razsežnosti energetske unije, bi bile lahko vključene v večji meri.

                  (14)

                  Več pozornosti bi si zaslužila tudi konkurenčnost industrije in področja, na katerih ima Nemčija konkurenčno prednost, ter morebitni izzivi pri njenem energetskem prehodu. Koristno bi bilo vključiti merljive cilje za prihodnost ter politike in ukrepe za njihovo doseganje, skupaj z ustreznimi povezavami s podjetniško, industrijsko in izobraževalno politiko. Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal tudi z večjo vključitvijo krožnega gospodarstva, pri čemer bi bilo treba poudariti njegov potencial za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Nemčiji temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Nemčije, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA NEMČIJA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  opredeli stroškovno učinkovite dodatne politike in ukrepe, zlasti v stavbnem sektorju, sektorju prometa in kmetijstvu, s katerimi bi poskusila zmanjšati znatno predvideno vrzel pri doseganju njenega cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 za 38 % v primerjavi z letom 2005 za sektorje, ki niso vključeni v sistem EU za trgovanje z emisijami;

                  2.

                  navede podrobne in količinsko opredeljene politike in cilje, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje 30-odstotnega deleža energije iz obnovljivih virov kot prispevka Nemčije k cilju Unije glede energije iz obnovljivih virov za leto 2030; predlaga začrtane poteke in predstavi posebne ukrepe za izpolnitev cilja za sektor prometa v skladu s členom 25 Direktive (EU) 2018/2001; predloži dodatne podrobnosti o omogočitvenih okvirih za samooskrbo z energijo iz obnovljivih virov in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001 ter poenostavi upravne postopke;

                  3.

                  zagotovi dovolj ambiciozen nacionalni prispevek za porabo tako primarne kot končne energije, pri čemer upošteva potrebo po skupnem povečanju stopnje prizadevanj, potrebnih za dosego cilja Unije na področju energijske učinkovitosti do leta 2030, ter podpre nacionalne prispevke s politikami in ukrepi v obsegu, ki je potreben za zagotovitev ustreznih prihrankov energije; jasno opredeli politike, ki naj bi bile sprejete in se izvajale v obdobju od 2021 do 2030, njihove pričakovane učinke ter časovni načrt in potrebni proračun za njihovo izvedbo;

                  4.

                  opredeli ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo prožnost, ter poda informacije o postopnem opuščanju jedrske energije;

                  5.

                  opredeli v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov, zlasti ukrepe za okrepitev tržnih signalov in izboljšanje odražanja tržnih dejavnikov v ceni električne energije; vključi časovni razpored z ustreznimi ukrepi za odpravo strukturne prezasedenosti v elektroenergetskem sistemu ter zagotovi učinkovite tržne signale za dispečiranje in lociranje, kar je pomemben element končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, zlasti kot osnova za nadaljnje sodelovanje in usklajevanje z drugimi državami članicami ter ustrezno delovanje notranjega trga energije;

                  6.

                  natančneje pojasni nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči v obdobju od 2022 do 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je evropski strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  7.

                  tako pri dokončanju celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta kot tudi med njegovim izvajanjem nadaljuje regionalno sodelovanje v zadevnih skupinah na visoki ravni in posvetovanja s sosednjimi državami članicami; v tem kontekstu se osredotoča na postopno opuščanje premoga in lignita, uvajanje obnovljivih virov energije in notranji trg energije, obravnavo vprašanj, kot so ravni medsebojne povezanosti in zmogljivosti od leta 2021, ukrepe za regionalnega sodelovanja, povezane z ocenjevanjem zadostnosti sistema, pravičen prehod ter spremembe energetskega sistema, potrebne zaradi prilagoditev na pričakovani večji delež obnovljivih virov, zaradi katerega se bo spremenilo čezmejno trgovanje z električno energijo, hkrati pa povečala potreba po prožnosti sistema;

                  8.

                  analizo potreb po naložbah v infrastrukturo za prenos električne energije razširi na splošen pregled naložb, ki bodo potrebne za dosego njenih energetskih in podnebnih ciljev; predloži splošno oceno virov teh naložb, vključno z ustreznim financiranjem na nacionalni in regionalni ravni ter ravni Unije;

                  9.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  10.

                  dopolni analizo vzajemnega delovanja s politikami glede kakovosti zraka in emisij v zrak, pri čemer predstavi in količinsko opredeli učinke na onesnaženost zraka v različnih scenarijih, predloži podporne informacije ter upošteva učinke sinergij in kompromisov;

                  11.

                  vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotovitvijo več podrobnosti o družbenoekonomskih učinkih energetskega prehoda in načrtovane postopne opustitve premoga ali prilagoditev v drugih energijsko intenzivnih panogah; opiše ukrepe načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti; nadalje razvije pristop k obravnavi vprašanj, povezanih z energetsko revščino, vključno z zagotovitvijo namenskega ocenjevanja energetske revščine, kot se zahteva z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 229.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1004 final.

