title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2019 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Bolgarije za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2019

text:
               5.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/8

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 9. julija 2019
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Bolgarije za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2019
      (2019/C 301/02)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Bolgarijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Bolgarijo za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Bolgarije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018 (3), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezno državo, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 27. februarja 2019. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v Bolgariji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Slabosti v finančnem sektorju spremljata zlasti visoka zadolženost in velik obseg nedonosnih posojil v podjetniškem sektorju. Kljub napredku pri obravnavanju virov neravnotežij bo ključnega pomena celovito izvajanje in spremljanje nedavnih reform nadzora in upravljanja v bančnih in nebančnih finančnih sektorjih.

                  (3)

                  Bolgarija je 24. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019 in konvergenčni program za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (4)

                  Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (5)

                  Za Bolgarijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2019 načrtuje, da bo z začetne točke nominalnega presežka v višini 2 % bruto domačega proizvoda (BDP) leta 2018 v letu 2019 dosegla primanjkljaj v višini 0,3 % BDP ter presežek v višini 0,4 % BDP v letu 2020, 0,2 % BDP v letu 2021 in 0,1 % v letu 2022. Na podlagi preračunanega strukturnega salda (5) bo v celotnem programskem obdobju še naprej presežen srednjeročni proračunski cilj, in sicer strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP v strukturnem smislu. V skladu s konvergenčnim programom za leto 2019 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP postopno zmanjšal z 22,6 % BDP leta 2018 na 16,7 % leta 2022. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 naj bi strukturni saldo dosegel presežek v višini 0,7 % BDP v letu 2019 in 0,6 % BDP v letu 2020, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Svet na splošno meni, da bo Bolgarija v letih 2019 in 2020 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (6)

                  Davčni prihodki in izpolnjevanje davčnih obveznosti se izboljšujejo, vzpostavljenih pa je več pobud. Vendar se zdi, da se pobiranje davkov ne izboljšuje povsod enako hitro. To velja zlasti za davke, povezane z delom, in prispevke za socialno varnost ter nekatere kategorije trošarin. Obstajajo tudi dokazi, da neprijavljeno delo in nedovoljena trgovina z gorivi ostajata izziv. Ohranjanje prizadevanj za izboljšanje pobiranja davkov in sprejetje dodatnih ciljno usmerjenih ukrepov za soočanje z izzivi na specifičnih področjih davčnega sistema je bistvenega pomena za nadaljnje zmanjšanje še vedno obsežne sive ekonomije.

                  (7)

                  Vlada je sprejela ukrepe za izboljšanje uspešnosti javnih odhodkov. Svetovna banka je zaključila pregled porabe, ki zajema številne javne ustanove (ministrstva in občine), ter dve pilotni študiji o policijskih dejavnostih in gasilstvu oziroma o ravnanju z odpadki, pripravila pa je tudi priročnik za prihodnje preglede, ki jih bo opravila vlada. Vlada je v srednjeročni fiskalni strategiji iz leta 2018 uvedla več kazalnikov uspešnosti za postopno oceno učinka porabe na različnih področjih politike ter za ocenjevanje in načrtovanje proračuna. Na podlagi teh pobud naj bi se po pričakovanjih izboljšale kakovost, učinkovitost in preglednost javne porabe ter posledično tudi količina in kakovost javnih dobrin.

                  (8)

                  Za podjetja v državni lasti je značilno slabo upravljanje, kar se v veliki meri odraža tudi v njihovi gospodarski uspešnosti. V sodelovanju z Organizacijo za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) in podporno službo Komisije za strukturne reforme poteka reforma pravnega okvira za upravljanje podjetij v državni lasti. Cilj reforme je odpraviti sedanje pomanjkljivosti, tako da se nacionalna zakonodaja uskladi s smernicami OECD za upravljanje podjetij v državni lasti. Sprejetje in uspešno izvajanje okvira bosta zagotovila kontinuiteto in bosta ključna za uspeh reforme.

                  (9)

                  V ugodnem gospodarskem okolju so se kapitalski in likvidnostni količniki bank v povprečju izboljšali. Hkrati se je obseg nedonosnih posojil nefinančnih družb zmanjšal, vendar je še vedno velik. Sekundarni trg za slaba posojila je postal bolj dinamičen. Bolgarska nacionalna banka je 30. maja 2019 sprejela sklep o izvajanju smernic organa EBA za upravljanje nedonosnih in prestrukturiranih izpostavljenosti. Nadaljnji ukrepi, ki so bili sprejeti na podlagi pregledov finančnega sektorja, so okrepili bančni sektor, vendar še vedno obstajajo nekatere šibke točke. Nove zakonodajne pobude iz leta 2018 so vključevale pravila za velike izpostavljenosti in opredelitev povezanih strank, povišanje stopnje proticikličnega kapitalskega blažilnika in uvedbo makrobonitetnih orodij za ukrepe, ki se izvajajo na strani posojilojemalcev. Ukrepanje na podlagi zakonodajnih pobud o izpostavljenostih povezanih strank, stalno prizadevanje za nadzor in omejitev posojil povezanim strankam ter kaznovanje kršitev določb glede zavarovanja s premoženjem so ključni za podpiranje dobrih poslovnih praks. Eden od tekočih ukrepov, ki bo prispeval k odpornosti finančnega sektorja, je tudi izboljšanje okvira za reševanje bank.

                  (10)

                  Dokončanje reforme na področju insolventnosti bi lahko pripomoglo k zmanjšanju velikega neporavnanega dolga zasebnega sektorja in še vedno visokega deleža nedonosnih posojil. Nekateri manjkajoči elementi zmanjšujejo učinkovitost in uspešnost insolvenčnega okvira, posledica tega pa je počasen in drag postopek v primeru insolventnosti. Hkrati odsotnost ustreznih orodij za spremljanje preprečuje ustrezno analizo sedanjih in novih predinsolvenčnih in insolvenčnih postopkov ter ne omogoča opredelitve konkretnih ozkih grl ali šibkih točk. Bolgarija je oktobra 2018 zaprosila za pomoč podporne službe Komisije za strukturne reforme, da bi ji pomagala napredovati pri reformi insolvenčnega okvira. V okviru tega projekta se opredeljujejo vrzeli v insolvenčnem okviru in pripravi načrt za njihovo odpravo. Pomembno je ohraniti zagon reform in izvesti prihodnji načrt.

                  (11)

                  Bolgarija je leta 2018 in nato še maja 2019 sprejela zakonodajne spremembe in si prizadeva za popolnoma skladen prenos Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta (6) (četrta direktiva o preprečevanju pranja denarja). Pozornost bo treba nameniti učinkovitemu izvajanju teh ukrepov. Organi še vedno niso dokončno oblikovali in priglasili nacionalne ocene tveganja, ki je temelj za oblikovanje ustreznih nacionalnih politik za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma. Poleg tega nedavni dogodki v bančnem sektorju kažejo, da je treba okrepiti nacionalni nadzor nad mednarodnimi finančnimi transakcijami in zagotoviti učinkovito izvajanje okvira za preprečevanje pranja denarja. Bolje je treba obravnavati tudi tveganje korupcije, saj gre za predhodno kaznivo dejanje za pranje denarja. Bolgarski organi bodo morali pokazati konkretne rezultate in doseči napredek pri končnih odločitvah v primerih korupcije na visoki ravni. Uporaba finančnih preiskav in finančnega profiliranja je omejena.

                  (12)

                  Potekajo tudi reforme nebančnega nadzora. Komisija za finančni nadzor je septembra 2017 v sodelovanju z Evropskim organom za zavarovanja in poklicne pokojnine sprejela akcijski načrt za reformo nebančnega finančnega nadzora. Popolno in pravočasno izvajanje in izvrševanje akcijskega načrta, ki še potekata, bosta prispevala k ustreznemu nadzoru nebančnega finančnega sektorja. Uvedene so bile spremembe sekundarne zakonodaje, katerih namen je izboljšati pravila vrednotenja in njihovo uporabo. Njihovo učinkovito izvajanje in izvrševanje bi obravnavalo preostala vprašanja vrednotenja, opredeljena v preteklosti. Nadzor na ravni skupine še vedno predstavlja izziv za zagotovitev ustreznega zavarovalnega nadzora, ki temelji na tveganju.

                  (13)

                  Sektor avtomobilskih zavarovanj ima določene pomanjkljivosti. Dobro določena pravila o odškodninah bi omogočila bolj usklajen pristop sodnikov pri odločanju o posameznih primerih. Dolgoročno bi taka metodologija pripomogla k zmanjšanju stroškov, nestanovitnosti in zavarovalnega tveganja pri dejavnostih zavarovanja avtomobilske odgovornosti. Za vzdržnost sektorja bi bilo koristno tudi izboljšanje oblikovanja cen, pri katerem bi se upoštevala zgodovina vožnje strank. Komisija za finančni nadzor je predlagala sistem bonusov in malusov, o katerem poteka široka javna razprava. Poleg tega je likvidnost „urada za zeleno karto“ precej zaskrbljujoča, predvsem zaradi neplačila terjatev enega od bolgarskih zavarovateljev. Za verodostojnost in učinkovitost sistema je bistveno, da vsi člani izpolnjujejo svoje obveznosti.

