title: Priporočilo Komisije z dne 6. aprila 2005 o širokopasovnih elektronskih komunikacijah po energetskih vodih (Besedilo velja za EGP).

text:
               12.4.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 93/42

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 6. aprila 2005
   o širokopasovnih elektronskih komunikacijah po energetskih vodih
   (Besedilo velja za EGP)
   (2005/292/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –
   ob upoštevanju Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (Okvirna direktiva) (1) in zlasti člena 19(1) Direktive,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               To predloženo priporočilo želi zagotoviti pregledne, sorazmerne in nediskriminacijske pogoje za razvoj sistemov za komunikacijo po energetskih vodih ter za odpravo kakršnih koli neustreznih regulativnih ovir. Sistemi za komunikacijo po energetskih vodih vključujejo opremo in omrežja.

               (2)

               Regulativni okvir EU za elektronske komunikacije namerava ustvariti pogoje za konkurenčno zagotavljanje elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev ter zagotoviti uporabnikom največje ugodnosti glede izbire, cene in kakovosti. Cilj nacionalnih organov je pospeševanje konkurence pri zagotavljanju elektronskih komunikacijskih omrežij, vključno z omrežji za komunikacije po energetskih vodih. Zato morajo odpraviti vsakršne neupravičene regulativne ovire, zlasti za storitvena podjetja, da bi tako omogočili razvoj in delovanje elektronskih komunikacijskih omrežij po energetskih vodih.

               (3)

               Razvoj sistemov za komunikacije po energetskih vodih je odvisen samo od splošne odobritve, skladno z Direktivo 2002/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o odobritvi elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev (Direktiva o odobritvi) (2). Kjer je primerno, to lahko vključuje obveznosti, določene z Direktivo 89/336/EGS Sveta z dne 3. maja 1989 o približevanju zakonodaj držav članic v zvezi z elektromagnetno združljivostjo (Direktiva EMC) (3), Direktivo 1999/5/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. marca 1999 o radijski opremi in telekomunikacijski terminalski opremi ter medsebojnem priznavanju skladnosti te opreme (Direktiva o terminalih) (4), Okvirno direktivo, Direktivo 2002/22/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o univerzalni storitvi in pravicah uporabnikov v zvezi z elektronskimi komunikacijskimi omrežji in storitvami (Direktiva o univerzalni storitvi) (5), kot tudi za komunikacije v sili in celovitost omrežja. Da bi se izognili diskriminaciji, navzkrižnemu subvencioniranju in izkrivljanju konkurence, bodo nekatera podjetja, skladno z Direktivo 2003/54/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2003 o skupnih pravilih za notranji trg z električno energijo in o razveljavitvi Direktive 96/92/ES (6), morala voditi ločene konsolidirane računovodske izkaze za neelektrogospodarske dejavnosti, kot so komunikacije po energetskih vodih.

               (4)

               Omrežja za komunikacije po energetskih vodih so kabelska omrežja in so torej vodeni mediji. Ne uporabljajo radijskih frekvenc za prenos v pomenu, določenem v Prilogi B k Direktivi o odobritvi ali Odločbi 676/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o pravnem okviru za politiko radijskega spektra v Evropski skupnosti (7).

               (5)

               Sistemi za komunikacije po energetskih vodih spadajo v okvir Direktive EMC. Izraz „aparat“, kot ga določa Direktiva EMC, označuje vse električne in elektronske naprave skupaj z opremo in napeljavami, ki vsebujejo električne in/ali elektronske sestavne dele. Sistemi za komunikacije po energetskih vodih veljajo za fiksne napeljave in lahko začnejo obratovati le, če so skladni z Direktivo.