         (5)  COM(2019) 505 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 229.

         (7)  SWD(2019) 229.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Irske za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/25

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Irske za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/07)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Irska je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 21. decembra 2018. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Irske, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil upoštevala, da mora na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Irsko (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Irski (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  Irska bi morala v svojem končnem načrtu nadgraditi analize vzajemnega delovanja politik, ki so predstavljene že v osnutku načrta, tako da podrobneje razdela sinergije med razsežnostmi razogljičenja, energetske varnosti in notranjega trga energije. Eno takšnih vprašanj je učinek načrtovanega postopnega opuščanja premoga in povišanja deleža energije iz obnovljivih virov na energetsko varnost in zadostnost proizvodne zmogljivosti elektroenergetskega sistema. Poleg tega bi morala podrobneje razdelati združljivost načrtovanega povečanja uporabe biomase z načrtovanim povečanjem odvzemov zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva. Poleg tega je pomembno, da se v končnem načrtu pri določanju meril za upravičenost do podpore za energijo iz obnovljivih virov ter pri predlaganju politik na področju razsežnosti energetske varnosti in notranjega trga energije upošteva načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“. Podobno morajo cilji na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti podpirati prizadevanja, načrtovana za druge razsežnosti energetske unije.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal s predstavitvijo celovite analize trenutnega položaja sektorja nizkoogljičnih tehnologij na svetovnem trgu, izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov ter določitvijo merljivih prihodnjih ciljev in politik ter ukrepov za njihovo izpolnjevanje, skupaj z ustreznimi povezavami na podjetniško in industrijsko politiko. Možno bi ga bilo izboljšati tudi z upoštevanjem vloge krožnega gospodarstva pri zmanjševanju emisij toplogrednih plinov, ob sklicevanju na nacionalne strategije in akcijske načrte ter ob povečevanju njihovih prednosti in navedbi morebitnih povezanih kompromisov.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Irski temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Irske, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA IRSKA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  predloži dodatne ukrepe, zlasti v stavbnem sektorju in sektorju prometa, s katerimi bi poskusila stroškovno učinkovito zmanjšati znatno predvideno vrzel pri doseganju njenega cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 za 30 % v primerjavi z letom 2005 za sektorje, ki niso vključeni v sistem EU za trgovanje z emisijami;

                  2.

                  predlaga vsaj 31-odstotni delež energije iz obnovljivih virov kot prispevek Irske k cilju Unije glede energije iz obnovljivih virov za leto 2030, kot se izračuna z enačbo iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999; v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999 v skladu z navedenim deležem, glede na to, da je treba povečati prizadevanja za skupno doseganje tega cilja; predloži podrobne in količinsko opredeljene politike in ukrepe, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; zagotovi, da se cilj glede energije iz obnovljivih virov za leto 2020, določen v Prilogi I k Direktivi 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9), v celoti doseže in ohranja kot izhodišče od leta 2021 naprej, ter pojasni, kako namerava tak izhodiščni delež doseči in ohranjati; predlaga začrtane poteke in povezane ukrepe v sektorjih ogrevanja in hlajenja ter prometa, da doseže okvirni cilj iz člena 23 Direktive (EU) 2018/2001 in cilj na področju prometa iz člena 25 Direktive (EU) 2018/2001; sprejme ukrepe za zmanjšanje upravnega bremena in podrobnejše informacije o ukrepih v zvezi z omogočitvenimi okviri za samooskrbo z energijo in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001;

                  3.