                  (14)

                  Za infrastrukturo so značilne velike naložbene vrzeli. Pokritost in kakovost prometne infrastrukture sta se izboljšali, vendar ostajata pod povprečjem Unije. Vseevropsko prometno omrežje v Bolgariji je še vedno nepopolno. Poleg tega so se v zadnjih petih letih močno povečale emisije toplogrednih plinov iz cestnega prometa. Potreben je nadaljnji razvoj železniških in cestnih odsekov ter ustreznih evropskih sistemov za upravljanje železniškega prometa in inteligentnih prometnih sistemov. Bolgarija ima nizko stopnjo priključitve na omrežje komunalnih odpadnih voda in njihovo čiščenje ter visoko stopnjo onesnaženosti zraka in odlaganja komunalnih odpadkov, hkrati pa je stopnja recikliranja znatno nižja od povprečja v Uniji. Potrebne so naložbe za spodbujanje trajnostnega upravljanja voda, učinkovite rabe virov in prehoda na krožno gospodarstvo. Poleg tega so potrebne znatne naložbe na področju energije ter blažitve podnebnih sprememb in prilagajanja nanje. Visoka energetska intenzivnost gospodarstva in počasen napredek pri doseganju ciljev glede energijske učinkovitosti, zlasti v gradbenem sektorju, ovirata produktivnost in konkurenčnost podjetij v državi. Zato je treba okrepiti prizadevanja za zagotovitev znatnih prihrankov energije s ciljno usmerjenimi naložbami v industrijski, prometni in gradbeni sektor. Večje naložbe v infrastrukturo za čisto energijo (kot so čista in nizkoogljična proizvodnja električne energije, medsebojne povezave in pametna omrežja) v skladu s prednostnimi nalogami, navedenimi v osnutku bolgarskega načrta za podnebje in energijo, bi dodatno pomagale izboljšati splošno konkurenčnost gospodarstva in kakovost življenja ljudi.

                  (15)

                  Kljub povečanju proračuna za javne raziskave v letu 2018 so odhodki za raziskave in razvoj v zasebnem in javnem sektorju še vedno zelo nizki. V zasebnih naložbah v raziskave in razvoj še vedno prevladujejo velike multinacionalne družbe, ki so skoncentrirane v regiji glavnega mesta. Počasno izvajanje reform in visoka razdrobljenost sistema raziskav, razvoja in inovacij omejujeta prispevek naložb v raziskave in razvoj k produktivnosti in rasti. Veliko univerz in raziskovalnih inštitutov je še vedno razmeroma neuspešnih na področju visokokakovostnih znanstvenih raziskav. Povezave med znanostjo in gospodarstvom so še vedno zelo šibke, razpoložljivost človeškega kapitala v sistemu raziskav in razvoja pa je zelo zaskrbljujoča. Grozdi in njihove možnosti v Bolgariji so nerazviti, saj imajo pogosto prenizko kritično maso. Nadaljnje reforme lahko skupaj z učinkovitim upravljanjem ter smotrnejšimi javnimi naložbami povečajo učinek na produktivnost in izboljšajo konkurenčnost gospodarstva. Poleg tega sta povečanje digitalizacije podjetij in uvedba novih poslovnih modelov ključnega pomena za produktivnost države.

                  (16)

                  Reforme javne uprave in e-uprave so še naprej počasne in prinašajo nezadostne izboljšave, poslovno okolje pa ostaja šibko. Sprejeti so bili številni reformni ukrepi, vendar njihovo praktično izvajanje zaostaja. Med glavnimi ovirami za naložbe so še vedno institucionalne pomanjkljivosti, regulativna negotovost, korupcija in nezadostna ponudba delovne sile. Upravljanje v javnem sektorju bi lahko imelo koristi od večje preglednosti, jasnejših pravil in dolgoročnega vidika. Pomanjkljivosti so zaradi omejenih finančnih in človeških virov vidne tudi na področju preskušanja in varnosti izdelkov. Poleg tega je treba omeniti, da je bila velika večina ukrepov, vključenih v nacionalno strategijo za javna naročila, sicer sprejeta, vendar njihovo izvajanje zahteva stalno spremljanje, nadzor in ocenjevanje. Pogosta uporaba neposredne oddaje naročil in visoko število posameznih ponudb ogrožata preglednost in učinkovitost sistema. Upravna zmogljivost sektorja javnih naročil je stalen izziv, enako pa velja tudi za profesionalizacijo javnih kupcev in skupne nakupe. Velika zamuda pri uvedbi elektronskih javnih naročil preprečuje nadaljnje izboljšanje preglednosti in učinkovitosti postopkov javnega naročanja.

                  (17)

                  Trg dela se je izboljšal, vendar izzivi ostajajo. Stopnja zaposlenosti je dosegla najvišjo raven od pristopa Bolgarije k Uniji, stopnja brezposelnosti pa je pod povprečjem Unije. Kljub pozitivnemu razvoju se nekatere skupine, kot so nizko usposobljeni delavci, mladi, Romi in invalidi, še vedno soočajo s težavami pri iskanju zaposlitve. Izvajajo se posebni ukrepi za podporo dolgotrajno brezposelnim, ki so leta 2018 predstavljali 3 % aktivnega prebivalstva. Kombinacija učinkovitih in trajnostnih ukrepov ozaveščanja, dejavnih politik trga dela ter integriranih služb za zaposlovanje in socialnih služb bi lahko izboljšala zaposljivost prikrajšanih skupin in njihove možnosti za iskanje zaposlitve.

                  (18)

                  Vse večje pomanjkanje strokovno usposobljene delovne sile v Bolgariji zahteva znatne naložbe. Mladi bi lahko postali bolj zaposljivi, če bi se izboljšali kakovost in učinkovitost pripravništev in vajeništev. Poleg tega je udeležba odraslih pri ukrepih za izpopolnjevanje in preusposabljanje zelo nizka. Kljub ukrepom, ki so bili uvedeni za spodbujanje razvoja digitalnih spretnosti in znanj, raven osnovnih digitalnih spretnosti in znanj v Bolgariji ostaja med najnižjimi v Uniji (29 % posameznikov ima osnovne digitalne spretnosti in znanja v primerjavi s povprečjem Unije, ki znaša 57 %).

                  (19)

                  Kljub ratifikaciji Konvencije Mednarodne organizacije dela o določanju minimalne plače in več krogom pogajanj v letu 2018 se stališča delodajalcev in sindikatov glede meril, ki naj bi se uporabljala pri določanju minimalne plače, še vedno razhajajo. Obstajajo možnosti za večje soglasje o objektivnem in preglednem mehanizmu določanja plač. Medtem se zdi, da se je vključenost socialnih partnerjev v oblikovanje ter izvajanje politik in reform povečala, vendar je še vedno potrebna stalna podpora okrepljenemu socialnemu dialogu.

                  (20)

                  Rezultati izobraževanja so še vedno nizki in nanje še vedno močno vpliva socialno-ekonomski položaj staršev. To odraža izzive v zvezi s kakovostjo in vključujočo naravo sistema izobraževanja in usposabljanja. Bolgarija ne vlaga dovolj v izobraževanje, zlasti predšolsko in osnovnošolsko izobraževanje, ki je ključno za ustvarjanje enakih možnosti že v zgodnji mladosti. Vključenost v kakovostno predšolsko vzgojo in varstvo je nizka, zlasti za Rome in otroke iz drugih prikrajšanih skupin. Stopnja osipa je še vedno visoka, kar negativno vpliva na prihodnjo zaposljivost in rezultate na trgu dela. Ustreznost poklicnega izobraževanja in usposabljanja za trg dela ter razpoložljivost dualnega poklicnega izobraževanja in usposabljanja ostajata nezadostni. Čeprav so nekateri ukrepi v teku, so potrebna nadaljnja prizadevanja za zagotovitev, da se bo nabor znanj in spretnosti visokošolskih diplomantov lahko skladno odzival na kratko- in srednjeročno pomanjkanje znanj in spretnosti. Uvedeni so bili nekateri ukrepi za ponovno usposabljanje učiteljev in povečanje privlačnosti učiteljskega poklica. Vendar je treba programe začetnega in nadaljnjega izobraževanja učiteljev dodatno okrepiti in si še naprej prizadevati za izboljšanje delovnih pogojev zaposlenih v izobraževanju.