               (6)

               V sistemih za komunikacije po energetskih vodih se lahko zadevni kabli že uporabljajo za druge namene, omrežja pa se lahko stalno spreminjajo. Te značilnosti, skupaj s posebno naravo neželenih sevanj vzdolž sistemov vodov pomenijo, da je nepraktično uporabiti meritve na celotnem sistemu ter da je primeren model za naknadno upravljanje motenj v sistemih vodov z radijskimi sistemi, skladno z Direktivo EMC. Omrežje, v katerem je oprema skladna z Direktivo EMC, ki se uporablja za predvideni namen, ki je nameščeno in deluje skladno z dobro inženirsko prakso, zasnovano za izpolnjevanje bistvenih zahtev iz Direktive EMC, velja kot skladno z zahtevami Direktive EMC. Dokumentirana dobra inženirska praksa mora obsegati usmerjene meritve na samem kraju, ki dokazujejo, da so cilji Direktive EMC izpolnjeni glede neželenih sevanj, posebno v primerih, ko obstaja večja verjetnost za nastanek motenj.

               (7)

               Ta pristop ne preprečuje državam članicam sprejetja posebnih varnostnih ukrepov za dajanje opreme v obratovanje ali njene uporabe za zaščito javnih telekomunikacijskih omrežij ali sprejemnih ali oddajnih postaj, uporabljenih za varnostne namene v natančno določenih področjih spektra, skladno s členom 6 Direktive EMC.

               (8)

               Če motenj, ki jih je povzročil sistem za komunikacije po energetskih vodih, prizadete strani ne morejo odpraviti same, morajo pristojni organi zahtevati dokaz skladnosti zadevnega sistema in po potrebi začeti dodatno ocenitev. Navedena ocenitev mora vsebovati preverjanje skladnosti sistema z Direktivo EMC. Če je ugotovljena neskladnost, morajo pristojni organi uvesti sorazmerne, nediskriminacijske in pregledne izvršilne ukrepe, ki bodo sistem uskladili.

               (9)

               Če sistem šteje za skladen, pa kljub temu povzroča škodljivo motenje, morajo pristojni organi držav članic skladno s členom 6 Direktive EMC sprejeti posebne ukrepe z namenom, da tako motenje odpravijo. Izvedeni ukrepi morajo biti sorazmerni, nediskriminacijski in pregledni. Pri preverjanju sorazmernosti ukrepov morajo države članice upoštevati ekonomske in socialne vidike zadevnih storitev. Države članice lahko upoštevajo tudi tehnične zmožnosti sodobne opreme za komunikacije po energetskih vodih, da tako z zmanjšanim oddajanjem določenih motečih frekvenc in mest omogočijo pravočasno rešitev težav z motnjami s t.i. „prepuščanjem“.

               (10)

               Da bi dosegli dosledno uporabo bodisi izvršilnih bodisi posebnih ukrepov iz člena 6 Direktive EMC, morajo pristojni organi izmenjevati informacije med seboj in Komisijo.

               (11)

               Tak pristop, v povezavi z rednim in podrobnim poročanjem o motnjah, bo omogočil zbiranje nadaljnjih rezultatov preskušanj in izkušenj pri razširitvi omrežij za komunikacije po energetskih vodih, zlasti glede zaščite pri uporabi radijskega spektra. Pogostost poročanja mora biti v začetku polletna, vendar se lahko tudi spreminja v odvisnosti od dobljenih rezultatov.

               (12)

               V letu 2001 je Komisija pozvala evropske organizacije za standardizacijo (EOS), naj pripravijo osnutek usklajenih evropskih standardov za žična omrežja, vključno z digitalnimi naročniškimi vodi (DSL), koaksialnimi kabli, ethernetom in omrežji za komunikacije po energetskih vodih (8). Delo EOS pa do sedaj še ni končano. Da bi pospešili razvoj usklajenega evropskega standarda za žična omrežja in aparate, morajo nacionalni organi spremljati razvoj v tesnem sodelovanju z akterji na trgu.

               (13)

               Po posvetovanju z Odborom za komunikacije, skladno s postopkom iz člena 22(2) Okvirne direktive –

         PRIPOROČA:

               1.

               Države članice morajo upoštevati naslednje pogoje in načela za zagotavljanje javno dostopnih širokopasovnih sistemov za komunikacije po energetskih vodih.

               2.