                  znatno poveča svoje ambicije glede povečanja energijske učinkovitosti z zmanjšanjem porabe tako končne kot tudi primarne energije v absolutnem smislu zaradi potrebe po povečanju stopnje prizadevanj za dosego cilja Unije na področju energijske učinkovitosti do leta 2030; to podpre s politikami in ukrepi, ki bi zagotovili dodatne prihranke energije do leta 2030; končni prispevek navede posebej za porabo primarne in porabo končne energije; podrobno opiše uporabljeno metodologijo za oceno prihrankov energije; navede oceno naložb, ki bodo potrebne za izvedbo politik na področju energijske učinkovitosti;

                  4.

                  navede ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, zlasti v plinskem in naftnem sektorju, v luči negotovosti, povezane z izstopom Združenega kraljestva iz Evropske unije;

                  5.

                  natančneje razdela nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči do leta 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  6.

                  nadgradi okvir sodelovanja na področju energetike na Severnem morju ter pobudo „Čista energija za otoke EU“, da bi dosegla cilj glede obnovljivih virov energije in zagotovila pravočasno izvedbo tekočih projektov vzpostavitve čezmejnih povezav; v luči odločitve Združenega kraljestva o izstopu iz Evropske unije določi ukrepe za zagotovitev nadaljnjega regionalnega sodelovanja z Združenim kraljestvom na področju pripravljenosti in odzivanja na izredne dogodke v elektroenergetskem sektorju ter zanesljivosti oskrbe s plinom in nafto;

                  7.

                  navede sprejete ukrepe in načrte za postopno opuščanje energetskih subvencij, zlasti za fosilna goriva;

                  8.

                  predstavi učinke na onesnaženost zraka v različnih scenarijih, predloži podporne informacije ter upošteva učinke sinergij in kompromisov;

                  9.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti; končni načrt bi moral zlasti obravnavati učinke prehoda na prebivalstvo v ogljično intenzivnih regijah; pristop k obravnavi vprašanj, povezanih z energetsko revščino, dopolni z okvirnimi cilji za zmanjšanje energetske revščine, kot se zahteva z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 230.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1006 final.

         (5)  COM(2019) 507 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 230.

         (7)  SWD(2019) 230.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

         (9)  Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 5.6.2009, str. 16).


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Grčije za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/29

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Grčije za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/08)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Grčija je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 25. januarja 2019. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Grčije, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil upoštevala, da mora na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Grčijo (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Grčiji (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  V končnem načrtu bi morala Grčija nadgraditi pozitivne medsebojne povezave med načrtovanimi politikami in ukrepi, izpostavljenimi v osnutku načrta, ter nadalje preučiti kompleksnejše medsebojne povezave med politikami. Ena takšnih so sinergije znotraj razsežnosti razogljičenja, na primer učinek načrtovanih politik na področju bioenergije na obračunane emisije in odvzeme v sektorju rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva. Še ena takšna medsebojna povezava so sinergije med razsežnostmi razogljičenja, energetske varnosti in notranjega trga ter načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“, kjer bi bilo na primer treba pojasniti, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo. Poleg tega bi se lahko upoštevala tudi energijska učinkovitost v povezavi z zmanjšanjem energetske revščine. Cilji na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti morajo podpirati prizadevanja, načrtovana za druge razsežnosti energetske unije.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal z vključitvijo sektorja nizkoogljičnih tehnologij, vključno z ukrepi za razogljičenje energijsko in ogljično intenzivnih industrijskih panog, z bolj celovito analizo trenutnega položaja navedenega sektorja na svetovnem trgu ter z izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov. Možno bi ga bilo tudi izboljšati s podrobnejšo analizo prihrankov emisij toplogrednih plinov, doseženih na podlagi ukrepov, povezanih s krožnim gospodarstvom.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Grčiji temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Grčije, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA GRČIJA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito zagotovitev 31-odstotnega deleža energije iz obnovljivih virov kot prispevka Grčije k cilju EU v zvezi z energijo iz obnovljivih virov za leto 2030, tako da v končni načrt med drugim vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999, ter navede podrobne in količinsko opredeljene politike in ukrepe, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001; cilje glede deleža energije iz obnovljivih virov v sektorju ogrevanja in hlajenja ter sektorja prometa, ki jih je predlagala v osnutku načrta, uskladi z okvirnim ciljem iz člena 23 Direktive (EU) 2018/2001 oziroma s ciljem iz člena 25 Direktive (EU) 2018/2001;

                  2.