                  (21)

                  Bolgarija se še vedno sooča z visoko stopnjo dohodkovne neenakosti in tveganja revščine ali socialne izključenosti. Čeprav se je stopnja revščine ali socialne izključenosti v letu 2018 znižala, je znašala 32,8 %, kar je še vedno precej nad povprečjem Unije. Sistem socialne varnosti ne zajema vseh zaposlenih in sistem socialne zaščite ne zadostuje za reševanje pomembnih socialnih vprašanj. To odraža nizko raven socialne porabe, neenakomerno razpoložljivost socialnih storitev na celotnem ozemlju in omejene prerazdelitvene učinke davčnega sistema. Leta 2018 je bil dohodek najbogatejših 20 % prebivalcev za 7,7-krat višji od dohodka najrevnejših 20 % prebivalcev, kar je še vedno ena najvišjih stopenj v Uniji. Kljub nekaterim ukrepom sta ustreznost in kritje minimalnega dohodka še vedno omejena in še vedno ni objektivnega mehanizma za njegovo redno posodabljanje. Socialne storitve ovirata slaba kakovost in pomanjkanje celovitega pristopa k dejavnemu vključevanju. Razlike v dostopu do socialnih storitev, zdravstvenega varstva in dolgotrajne oskrbe so še vedno prisotne. To spodkopava njihovo zmožnost zagotavljanja celovite podpore najranljivejšim skupinam, kot so Romi, otroci, starejši, invalidi in ljudje, ki živijo na podeželskih območjih. Del prebivalstva težko dostopa do cenovno dostopnih stanovanj. Zato je potrebnih več prizadevanj za spodbujanje dejavnega vključevanja, spodbujanje socialno-ekonomskega vključevanja ranljivih skupin, vključno z Romi, izboljšanje dostopa do kakovostnih storitev in obravnavanje pomanjkanja materialnih dobrin.

                  (22)

                  Za zdravstveni sektor je še vedno značilna nizka javna poraba. Prebivalci Bolgarije imajo omejen dostop do zdravstvenega varstva, kar je posledica neenakomerne porazdelitve omejenih sredstev in nizkega kritja zdravstvenega zavarovanja. Neposredna plačila so precej visoka, saj morajo nadomestiti nizko raven javne porabe. Nizka razpoložljivost splošnih zdravnikov ovira zagotavljanje primarnega zdravstvenega varstva. Zelo primanjkuje medicinskih sester, katerih število na prebivalca je med najnižjimi v Uniji. Hitrejše in učinkovitejše izvajanje nacionalne zdravstvene strategije bi pripomoglo k odpravi teh pomanjkljivosti.

                  (23)

                  Komisija v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje še naprej spremlja reforme pravosodja ter boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu v Bolgariji. Ta področja zato niso zajeta v priporočilih za posamezno državo za Bolgarijo, vendar so pomembna za razvoj pozitivnega poslovnega okolja v državi. V poročilu o mehanizmu za sodelovanje in preverjanje iz novembra 2018 je navedeno, da si je Bolgarija še naprej prizadevala za reformo sodstva in odpravo pomanjkljivosti v boju proti korupciji in organiziranemu kriminalu, vendar so bila potrebna nadaljnja prizadevanja na številnih področjih. Komisija pričakuje, da bo napredek ponovno ocenila v začetku jeseni 2019.

                  (24)

                  Načrtovanje sredstev Unije za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2019. To bi Bolgariji omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik ta sredstva kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje. Krepitev upravnih zmogljivosti države za upravljanje teh sredstev je pomemben dejavnik za uspeh teh naložb.

                  (25)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Bolgarije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2019, nacionalni reformni program za leto 2019 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Bolgarija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Bolgariji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (26)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2019 in meni (7), da bo Bolgarija po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (27)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2019 in konvergenčni program za leto 2019. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilu iz točke 2 spodaj –

            PRIPOROČA, da Bolgarija v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da:

         1.

            izboljša pobiranje davkov s ciljno usmerjenimi ukrepi na področjih, kot so gorivo in davki na delo. Posodobi upravljanje podjetij v državni lasti s sprejetjem in uvedbo prihodnje zakonodaje;

         2.

            zagotovi stabilnost bančnega sektorja z okrepitvijo nadzora, spodbujanjem ustreznega vrednotenja sredstev, vključno z bančnimi zavarovanji, in spodbujanjem delujočega sekundarnega trga za slaba posojila. Zagotovi učinkovit nadzor in izvrševanje okvira za preprečevanje pranja denarja. Okrepi nebančni finančni sektor z učinkovitim izvajanjem nadzora na podlagi tveganja, nedavno sprejetih smernic za vrednotenje in nadzora na ravni skupine. Izvede prihodnji načrt za odpravo vrzeli, ugotovljenih v insolvenčnem okviru. Spodbuja stabilnost sektorja avtomobilskih zavarovanj, tako da odpravi tržne izzive in preostale strukturne pomanjkljivosti;

         3.

            ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotoči na raziskave in inovacije, promet, zlasti njegovo trajnost, infrastrukturo za oskrbo z vodo in energijo ter za ravnanje z odpadki, energijsko učinkovitost in izboljšanje poslovnega okolja, pri tem pa upošteva regionalne razlike;

         4.

            izboljša zaposljivost s krepitvijo znanj in spretnosti, vključno z digitalnimi spretnostmi in znanji. Izboljša kakovost, ustreznost za trg dela ter vključujočo naravo izobraževanja in usposabljanja, zlasti za Rome in druge prikrajšane skupine. Obravnava socialno vključenost z izboljšanjem dostopa do integriranih služb za zaposlovanje in socialnih služb ter učinkovitejšo minimalno dohodkovno podporo. Izboljša dostop do zdravstvenih storitev, vključno z zmanjšanjem neposrednih plačil in obravnavanjem pomanjkanja zdravstvenih delavcev.

         V Bruslju, 9. julija 2019

               Za Svet

               Predsednik

            M. LINTILÄ

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 320, 10.9.2018, str. 7.

         (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (5)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

         (6)  Direktiva (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (UL L 141, 5.6.2015, str. 73).

         (7)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2019 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Češke za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Češke za leto 2019

text:
               5.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/15

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 9. julija 2019
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Češke za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Češke za leto 2019
      (2019/C 301/03)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Češke ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Češko za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Češke pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018 (3), nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Češka je 30. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019 in konvergenčni program za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (4)

                  Ustrezna priporočila za posamezno državo so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (5)

                  Za Češko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2019 pričakuje spremembo s proračunskega presežka v višini 0,3 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 na primanjkljaj v višini 0,2 % leta 2020, ki naj bi se do leta 2022 postopoma poslabšal na 0,5 %. Na podlagi preračunanega strukturnega salda (5) je srednjeročni proračunski cilj, ki je bil spremenjen iz strukturnega primanjkljaja v višini 1 % BDP v letu 2019 na 0,75 % BDP od leta 2020 dalje, še naprej presežen v celotnem programskem obdobju. Glede na konvergenčni program za leto 2019 se pričakuje, da bo dolg sektorja država kot odstotek BDP postopno upadal in leta 2022 znašal 29,7 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Tveganja za doseganje proračunskih ciljev se na splošno zdijo uravnotežena, pri čemer se pričakuje nadaljnja rast plač v javnem sektorju in socialnih transferjev ter po drugi strani majhno zmanjšanje skupnih prihodkov kot odstotek BDP. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 naj bi se strukturni saldo poslabšal na okoli – 0,1 % BDP v letu 2019 in na – 0,4 % BDP v letu 2020 ter tako ostal nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Svet na splošno meni, da bo Češka v letih 2019 in 2020 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (6)

                  Češka se sooča s srednjimi tveganji za dolgoročno vzdržnost javnih financ, večinoma zaradi stroškov staranja prebivalstva. Odhodki za pokojnine so glavni negativni dejavnik za dolgoročno vzdržnost, saj naj bi se do leta 2070 povečali za približno 2 odstotni točki BDP. Dolgoročna tveganja izhajajo iz kombinacije neugodnih demografskih razmer in omejitve zakonsko določene upokojitvene starosti na 65 let. Posledično naj bi se koeficient starostne odvisnosti starih, ki primerja število starejših prebivalcev s številom aktivnih prebivalcev, skoraj podojil in v letu 2070 dosegel približno 50 %. Z nedavnimi ukrepi se je izboljšala ustreznost pokojnin. Poleg bolj velikodušne indeksacije pokojninskih prejemkov je vlada povečala znesek osnovne pokojnine in uvedla dodatek za starejše upokojence. Vendar teh ukrepov ne spremljajo politike, ki bi izboljšale vzdržnost. Zakonsko določena upokojitvena starost se na primer ne usklajuje samodejno s podaljševanjem pričakovane življenjske dobe. Trenutno mora vsako spremembo zakonsko določene upokojitvene starosti (tako za redno kot za predčasno upokojitev) predlagati vlada in odobriti parlament. Takšni ukrepi se lahko kombinirajo tudi s politikami trga dela, ki podpirajo daljšo delovno dobo in udeležbo premalo zastopanih skupin. Napovedano povečanje javnofinančnih odhodkov za zdravstvo, povezanih s staranjem prebivalstva, znaša 1,1 odstotne točke BDP do leta 2070, kar prav tako zmanjšuje dolgoročno vzdržnost javnih financ. V tem kontekstu bi se lahko z nadaljnjo konsolidacijo bolnišničnega sektorja ter naložbami v primarno in celostno zdravstveno in socialno varstvo izboljšala stroškovna učinkovitost zdravstvenega sistema.

                  (7)

                  Češka nacionalna banka lahko določi priporočilne meje za makrobonitetne hipotekarne kredite, vendar ima na podlagi sedanje zakonodaje omejena pooblastila za sankcioniranje, saj nima formalne pristojnosti za uveljavljanje teh mej. Čeprav češke banke na splošno upoštevajo priporočila, bi se z zavezujočimi zakonsko predpisanimi mejami verjetno povečala raven spoštovanja teh mej s strani čeških bank in drugih ponudnikov hipotekarnih kreditov, kar bi zagotovilo finančno stabilnost in manjša tveganja za posojilojemalce. Zakonodajni predlog o spremembi zakona o češki nacionalni banki je še vedno v razpravi.

                  (8)

                  Korupcija kljub rahlemu izboljšanju še vedno vzbuja zaskrbljenost pri podjetjih in morda ovira gospodarsko aktivnost. Pozitivno pa je, da se trenutno izvajajo reforme, uvedene leta 2017, vključno z reformo javnih naročil, in da je vlada končno sprejela nekatere ukrepe, ki so bili v obravnavi, ter jih posredovala parlamentu v nadaljnjo razpravo. Med temi ukrepi sta predlog za razširitev pristojnosti vrhovnega revizijskega organa na regije in občine ter predlog za imenovanje vodilnih članov družb v državni lasti, kar je področje, na katerem so mogoča nasprotja interesov in ki ga je nujno regulirati. Vendar predloga o zaščiti prijaviteljev nepravilnosti in o lobiranju še nista bila sprejeta.

                  (9)

                  Na Češkem je trg dela zelo učinkovit. Zaposlenost se je v zadnjih sedmih letih vztrajno povečevala, brezposelnost pa se je znatno zmanjšala. Kljub temu pa potencial žensk z majhnimi otroki, nizko usposobljenih delavcev in invalidov ostaja premalo izkoriščen in glede na pomanjkanje delovne sile bi bilo mogoče udeležbo teh skupin na trgu dela povečati. Vrzel stopnje zaposlenosti po spolu in razlika med plačami moških in žensk ostajata veliki kljub nedavnim ukrepom, ki so omogočili prožnejši starševski dopust in povečanje števila ustanov za varstvo otrok. Stopnja zaposlenosti žensk je še vedno precej nižja od stopnje zaposlenosti moških. Majhna razpoložljivost cenovno dostopnega otroškega varstva, pravice do dolgega starševskega dopusta, majhna uporaba prožnih ureditev dela in pomanjkanje ustanov za dolgotrajno oskrbo še vedno močno vplivajo na udeležbo na trgu dela. Leta 2017 je bilo samo 6,5 % otrok, mlajših od treh let, vključenih v formalno otroško varstvo (povprečje za Unijo je 34,2 %). Nizko usposobljeni delavci predstavljajo majhen delež prebivalstva, vendar pa je njihova stopnja zaposlenosti precej nižja od stopnje zaposlenosti srednje in visoko usposobljenih delavcev. Podobno je še naprej nizka tudi stopnja zaposlenosti invalidov. Javne službe za zaposlovanje zaradi omejenih zmogljivosti trenutno ne zagotavljajo posameznikom prilagojene in stalne podpore za iskalce zaposlitve. Povečanje zmogljivosti javnih služb za zaposlovanje za doseganje prikrajšanih skupin in njihovo aktivacijo bi skupaj z učinkovitimi in dobro usmerjenimi aktivnimi politikami zaposlovanja prispevalo k povečanju udeležbe teh skupin.

                  (10)

                  Pomanjkanje delovne sile in demografske omejitve v proizvodno intenzivnem gospodarstvu utemeljujejo potrebo po večjih naložbah v izobraževanje in usposabljanje, tudi za zaposlene odrasle, da se zagotovi pripravljenost države na izzive, ki jih prinašajo strukturne spremembe v gospodarstvu, kot so prihodnje tehnološke spremembe. Lahko bi prišlo do kvalitativnega neskladja v znanju in spretnostih na trgu dela, zlasti v digitalnem sektorju, med drugim zaradi prihodnje avtomatizacije in robotizacije. Nova delovna mesta bodo zahtevala nove kompetence in znatne naložbe, zlasti v tehnična znanja, ki se pridobijo v okviru visokošolskega poklicnega izobraževanja, ter v digitalne spretnosti in znanja, saj bodo ta znanja po pričakovanjih potrebna zaradi avtomatizacije delovnih postopkov. V zadnjih letih so sicer potekale različne pobude za uvedbo celovite strategije za znanja in spretnosti, vendar se še niso preoblikovale v resnično celovit sistem.

                  (11)

                  Na rezultate izobraževanja še vedno močno vpliva socialno-ekonomsko ozadje študentov. Leta 2016 je bila s podporo iz Evropskega socialnega sklada uvedena reforma za bolj vključujoče izobraževanje. Njen uspeh bo odvisen od razpoložljivosti zadostnega in trajnega nacionalnega financiranja, nadaljnjega usposabljanja učiteljev in pomočnikov učiteljev ter ozaveščanja javnosti o koristih vključujočega izobraževanja. Čeprav je reforma za bolj vključujoče izobraževanje na splošno pozitiven korak, je njen učinek na udeležbo romskih otrok v rednem izobraževanju še vedno omejen. Nizka raven naložb, omejena privlačnost učiteljskega poklica in socialno-ekonomske neenakosti negativno vplivajo na doseženo stopnjo izobrazbe. Zaradi majhnega ugleda učiteljskega poklica v družbi, nizkih plač (kljub nedavnim povišanjem) v primerjavi z drugimi poklici ter omejenih možnosti za poklicni razvoj primanjkuje učiteljskega kadra. Poklic učitelja je še naprej razmeroma neprivlačen za nadarjene mlade ljudi. V tem kontekstu pomanjkanje usposobljenih učiteljev v kombinaciji s pričakovanimi neugodnimi demografskimi dogodki kaže na to, da bo zaposlovanje in zadržanje učiteljev v prihodnosti morda težje.

                  (12)

                  Čeprav je Češka tranzitna država, gradnja evropskih prometnih omrežij, vključno s koridorji TEN-T, še zdaleč ni dokončana. Tudi infrastruktura za primestni promet je še naprej pomanjkljiva, kar omejuje razpoložljivost cenovno dostopnih stanovanj in možnost dnevnega prevoza na delo. Slabe prometne povezave ovirajo tudi poslovno dejavnost, zlasti v oddaljenih regijah. V večjih mestih poteka suburbanizacija, vendar pa razvoj primestnega prometnega omrežja zaostaja, zlasti na področju železniške infrastrukture. Država ima skromne rezultate v smislu nizkoogljičnega razvoja, zlasti z vidika deleža energije iz obnovljivih virov v prometu in prodora električnih vozil. Poleg tega načrtovana rast polnilne infrastrukture za električna vozila morda ne bo zadostovala za zadostitev prihodnjega povpraševanja. Z večjimi naložbami v trajnostni promet bi se lahko zmanjšala tudi onesnaženost zraka in obremenitev s hrupom ter s tem ublažil njun vpliv na zdravje prebivalstva, zlasti v mestnih območjih. Digitalna infrastruktura se izboljšuje, vendar je še vedno opazen razkorak med mestnimi in podeželskimi območji, saj ima zgolj 59 % gospodinjstev na podeželju dostop do hitrih širokopasovnih omrežij. Nadgradnja starejših omrežij, ki temeljijo na infrastrukturi z bakrenimi vodi, v kombinaciji s fiksnimi brezžičnimi omrežji ne bo zadostovala za dosego ciljev glede povezljivosti do leta 2025. Za zadostitev prihodnjim potrebam po povezljivosti so potrebne naložbe v zelo visokozmogljiva omrežja (tj. optična vlakna) in tudi ustrezni ukrepi na strani povpraševanja.

                  (13)

                  Energijska intenzivnost češkega gospodarstva ostaja ena najvišjih v Uniji, saj se energijska učinkovitost izboljšuje le počasi, še zlasti v stavbnem sektorju. Najvišjo energijsko intenzivnost imata industrijski in stanovanjski sektor. Izboljšanje energijske učinkovitosti je priložnost za povečanje konkurenčnosti Češke, in sicer z zmanjšanjem stroškov energije za gospodinjstva in podjetja, razvojem čistejše industrije in pomikanjem navzgor po verigi vrednosti. V energijskem sektorju prevladuje premog, ki je obenem največji vir emisij ogljika ter znatno ogroža kakovost zraka na lokalni ravni. Emisije toplogrednih plinov iz cestnega prometa so se v zadnjih petih letih močno povečale. Na področju prilagajanja podnebnim spremembam in preprečevanja tveganj ni konkretnih ukrepov za ustrezno preventivo ter pripravljenost in odpornost na nesreče.

                  (14)

                  Upravno in regulativno breme morda zavira naložbe. Številna češka podjetja namreč kot glavno oviro za naložbe dojemajo ravno upravno in regulativno breme. Hitro spreminjajoča se zakonodaja in zapleteni upravni postopki še naprej predstavljajo velike ovire za poslovanje. Stroški uveljavljanja pogodb, pogoste spremembe davčne in delovnopravne zakonodaje ter težave pri pridobivanju gradbenih dovoljenj potencialno odvračajo naložbe v državi. Poleg tega se stopnja upravnega bremena med regijami zelo razlikuje. Nedavno so bili oblikovani predlogi za zmanjšanje zapletenosti postopkov načrtovanja, zlasti pri velikih infrastrukturnih projektih. Poleg tega se vlada pripravlja, da bo do leta 2021 v sodelovanju s socialnimi partnerji pripravila osnutek novega gradbenega zakona. Odgovornosti za tržni nadzor proizvodov so razpršene med različnimi organizacijami in se prekrivajo ter predstavljajo izzive v smislu učinkovitega usklajevanja in sodelovanja.