                  zaradi potrebe po povečanju stopnje prizadevanj za dosego cilja Unije glede energijske učinkovitosti do leta 2030 bistveno poveča svoje ambicije za zmanjšanje porabe tako končne kot tudi primarne energije ter sprejme politike in ukrepe, s katerimi bi lahko zagotovila dodatne prihranke energije do leta 2030; pojasni časovni načrt za sprejetje in izvedbo politik, ki naj bi veljale od leta 2020 naprej, zlasti to velja za nove instrumente; ukrepi, predvideni za dosego cilja skupnih prihrankov, bi morali biti pripravljeni v zadostnem obsegu;

                  3.

                  opredeli ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo prožnost, zlasti v zvezi z zemeljskim plinom; vključi oceno o tem, kako infrastrukturni projekti in regionalno sodelovanje prispevajo k ciljem energetske varnosti, pri čemer bi bilo treba izkoristiti možnosti regionalnega sodelovanja in prilagodljivosti, da se izkoristijo priložnosti, ki se grškemu gospodarstvu ponujajo z zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov;

                  4.

                  vključi v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov, zlasti ukrepe za povečanje konkurence na maloprodajnih in veleprodajnih trgih, v skladu z zavezo, podano v okviru programa evropskega mehanizma za stabilnost (ESM), k zmanjšanju tržnega deleža prvotnih operaterjev na maloprodajnih in veleprodajnih trgih pod 50 % do leta 2020; izvaja ciljni model za električno energijo in povezuje trge s sosednjimi v skladu s časovnimi načrti, dogovorjenimi v okviru mehanizmov nadzora po zaključku programov;

                  5.

                  natančneje količinsko opredeli nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči do leta 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  6.

                  okrepi že zdaj dobre ureditve regionalnega sodelovanja z Bolgarijo in Ciprom ter državami, ki sodelujejo v okviru skupine na visoki ravni za energetske povezave v srednji in jugovzhodni Evropi (CESEC); v okviru pobude „Čista energija za otoke EU“ okrepi sodelovanje z državami članicami in otoškimi regijami, ki se pri energetskem prehodu soočajo s podobnimi geografskimi, podnebnimi in infrastrukturnimi izzivi in priložnostmi; preuči čezmejne možnosti in makroregionalne vidike usklajene energetske in podnebne politike, zlasti v jadransko-jonski regiji, s ciljem zmanjšati ogljični odtis regije in izvajati ekosistemski pristop; regionalne izmenjave bi se lahko osredotočale na področji notranjega trga energije in energetske varnosti, predvsem zaradi potrebnih sprememb sistemov zaradi prilagoditev na večji delež električne energije iz obnovljivih virov, zaradi katerega se bosta povečala obseg uvoza in izvoza električne energija ter potreba po prožnosti sistema; poleg tega izkoristi možnosti dvostranskega sodelovanja in prilagodljivosti, da se izkoristijo priložnosti, ki se grškemu gospodarstvu ponujajo z zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov;

                  7.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  8.

                  dopolni analizo medsebojnega delovanja s politiko na področju kakovosti zraka in s politiko na področju emisij v zrak z več kvantitativnimi podatki, vsaj z zahtevanimi informacijami o predvidenih emisijah onesnaževal zraka v okviru načrtovanih politik in ukrepov;

                  9.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje, spretnosti in usposabljanja; zagotovi podrobnejše informacije o projektih v podporo poštenemu in pravičnemu prehodu, pri čemer opredeli obliko podpore in učinek pobud ter se naveže na prehod premogovno in ogljično intenzivnih ali industrijskih regij; nadalje razvije pristop k obravnavi vprašanj, povezanih z energetsko revščino, kot se zahteva z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 261.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1007 final.

         (5)  COM(2019) 508 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 261.

         (7)  SWD(2019) 261.