                  (15)

                  Na področju javnih naročil sta se sicer izboljšala preglednost in zagotovljeno usposabljanje, vendar pa prakse še vedno zaostajajo v smislu konkurenčnosti (pri velikem deležu postopkov je namreč en sam ponudnik) ter v smislu uporabe meril kakovosti in zaupanja v javne institucije. Velika večina odločitev o javnih naročilih še naprej temelji na najnižji ceni, ker strateški pristop še ni bil sprejet. Večji poudarek je bil namenjen centraliziranemu javnemu naročanju in združevanju strokovnega znanja, vendar je njuna uvedba kljub dokazanemu potencialu precej počasna.

                  (16)

                  Češka še ni ustvarila popolnoma delujočega inovacijskega ekosistema, ki bi temeljil na domačih raziskavah in razvoju. Kljub povečanju intenzivnosti raziskav in razvoja je ta država na področju inovacij še vedno zmerno dejavna na ravni Unije. Tako stanje je morda povezano s pomanjkanjem popolnoma skladne strategije za javne naložbe, ki bi bila usmerjena v izboljšanje skromnih rezultatov na področju raziskav ter sodelovanja med zasebnim sektorjem in univerzami. Za rast produktivnosti so večinoma zaslužne velike tuje družbe, domača podjetja pa zaostajajo v smislu ustvarjanja dodane vrednosti. Poleg tega skupna faktorska produktivnost kot kazalnik, kako učinkovito sta kapital in delovna sila uporabljena v proizvodnji, beleži razmeroma počasno rast. Z večjo osredotočenostjo na domače inovacije bi se lahko povečala produktivnost v celotnem podjetniškem spektru, tudi v malih in srednjih podjetjih.

                  (17)

                  Načrtovanje programov skladov Unije za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2019. To bi Češki omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik sredstva iz teh skladov kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje. Krepitev upravnih zmogljivosti države za upravljanje teh sredstev je pomemben dejavnik za uspeh teh naložb.

                  (18)

                  V okviru evropskega semestra 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Češke in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2019, nacionalni reformni program za leto 2019 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Češka prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Češkem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (19)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2019 in meni (6), da bo Češka po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast –

            PRIPOROČA, da Češka v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da bo:

         1.

            izboljšala dolgoročno javnofinančno vzdržnost pokojninskega in zdravstvenega sistema; sprejela ukrepe za boj proti korupciji, ki so v obravnavi;

         2.

            spodbujala zaposlovanje žensk z majhnimi otroki, tudi z izboljšanjem razpoložljivosti cenovno dostopnega otroškega varstva, in prikrajšanih skupin; povečala kakovost in vključujočo naravo sistema izobraževanja in usposabljanja, tudi s spodbujanjem tehničnih in digitalnih spretnosti in znanj ter s promocijo učiteljskega poklica;

         3.

            ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotočila na promet, zlasti njegovo trajnost, na digitalno infrastrukturo ter na nizkoogljični in energijski prehod, vključno z energijsko učinkovitostjo, pri tem pa upoštevala regionalne razlike; zmanjšala upravno breme za naložbe in omogočila konkurenco na področju javnih naročil, ki bo bolj temeljila na kakovosti; odpravila ovire za razvoj v celoti delujočega inovacijskega ekosistema.

         V Bruslju, 9. julija 2019

               Za Svet

               Predsednik

            M. LINTILÄ

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 320, 10.9.2018, str. 12.

         (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (5)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

         (6)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2019 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Danske za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Danske za leto 2019

text:
               5.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/20

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 9. julija 2019
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Danske za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Danske za leto 2019
      (2019/C 301/04)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Danske ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Dansko za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Danske pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018 (3), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezno državo, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Danska je 15. marca 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019, 10. aprila 2019 pa konvergenčni program za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (4)

                  Ustrezna priporočila za posamezno državo so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (5)

                  Za Dansko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2019 načrtuje nominalni primanjkljaj v višini 0,1 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letih 2019 in 2020. Na podlagi preračunanega strukturnega salda (5) bo srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, v celotnem programskem obdobju in do leta 2025 še naprej presežen. V skladu s konvergenčnim programom za leto 2019 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP v letu 2019 padel na 33,4 % in ostal stabilen v letu 2020, nato pa se povečal na 37,8 % BDP do leta 2025. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten v programskem obdobju. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 naj bi strukturni saldo dosegel presežek v višini 0,9 % BDP v letu 2019 in 1,0 % BDP v letu 2020, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Tveganja so povezana z izpadom prihodkov zaradi volatilnih komponent, zlasti davka na donos pokojninskih skladov. Svet na splošno meni, da bo Danska v letih 2019 in 2020 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (6)

                  Za danski sistem raziskav in inovacij so značilne visoke ravni naložb, močna kadrovska podlaga in znanstvena odličnost. Vendar je okolje za raziskave in inovacije na Danskem skoncentrirano na razmeroma majhno število udeležencev, kot so velika podjetja in fundacije, večinoma v farmacevtskem in biotehnološkem sektorju, zaradi česar je sistem raziskav in inovacij potencialno dovzeten za zunanje šoke. Zato se zdi, da bi bilo mogoče še izboljšati naložbe v razširitev visoko inovativnih podjetij.

                  (7)

                  Ključno za spodbujanje trajnostne in vključujoče rasti na Danskem je, da se v času demografskih in tehnoloških sprememb zagotovi ponudba delovne sile in obravnava njeno pomanjkanje, zlasti kvalificiranih delavcev in strokovnjakov za informacijske in komunikacijske tehnologije. Verjetno je, da bodo reforme in naložbe, ki izboljšujejo privlačnost poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter s tem povečujejo stopnjo udeležbe v njima, pozitivno vplivale na ponudbo kvalificiranih delavcev. Stalne naložbe v izobraževanje odraslih in vseživljenjsko učenje ter digitalne spretnosti in znanja bi lahko prav tako pomagale pri reševanju te problematike. Poleg tega bi bilo koristno v ospredje postaviti boljše vključevanje marginaliziranih in prikrajšanih skupin na trg dela. To se nanaša zlasti na mlade z nizko izobrazbo, ljudi z migrantskim ozadjem ter osebe z zmanjšano delovno zmožnostjo in invalide. Poleg tega še naprej del problematike ostaja učni uspeh otrok z migrantskim ozadjem.

                  (8)

                  Kljub kakovostnim cestam se prometni zastoji povečujejo, zlasti v okolici velikih mest. Poleg tega je treba razogljičiti prometni sektor, kar kaže na priložnosti za naložbe v trajnostno prometno infrastrukturo, da bi razogljičili prometni sektor in odpravili zastoje v cestnem prometu, vključno z izgradnjo infrastrukture za alternativna goriva. Odhajajoča vlada je pripravila načrt za ublažitev zastojev v okolici večjih mest. Zadevni načrt, ki za obdobje med letoma 2020 in 2030 predvideva dodelitev 112 milijard DKK (skoraj 6 % BDP), še ni bil sprejet.

                  (9)

                  Medtem ko raven produktivnosti v danskem gospodarstvu ostaja med najvišjimi v Uniji, se rast produktivnosti že desetletja zmanjšuje. Izvozna podjetja kažejo višjo rast produktivnosti kot podjetja, ki so zaščitena pred konkurenčnimi pritiski tujih družb. Danska je sprejela ukrepe za podporo rasti produktivnosti družb v sektorjih storitev, usmerjenih na domači trg, vendar rast produktivnosti in konkurenčnost v teh sektorjih še vedno zaostajata. Danska je izvedla ukrepe za povečanje konkurence v finančnem sektorju in nadaljevala izvajanje strategije za javne službe.

                  (10)

                  Po več letih hitre rasti cen se zdijo stanovanjske nepremičnine precenjene, zlasti na osrednjih urbanih območjih. Vendar se je rast cen stanovanjskih nepremičnin v letu 2018 umirila in je zmerna. Poleg tega je razmerje med zadolženostjo gospodinjstev in razpoložljivim dohodkom kljub stalnemu zmanjševanju še vedno najvišje v Uniji. Delež hipotekarnih kreditov s spremenljivo obrestno mero in moratorijem na odplačevanje dolga se postopno zmanjšuje, vendar je še vedno velik. Zdi se, da so novi makrobonitetni ukrepi zajezili porast novih hipotekarnih kreditov z zelo visokim razmerjem med dolgom in dohodkom ter med vrednostjo kredita in vrednostjo zastavljenih nepremičnin. Danski organi so v zadnjih letih aktivirali tudi proticiklični kapitalski blažilnik in izvedli ukrepe za povečanje odpornosti bank ter sprejeli reformo davka na nepremičnine (ki bo začela učinkovati leta 2021), da bi se končala prociklična ureditev obdavčitve nepremičnin. Kljub temu pa kombinacija zelo visokih razmerij med posojilom in dohodki, velikega dolga z visoko obrestno občutljivostjo in precenjenosti nepremičnin predstavlja tveganje za gospodarsko in finančno stabilnost, zato je potrebno stalno spremljanje.