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Španije za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/33

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Španije za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/09)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Španija je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 22. februarja 2019. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Španije, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil menila, da je treba na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega nacionalnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Španijo (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Španiji (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  Cilji znotraj posameznih razsežnosti in med njimi so v splošnem usklajeni, zlasti v razsežnostih razogljičenja in energijske učinkovitosti. Španija bi morala v končnem načrtu opisati tudi medsebojne povezave med načrtovanimi politikami in ukrepi ter jih, kadar je to mogoče, podrobneje količinsko opredeliti. Opisi bi se lahko osredotočili na sinergije med razsežnostmi razogljičenja, energetske varnosti in notranjega trga ter načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da se pojasni, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter kako je povezana z odpravljanjem energetske revščine. Pomembni elementi, ki jih je prav tako treba obravnavati v končnem načrtu, so vzajemno delovanje med načrtovanimi politikami, povezanimi s postopno opustitvijo termoelektrarn na premog in jedrskih elektrarn, vključno s strategijo za uporabo naprav jedrskega gorivnega cikla v državi, vplivom tveganj, povezanih s podnebnimi spremembami, na oskrbo z energijo, ter učinkom večjega prodora energije iz obnovljivih virov na notranji trg. Cilji na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti morajo podpirati prizadevanja, načrtovana za druge razsežnosti energetske unije.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal s predstavitvijo celovite analize trenutnega položaja sektorja nizkoogljičnih tehnologij na svetovnem trgu, izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov ter določitvijo merljivih prihodnjih ciljev in politik ter ukrepov za njihovo izpolnjevanje, skupaj z ustreznimi povezavami na podjetniško in industrijsko politiko. Možno bi ga bilo izboljšati tudi z boljšo vključitvijo krožnega gospodarstva, pri čemer bi bilo treba poudariti njegov potencial za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Španiji temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Španije, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA ŠPANIJA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  podpre dobrodošlo raven ambicij, ki je 42-odstotni delež energije iz obnovljivih virov v letu 2030 kot prispevek Španije k cilju Unije v zvezi z energijo iz obnovljivih virov za leto 2030, s podrobnimi in količinsko opredeljenimi politikami in ukrepi, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), ter s tem omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999; zagotovi dodatne podrobnosti glede ukrepov za zmanjšanje upravnega bremena ter omogočitvenih okvirov za samooskrbo z energijo iz obnovljivih virov in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001;

                  2.

                  nadalje preuči, kako bi bilo treba nadalje razviti tekoče ukrepe, da bi se realizirale njihove ambicije glede pričakovanih prihrankov energije; takšni ukrepi bodo morali zagotoviti nekajkrat večje prihranke energije v primerjavi s sedanjimi dosežki in zato bo treba ustrezno upoštevati izzive, povezane s takšno nadgradnjo;

                  3.

                  nadalje razvije ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo prožnost, ter poda informacije o postopnem opuščanju jedrske energije;

                  4.

                  opredeli v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov, zlasti ukrepe za obravnavo predvidenega gibanja primanjkljaja tarifnih prihodkov v elektroenergetskem in plinskem sektorju ter potencialne učinke predvidenih ukrepov; opiše strategijo in časovni načrt za napredovanje proti popolnoma tržno določenim cenam;

                  5.

                  natančneje pojasni nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči do leta 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  6.

                  okrepi že zdaj dobro regionalno sodelovanje s Francijo in Portugalsko, v okviru katerega bi zlasti obravnavala vprašanja v zvezi z notranjim trgom energije in energetsko varnostjo ter zlasti čezmejne in medregionalne medsebojne povezave; razmisli o okrepitvi ukrepov v zvezi z regionalnim sodelovanjem na področju energije iz obnovljivih virov in energijske učinkovitosti;

                  7.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  8.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti; še posebej bi moral načrt obravnavati učinke na premogovno in ogljično intenzivne regije ter vključevati nacionalno strategijo za energetski prehod; vključi namensko oceno vidikov energetske revščine skupaj z vsemi povezanimi cilji ali posebnimi politikami in ukrepi, kot se zahteva z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 262.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1008 final.

         (5)  COM(2019) 509 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 262.

         (7)  SWD(2019) 262.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Francije za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/36