                  (11)

                  Po velikem škandalu v zvezi s pranjem denarja, v katerega je bila vključena največja danska finančna institucija, je preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma za Dansko postalo prednostna naloga. Danski parlament je dosegel politično soglasje glede okrepitve nadzora in novega svežnja o preprečevanju pranja denarja, ki vključuje strategijo za boj proti pranju denarja in financiranju terorizma. Strategija je zasnovana na osmih stebrih, med katerimi je krepitev sodelovanja med nadzorniki, finančnoobveščevalno enoto in drugimi zadevnimi zainteresiranimi stranmi. Vendar vsi izzivi še niso odpravljeni in finančni nadzornik mora sprejeti še dodatne ukrepe in smernice za krepitev nadzora na teh področjih. Pozornost bi bilo treba nameniti učinkovitemu izvajanju teh ukrepov po njihovem sprejetju.

                  (12)

                  Načrtovanje programov skladov Unije za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2019. To bi Danski omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik sredstva iz teh skladov kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje.

                  (13)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Danske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2019, nacionalni reformni program za leto 2019 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Danska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Danskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (14)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2019 in meni (6), da bo Danska po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast –

            PRIPOROČA, da Danska v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da bo:

         1.

            ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotočila na izobraževanje, spretnosti in znanja ter raziskave in inovacije, da se razširi inovacijska baza z vključitvijo več podjetij, in na trajnostni promet, da se reši problematika prometnih zastojev;

         2.

            zagotovila učinkovit nadzor in izvrševanje okvira za preprečevanje pranja denarja.

         V Bruslju, 9. julija 2019

               Za Svet

               Predsednik

            M. LINTILÄ

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 320, 10.9.2018, str. 16.

         (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (5)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

         (6)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2019 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nemčije za leto 2019 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Nemčije za leto 2019

text:
               5.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/24

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 9. julija 2019
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Nemčije za leto 2019 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Nemčije za leto 2019
      (2019/C 301/05)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Nemčijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za Priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 21. marca 2019. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje iz leta 2019), ki določa pet priporočil za euroobmočje (v nadaljnjem besedilu: priporočila za euroobmočje), sprejel 9. aprila 2019.

                  (2)

                  Nemčija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje iz leta 2019, ki je izraženo v priporočilih 1 in 2 spodaj. Natančneje, naložbeni ukrepi in podpiranje rasti plač bodo prispevali k izvajanju prvega priporočila za euroobmočje glede ponovnega uravnoteženja euroobmočja, preusmeritev davkov z dela pa bo prispevala k izvajanju tretjega priporočila za euroobmočje glede delovanja trga dela.

                  (3)

                  Poročilo o državi za Nemčijo za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Nemčije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018 (4), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezno državo, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 27. februarja 2019. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Nemčiji obstajajo makroekonomska neravnotežja. Zlasti je presežek na tekočem računu kljub počasnemu zmanjševanju še vedno visok in je pomemben tudi čezmejno. Presežek se je leta 2018 nekoliko zmanjšal zaradi povečanja domačega povpraševanja in se bo po pričakovanjih v prihodnjih letih še naprej postopno zmanjševal ter ostal nad pragom, določenim v postopku v zvezi z makroekonomskim neravnotežjem. Presežek odraža nizko raven domačih naložb glede na prihranke tako v zasebnem kot v javnem sektorju. Sprejeti so bili ukrepi za spodbuditev zasebnih in javnih naložb, ki so se znatno povečale. To je prispevalo k rasti, ki jo bolj poganja domače povpraševanje. Kljub temu bi bilo mogoče pričakovati, da se bodo naložbe in potrošnja kot delež bruto domačega proizvoda (BDP) bolj povečale zaradi ugodnih pogojev financiranja, zaostanka pri javnih naložbah, zlasti na ravni občin, in razpoložljivega fiskalnega manevrskega prostora. Rast plač se je nekoliko povečala zaradi utesnjevanja trga dela, vendar realna rast plač ostaja skromna.

                  (4)

                  Nemčija je 16. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019, 17. aprila 2019 pa program stabilnosti za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezno državo so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Nemčijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V programu stabilnosti za leto 2019 vlada načrtuje proračunski presežek med 0,5 % in 0,75 % bruto domačega proizvoda (BDP) v obdobju 2019–2023. Na podlagi preračunanega strukturnega salda (6) naj bi bil v celotnem programskem obdobju srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, še naprej presežen. V skladu s programom stabilnosti za leto 2019 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP v letu 2019 padel pod referenčno vrednost iz Pogodbe 60 % BDP in se postopno zmanjšal na 51,25 % v letu 2023. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je optimističen. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 naj bi strukturni saldo dosegel presežek v višini 1,1 % BDP v letu 2019 in 0,8 % BDP v letu 2020, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Dolg sektorja država naj bi se po napovedih še naprej zanesljivo zmanjševal. Na splošno Svet pričakuje, da bo Nemčija v letih 2019 in 2020 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Hkrati bi bilo ob upoštevanju srednjeročnega cilja pomembno uporabiti fiskalne in strukturne politike za doseganje trajnega trenda rasti zasebnih in javnih naložb, zlasti na regionalni in občinski ravni.

                  (7)

                  Javne in zasebne naložbe so se leta 2018 močno povečale, vendar je delež naložb še vedno nižji od povprečja euroobmočja. Javne naložbe so se v letu 2018 nominalno povečale za 7,7 % in realno za 3,8 %, vendar so še vedno potrebna dodatna prizadevanja za odpravo velikih zaostankov pri naložbah, zlasti pri naložbah v infrastrukturo in izobraževanje. Realna rast javnih naložb je bila po obdobju negativnih stopenj rasti v zadnjih treh letih pozitivna. Nominalne naložbe na občinski ravni so se samo v letu 2018 povečale za skoraj eno petino. To odraža vladna prizadevanja za spodbujanje naložb. Vendar so bile naložbe na občinski ravni še vedno nižje od amortizacije. Glede na občinski panel KfW je bil ugotovljeni zaostanek pri naložbah, ki se je nakopičil do leta 2018, 4 % BDP. To skupaj z ugodnim proračunskim položajem kaže, da obstajajo možnosti za povečanje naložb na vseh ravneh države, zlasti na regionalni in občinski ravni. Omejitve na področju zmogljivosti in načrtovanja na občinski ravni še vedno ovirajo naložbe v javno infrastrukturo. Uvedeni so bili krepi za odpravo teh omejitev, vendar se morajo konkretni rezultati še pokazati. Poleg tega obstajajo možnosti za izboljšanje digitalnih javnih storitev in javnih naročil. Zasebne naložbe so se opazno povečale, vendar ne pri vseh vrstah sredstev. Naložbe v osnovna sredstva so se v odziv na rekordno visoko izkoriščenost proizvodnih zmogljivosti močno povečale. Stanovanjske naložbe so še naprej visoke. Vendar gradbeni sektor zdaj poroča o omejitvah zmogljivosti in zvišanju cen. Nestanovanjska gradnja se je v realnem smislu povečevala zelo počasi, kar kaže na to, da osnovna infrastruktura morda ne dohiteva potreb gospodarstva.

                  (8)

                  Javnofinančni odhodki za izobraževanje so v letu 2017 znašali 4,1 % BDP, kar je bilo še vedno pod povprečjem Unije, ki znaša 4,6 %. Za izobraževanje je bilo porabljenih 9,3 % skupnih javnofinančnih odhodkov, kar je prav tako pod povprečjem Unije, ki znaša 10,2 %. Poraba za izobraževanje in raziskave je leta 2017 ostala v višini 9 % BDP in ni dosegla nacionalnega cilja 10 % BDP. Četudi so se odhodki za izobraževanje v realnem smislu povečali, so se povečali tudi veliki naložbeni zaostanki zaradi demografskega razvoja. Zakonodajne spremembe, ki omogočajo neposredne naložbe zvezne vlade v digitalno izobraževanje poleg virov, ki jih za to namenijo zvezne dežele (Digitalpakt), so obetavne, vendar še niso prinesle rezultatov. Izzivi, kot so vse več študentov, pomanjkanje učiteljev, digitalizacija ter nadaljnja širitev predšolske vzgoje in varstva, bodo zahtevali ustrezno javno financiranje. Dodatna poraba za izobraževanje, raziskave in inovacije je ključnega pomena za povečanje potencialne rasti Nemčije in njeno prilagajanje na tehnološke spremembe.