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Francije za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/10)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Francija je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 15. februarja 2019. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Francije, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil menila, da je treba na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega nacionalnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Francijo (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Franciji (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  Francija bi morala v končnem načrtu upoštevati vzajemno delovanje med razsežnostmi. Tako bodo na primer ukrepi za povečanje energijske učinkovitosti ali hitrejše uvajanje električnih vozil povečali zanesljivost oskrbe z energijo zaradi manjše potrebe po uvozu nafte in plina. V osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta se priznava, da je energijska učinkovitost najpomembnejše načelo za usmerjanje prizadevanj proti energetskemu prehodu. Vključeni so nekateri negativni učinki vzajemnega delovanja med politikami in ukrepi v eni razsežnosti ter cilji v drugi razsežnosti. Potrebna je temeljita analiza gibanja konične obremenitve v obdobju 2021–2030 ter natančna ocena energetske varnosti in medsebojne povezanosti, potrebni pa so tudi ustrezno zastavljeni cilji. Cilji na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti morajo podpirati prizadevanja, načrtovana za druge razsežnosti energetske unije. Končni načrt bi lahko vseboval več informacij o tem, kako bi tveganja, povezana s podnebnimi spremembami, lahko vplivala na oskrbo z energijo.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal s predstavitvijo celovite analize trenutnega položaja sektorja nizkoogljičnih tehnologij na svetovnem trgu, izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov ter določitvijo merljivih prihodnjih ciljev in politik ter ukrepov za njihovo izpolnjevanje, skupaj z ustreznimi povezavami na podjetniško in industrijsko politiko.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Franciji temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Francije, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA FRANCIJA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  zviša raven ambicij do leta 2030, in sicer naj Francija kot svoj prispevek k ciljem Unije v zvezi energijo iz obnovljivih virov za leto 2030 doseže vsaj 33-odstotni delež obnovljivih virov energije, kot se izračuna po formuli iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999; v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999 v skladu z navedenim deležem, glede na to, da je treba povečati prizadevanja za skupno doseganje tega cilja; predloži podrobne in količinsko opredeljene politike in ukrepe, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; zagotovi, da se cilj glede energije iz obnovljivih virov za leto 2020, določen v Prilogi I k Direktivi 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9), v celoti doseže in ohranja kot izhodišče od leta 2021 naprej, ter pojasni, kako namerava tak izhodiščni delež doseči in ohranjati; cilje glede deleža energije iz obnovljivih virov v sektorju ogrevanja in hlajenja ter sektorju prometa, ki jih je predlagala v svojem osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, uskladi z okvirnim ciljem iz člena 23 Direktive (EU) 2018/2001 oziroma s ciljem na področju prometa iz člena 25 Direktive (EU) 2018/2001;

                  2.

                  pregleda prizadevanja za zmanjšanje porabe primarne energije, da bi prispevala k skupnemu doseganju cilja Unije na področju energijske učinkovitosti do leta 2030; prispevek Francije v zvezi s porabo končne energije je dovolj ambiciozen; podrobnosti o pričakovanih učinkih načrtovanih politik in ukrepov vključi v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt, da zagotovi, da bo raven njihovega izvajanja zadostna za ustrezno zmanjšanje porabe energije;

                  3.

                  opredeli ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo prožnost, ter poda informacije o načrtovani zmogljivosti za proizvodnjo jedrske energije;

                  4.

                  opredeli v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov, zlasti ukrepe za razvoj bolj konkurenčnih veleprodajnih trgov, tudi zaradi zagotovitve napredka proti popolnoma tržno določenim cenam;

                  5.

                  natančneje količinsko opredeli nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči do 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je evropski strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  6.

                  okrepi že zdaj dobro regionalno sodelovanje s Španijo, Portugalsko in državami petstranskega energetskega foruma (10); regionalne izmenjave bi se morale osredotočati na področji notranjega trga energije in energetske varnosti; še naprej sodeluje s Portugalsko in Španijo, zlasti glede čezmejnih in medregijskih energetskih povezav; razmisli o okrepitvi ukrepov v zvezi z regionalnim sodelovanjem na področju energije iz obnovljivih virov; razmisli tudi o možnosti širitve ureditev regionalnega sodelovanja na nova področja, na primer na ocenjevanje proizvodnih zmogljivosti ter raziskave in razvoj tehnologij v skupnem interesu z drugimi državami članicami;

                  7.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  8.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti; nadalje razvije pristop k boju proti energetski revščini, med drugim z navedbo ocene števila in vrste gospodinjstev, prizadetih zaradi energetske revščine, na podlagi česar bi se lahko ocenila morebitna potreba po okvirnem cilju za zmanjšanje energetske revščine, kot se zahteva z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 263.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1009 final.

         (5)  COM(2019) 510 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 263.

         (7)  SWD(2019) 263.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

         (9)  Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 5.6.2009, str. 16).

         (10)  Avstrija, Belgija, Francija, Nemčija, Luksemburg, Nizozemska in Švica.