                  (9)

                  Nemčija je v zadnjih letih dosegla napredek pri povečevanju intenzivnosti raziskav in razvoja, predvsem zaradi povečanja porabe velikih podjetij za raziskave in razvoj, zlasti v srednje- in visokotehnoloških proizvodnih sektorjih, še posebno pa v avtomobilskem sektorju. Intenzivnost raziskav in razvoja v malih in srednjih podjetjih (MSP) je precej pod povprečjem Unije in zaostanek se še povečuje. MSP imajo običajno manj koristi od sodelovanja z javnimi raziskovalnimi inštituti kot velika podjetja. Ta dejavnika negativno vplivata na stopnje inovativnosti podjetij, za katere je značilen dolgoročen trend zniževanja. Dodatne naložbe v raziskave in razvoj so bistvenega pomena ne le za povečanje inovacijske zmogljivosti v gospodarstvu in povečanje produktivnosti, temveč tudi za olajšanje prehoda na nizkoogljično in krožno gospodarstvo, zlasti v zvezi s trajnostnim prometom, tehnologijami zelene energije, ekološkimi inovacijami in recikliranjem, ter za nadaljnje povečanje uspešnosti javnega raziskovalnega sektorja in njegovega prispevka k tem ciljem.

                  (10)

                  Digitalizacija nemškega gospodarstva napreduje počasi, MSP pa so še vedno počasna pri uvajanju digitalnih tehnologij. Nemčija zaostaja pri uvajanju zelo visokozmogljivih širokopasovnih povezav (gigabitnih hitrosti) na nacionalni ravni in zlasti na podeželskih območjih, kjer bi lahko močnejše naložbe izboljšale rast produktivnosti. V primerjavi s povprečjem Unije, ki znaša 30 %, je z visoko zmogljivostnimi optičnimi dostopovnimi omrežji pokritih le 9 % nemških gospodinjstev (sredi leta 2018). Namesto teh je bila najbolj zaželena tehnološka rešitev vodilnega operaterja še naprej posodobitev obstoječih bakrenih kabelskih omrežij (vektorizacija). Čeprav se številne storitve opirajo na povezljivost zelo visokih hitrosti, 23 700 poslovnih parkov leta 2017 ni bilo priključenih na optično omrežje, 28 % vseh podjetij pa ni imelo dostopa do omrežij s hitrostjo najmanj 50 megabitov. Pomanjkanje takšne povezljivosti zavira naložbe, zlasti naložbe MSP, med katerimi so številna na podeželskih in polpodeželskih območjih. Javno posredovanje pri uvajanju ultrahitre (≥ 100 Mb/s) širokopasovne infrastrukture na podeželskih območjih ostaja ključnega pomena in poleg subvencij bi se lahko preučile tudi druge možnosti. Uspešnost digitalnih javnih storitev in e-zdravja je veliko pod povprečjem Unije. Leta 2018 je samo 43 % nemških uporabnikov interneta uporabljalo storitve e-uprave (v primerjavi s povprečjem Unije, ki znaša 64 %). Kar zadeva e-zdravje je storitve zdravstva in oskrbe na spletu uporabljalo 7 % Nemcev (v primerjavi s povprečjem Unije, ki znaša 18 %). E-recepte uporablja 19 % splošnih zdravnikov (v primerjavi s povprečjem Unije, ki znaša 50 %).

                  (11)

                  V Nemčiji je potrebnih več naložb v prometno infrastrukturo in rešitve za čisto mobilnost, da bi se spopadli z izzivi na področju mobilnosti in kakovosti zraka ter podprli blažitev podnebnih sprememb in prilagajanje nanje. Emisije toplogrednih plinov iz cestnega prometa so se v zadnjih petih letih močno povečale. Kakovost zraka v Nemčiji je zelo zaskrbljujoča, zlasti na mestnih območjih, kjer promet povzroča približno 60 % škodljivih emisij NOx. Tovornemu prometu bi lahko koristile bolj razvite intermodalne rešitve. Avtomobili so še vedno daleč najpogosteje uporabljena prevozna sredstva za dnevne prevoze in v prometnih zastojih se povprečno preživi po 30 ur na leto. Po ocenah zastoji in iskanje parkirnih mest stanejo 110 milijard EUR na leto ali 4 % nemškega BDP. Čeprav se je število novih registracij pri vozilih na alternativna goriva najbolj povečalo, jih je še vedno malo. Souporaba avtomobilov in skupni prevozi so še vedno veliko premalo izkoriščeni. Zaradi novih dobavnih verig za baterije in kritične surovine bodo potrebne tudi znatne javne in zasebne naložbe.

                  (12)

                  Nemška elektroenergetska omrežja se počasi prilagajajo proizvodnji energije iz obnovljivih virov, zato so potrebne znatne naložbe v prenosna in distribucijska omrežja. Velike zamude pri izvajanju številnih projektov so povzročile velike stroške nemškim in evropskim elektroenergetskim omrežjem ter trgom z električno energijo. Do drugega četrtletja 2018 je bilo izvedenih samo približno 800 km od 1 800 km projektov na omrežju, opredeljenih v Zakonu o širitvi energetskega omrežja iz leta 2009, delno tudi zaradi nasprotovanja javnosti. Zamude pri širjenju omrežja bodo povzročile višje stroške zaradi prezasedenosti omrežja ter še več izkrivljanj delovanja trga, tako znotraj Nemčije kot čezmejno. Naložbe v energetska omrežja, ki spodbujajo spajanje sektorjev, diverzifikacijo in ustrezno omrežno infrastrukturo, so ključnega pomena za prožnost energetskega sistema in boljše povezovanje prek različnih gospodarskih sektorjev, da se dosežejo energetski in podnebni cilji.

                  (13)

                  Stanovanja v Nemčiji so postala težje cenovno dosegljiva. Od leta 2015 se tako najemnine kot cene stanovanj povečujejo hitreje od dolgoletnih povprečij, zlasti v velikih mestih. Leta 2017 je bilo 20 % ljudi v Nemčiji, starih vsaj 65 let, obremenjenih s čezmernimi stanovanjskimi stroški (tj. skupni stanovanjski stroški so predstavljali več kot 40 % njihovega razpoložljivega dohodka) v primerjavi z 10 % Evropejcev iste starostne skupine. Za populacijo z najnižjimi dohodki je stopnja preobremenjenosti s stanovanjskimi stroški znašala 10 odstotnih točk nad povprečjem Unije, ki znaša 35,3 %. Vlada se je odzvala z nekaterimi ukrepi, vključno s „cenovno zavoro“, s katero je omejila povišanja najemnin (Mietpreisbremse), shemo podpore za nakup nove nepremičnine (Baukindergeld) in spremembo temeljnega zakona, da bi lahko zvezna raven finančno podprla gradnjo socialnih stanovanj. Kljub temu pa dokončanje novih stanovanj ostaja bistveno nižje od povpraševanja in veliko pod ciljem vlade, ki je 375 000 stanovanj na leto. Morda bodo potrebni dodatni ukrepi, kot so pospeševanje gradnje socialnih stanovanj, izboljšanje prevoznih možnosti ter reforma predpisov o rabi zemljišč in gradnji.

                  (14)

                  Nemčija je imela zlasti koristi od vključitve v notranji trg in ima pomembno vlogo pri njegovem nadaljnjem razvoju. Vendar so ovire za konkurenco v sektorju poslovnih storitev v Nemčiji še vedno visoke v primerjavi z drugimi državami članicami. To velja za različna področja, vključno z reguliranimi poklici, kot so arhitektura, inženiring in pravne storitve, kjer konkurenco ovirajo omejitve, kot so pridržanje dejavnosti ter regulacija cen in pristojbin. Vendar se tudi neregulirane poslovne storitve soočajo z več omejitvami v splošnem poslovnem okolju v primerjavi z drugimi državami članicami. Regulativne spremembe za povečanje konkurence v sektorju poslovnih storitev bi povečale učinkovitost in uspešnost naložb ter gospodarsko aktivnost.

                  (15)

                  Po nekaterih izboljšavah v preteklih letih je bil lani dosežen le majhen napredek pri reformi nemškega davčnega sistema, da bi spodbudili zasebne naložbe in rast. Davčni sistem ostaja zapleten, izkrivlja odločanje, na primer na področju udeležbe na trgu dela, naložb in financiranja, ter bi lahko zagotovil učinkovitejše spodbude za naložbe in potrošnjo. Večina napredka je bila zabeležena na področju obdavčitve dela, vendar to iz podatkov še ni razvidno. Izkrivljajočo obdavčitev dela je mogoče še zmanjšati s preusmeritvijo davkov z dela na vire prihodkov, ki bolj podpirajo vključujočo in trajnostno rast. Obdavčitev dohodkov od dela (davčni primež) je bila v letu 2018 še vedno med najvišjimi v Uniji za zaposlene s povprečnimi dohodki kot za tiste z nizkimi. Prispevki zaposlenih za socialno varnost so še posebno visoki v primerjavi z drugimi državami, pri čemer ti prispevki na splošno predstavljajo približno dve tretjini davčnega primeža, medtem ko dohodnina predstavlja tretjino. Prihodki od okoljskih davkov kot delež BDP pa so nasprotno med najnižjimi v Uniji. Stroški kapitala in povprečna dejanska stopnja davka od dohodkov pravnih oseb, ki se razlikujejo po regijah, so med najvišjimi v Uniji. Povprečna dejanska davčna stopnja je znašala 28,8 % (nacionalni agregat) v primerjavi s povprečjem Unije, ki znaša 20 %. Zaradi vzajemnega učinkovanja davka od dohodkov pravnih oseb, lokalnega obrtnega davka in solidarnostnega dodatka je sistem obdavčitve dohodkov pravnih oseb zapleten, povezan z visokimi upravnimi stroški ter izkrivlja stopnjo in lokacijo naložb. Poleg tega davek od dohodkov pravnih oseb izkrivlja odločanje o financiranju, saj spodbuja zadolževanje, ki je po ocenah tretje najvišje v Uniji po podatkih iz leta 2017. Znižanje stroškov lastniškega kapitala bi lahko povečalo zasebne naložbe in okrepilo razmeroma premalo razvit trg tveganega kapitala.

                  (16)

                  Trg dela ostaja močan, potencial nekaterih skupin na trgu dela pa je premalo izkoriščen. Stopnja zaposlenosti v starostni skupini 20–64 let je v četrtem četrtletju leta 2018 dosegla 79,9 %, kar je med najvišjimi v Uniji. Stopnja brezposelnosti se je do začetka leta 2019 znižala na 3,2 %, kar je najnižja vrednost doslej. Visoka stopnja prostih delovnih mest in pomanjkanje delovne sile postajata vedno bolj očitni ter v nekaterih regijah in sektorjih znatno omejujeta proizvodnjo. Kljub temu je potencial določenih skupin, kot so ženske in osebe z migrantskim ozadjem, na trgu dela premalo izkoriščen. Odstotek žensk, ki delajo s krajšim delovnim časom, je v Nemčiji s 46,7 % zelo visok. Davčna obremenitev dela v Nemčiji ostaja razmeroma visoka, zlasti za zaposlene z nižjimi dohodki. Posebna pravila, ki urejajo skupno obdavčitev dohodkov poročenih parov (Ehegattensplitting), prejemnikov drugega dohodka v gospodinjstvu ne spodbujajo k opazno daljšemu delovniku. Stopnja zaposlenosti oseb z migrantskim ozadjem je znatno nižja kot pri v Nemčiji rojenih osebah, pri čemer je vrzel še posebej velika pri ženskah. Sprejeti so bili ukrepi za podpiranje vključevanja beguncev na trg dela, vendar izzivi ostajajo, vključno z njihovim pomanjkanjem znanja nemščine, neobstoječimi ali neprenosljivimi kvalifikacijami, dolžnostjo oskrbe otrok in sorodnikov ter pomanjkanjem izkušenj z neformalnimi pravili na nemškem trgu dela.

                  (17)

                  Upokojevanje generacije baby boom vpliva na Nemčijo bolj kot na druge države članice. Dolgoročno bodo te demografske spremembe obremenile nemške javne finance, lahko pa bi tudi ogrozile ustreznost pokojnin in poslabšale trenutno omejen delež starejšega prebivalstva (starega 65 let in več) na pragu tveganja revščine ali socialne vključenosti. Po pričakovanjih naj bi se država do leta 2040 soočila z enim največjih povečanj porabe glede na BDP za javne pokojnine v Uniji (povečanje za do 1,9 odstotne točke BDP), nadomestitveno razmerje med pokojnino in povprečno plačo pa naj bi se predvidoma zmanjšalo za 4,4 odstotne točke na 37,6 % v skladu s poročilom o staranju prebivalstva za leto 2018 (Evropska komisija, 2018d). Nedavne pokojninske reforme so povečale ravni prejemkov in nadomestil za določene skupine, vendar ni jasno, ali so doseženi socialni prejemki in nadomestila sorazmerni z njihovimi znatnimi fiskalnimi stroški. Vlada je določila tudi dve „mejni vrednosti“ (doppelte Haltelinie): najvišji prispevek za pokojninsko zavarovanje v višini 20 % in nadomestitveno stopnjo za minimalni dohodek v višini 48 % do leta 2025. Ohranitev teh omejitev naj bi zahtevala znatne fiskalne transferje, s čimer se bo še povečalo breme za mlajše generacije. Poleg tega je ustreznost pokojninskih prejemkov delavcev z nizkimi dohodki še vedno problem.

                  (18)

                  Kljub naraščajočemu pomanjkanju delovne sile ostaja realna rast plač skromna, nominalni dohodki pa so se leta 2018 povečali za 3,1 %. Poleg tega sta splošni rasti plač v letu 2018 prispevala tudi koncentracija rasti zaposlenosti v bolje plačanih zaposlitvah za polni delovni čas in zmanjšanje deleža postranskega dela s krajšim delovnim časom v skupni zaposlenosti, kar tudi nekoliko prehiteva rast produktivnosti. Pokritost s kolektivnimi pogajanji se je še naprej zmanjševala (za 2 odstotni točki od leta 2016 do 2017), na 49 % na zahodu in 34 % na vzhodu. Pri pokritosti med sektorji obstajajo znatne razlike, pri čemer je pokritost v javnem sektorju in industriji boljša, pri storitvah pa je veliko manjša. Delavci z nizkimi dohodki so na splošno imeli korist od minimalne plače, ki je bila uvedena od leta 2015. Urna plačila na samem dnu porazdelitve plač, zlasti v najnižjih dveh plačnih decilih, so se znatno povečala. Vendar delež slabo plačanih delavcev, ki je leta 2017 znašal 22,5 %, ostaja precej nad povprečjem Unije. Število zaposlenih na področju malega dela se je v obdobju 2010–2018 zmanjšalo za 6,8 %, zaposlenost, ki spada pod socialno zavarovanje, pa se je v istem obdobju povečala za približno 18,1 %. Krepitev pogojev za spodbujanje rasti plač bi podprla domače povpraševanje in prispevala k ponovnemu uravnoteženju v euroobmočju.

                  (19)

                  Socialna mobilnost navzgor prek izobraževanja je v Nemčiji nizka. Nacionalni viri potrjujejo majhen napredek pri zmanjševanju vpliva socialno-ekonomskega ozadja na rezultate izobraževanja. Nemčija dobro vključuje nedavno prispele migrante in begunce v izobraževanje in usposabljanje. Vendar se osebe z migrantskim ozadjem običajno soočajo z večjimi izzivi kot študenti, ki so bili rojeni v državi (npr. stopnje zgodnjega opuščanja šolanja in težave pri iskanju vajeniških mest). Čedalje bolj heterogeni razredi zahtevajo močna prizadevanja za okrepitev učiteljskega poklica v časih že precejšnjega pomanjkanja učiteljev. Ko gre za prihodnjo uspešnost delavcev na trgu dela, zlasti 6,2 milijona odraslih, ki ne znajo dobro brati in pisati, je udeležba zaposlenih v izobraževanju odraslih zaskrbljujoča.

                  (20)

                  Čeprav se je število ljudi, ki jim grozi revščina ali socialna izključenost, od vrhunca leta 2014 zmanjšalo, ostajajo izzivi v zvezi z enakimi možnostmi. Natančneje, leta 2017 je bilo tveganje revščine ali socialne izključenosti pri otrocih nizkokvalificiranih staršev za 67 odstotnih točk večje kot pri otrocih visoko usposobljenih staršev. Ta vrzel je znatno višja od povprečne vrzeli (53,9 odstotnih točk) v Uniji.

                  (21)

                  Načrtovanje programov skladov Unije za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2019. To bi Nemčiji omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik sredstva iz teh skladov kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje.

                  (22)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Nemčije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2019, nacionalni reformni program za leto 2019 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Nemčija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Nemčiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (23)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2019 in meni (7), da bo Nemčija po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (24)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2019 in program stabilnosti za leto 2019. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 in 2 spodaj. Ta priporočila prispevajo tudi k izvajanju priporočila za euroobmočje iz leta 2019, zlasti prvega priporočila za euroobmočje. Fiskalne politike iz spodnjega priporočila 1 med drugim prispevajo k odpravljanju neravnotežij, povezanih s trenutnim presežkom na tekočem računu –

            PRIPOROČA, da Nemčija v obdobju 2019–2020 ukrepa tako, da bo:

         1.

            ob upoštevanju srednjeročnega proračunskega cilja uporabila fiskalne in strukturne politike za doseganje trajnega trenda rasti zasebnih in javnih naložb, zlasti na regionalni in občinski ravni; usmerila ekonomsko politiko v zvezi z naložbami v izobraževanje, raziskave in inovacije, digitalizacijo in visokozmogljive širokopasovne povezave, trajnostni promet ter energetska omrežja in cenovno dosegljiva stanovanja, ob upoštevanju regionalnih razlik; preusmerila davke z dela na vire, ki so manj škodljivi za vključujočo in trajnostno rast; okrepila konkurenco pri poslovnih storitvah in reguliranih poklicih;

         2.

            zmanjšala dejavnike, ki odvračajo od dela za daljši čas, vključno z visokim davčnim primežem, zlasti za zaposlene z nizkimi dohodki in za prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu; sprejela ukrepe za zaščito dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema in hkrati ohranila ustreznost pokojnin; okrepila pogoje za spodbujanje višje rasti plač ter hkrati spoštovala vlogo socialnih partnerjev; izboljšala rezultate izobraževanja ter raven znanja in spretnosti prikrajšanih skupin.

         V Bruslju, 9. julija 2019

               Za Svet

               Predsednik

            M. LINTILÄ

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 136, 12.4.2019, str. 1.

         (4)  UL C 320, 10.9.2018, str. 19.

         (5)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (6)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

         (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.