               Brez poseganja v določbe točk 3 in 5 morajo države članice odpraviti vse neupravičene regulativne ovire, zlasti s strani storitvenih podjetij, glede razvoja širokopasovnih sistemov za komunikacije po energetskih vodih in glede zagotavljanja elektronskih komunikacijskih storitev po takih sistemih.

               3.

               Dokler standardi, ki jih treba uporabljati za doseganje predpostavljene skladnosti sistemov za komunikacije po energetskih vodih, niso usklajeni z Direktivo 89/336/EGS, morajo države članice obravnavati kot skladen z navedeno Direktivo sistem za komunikacije po energetskih vodih, ki:

                           —

                           je sestavljen iz opreme, skladne z Direktivo, in uporabljen za njegov predvideni namen,

                           —

                           je nameščen in deluje skladno z dobro inženirsko prakso, zasnovano za izpolnitev bistvenih zahtev Direktive.

                     Dokumentacija o dobri inženirski praksi mora biti na voljo za inšpekcijo ustreznih nacionalnih organov v vsem obdobju delovanja sistema.

               4.

               Če se ugotovi, da sistem za komunikacije po energetskih vodih povzroča škodljivo motenje, ki ga zadevne strani ne morejo odpraviti, morajo pristojni organi države članice zahtevati dokaz o skladnosti sistema in po potrebi začeti ocenjevanje.

               5.

               Če se z ocenjevanjem ugotovi neskladnost sistema za komunikacije po energetskih vodih, morajo pristojni organi uvesti sorazmerne, nediskriminacijske in pregledne izvršilne ukrepe za zagotovitev skladnosti.

               6.

               Če obstaja skladnost sistema za komunikacije po energetskih vodih, pa motenje še vedno obstaja, morajo pristojni organi države članice skladno s členom 6 Direktive 89/336/EGS razmisliti o uvedbi posebnih ukrepov na sorazmeren, nediskriminacijski in pregleden način.

               7.

               Države članice morajo o napredku in delovanju sistemov za komunikacije po energetskih vodih na njihovem ozemlju redno poročati Odboru za komunikacije. Takšna poročila morajo vsebovati ustrezne podatke o ravni motenj (vključno s podatki o meritvah, ustreznih nivojih injektiranih signalov in druge podatke, koristne za izdelavo osnutka usklajenega evropskega standarda), o težavah zaradi motenja ter podatke o vseh izvršilnih ukrepih, ki se nanašajo na sisteme za komunikacije po energetskih vodih. Rok za prvo tako poročilo je 31. december 2005.

               8.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 6. aprila 2005

            Za Komisijo

         Viviane REDING

            Članica Komisije

      (1)  UL L 108, 24.4.2002, str. 33.

      (2)  UL L 108, 24.4.2002, str. 21.

      (3)  UL L 139, 23.5.1989, str.19, kakor je bila nazadnje dopolnjena z Direktivo 93/68/EGS (UL L 220, 30.8.1993, str. 1).

      (4)  UL L 91, 7.4.1999, str. 10. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

      (5)  UL L 108, 24.4.2002, str. 51.

      (6)  UL L 176, 15.7.2003, str. 37. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Sveta 2004/85/ES (UL L 236, 7.7.2004, str. 10).

      (7)  UL L 108, 24.4.2002, str. 1.

      (8)  Pooblastilo za standardizacijo glede elektromagnetne združljivosti (EMC), naslovljeno na CEN, Cenelec in ETSI o usklajenih standardih EMC za telekomunikacijska omrežja, pooblastilo M/313, 7. avgust 2001.


title: Priporočilo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o varstvu mladoletnikov in človeškega dostojanstva ter o pravici do odgovora v zvezi s konkurenčnostjo evropske avdiovizualne industrije in industrije spletnih informacijskih storitev

text:
               27.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 378/72

      PRIPOROČILO EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

   z dne 20. decembra 2006
   o varstvu mladoletnikov in človeškega dostojanstva ter o pravici do odgovora v zvezi s konkurenčnostjo evropske avdiovizualne industrije in industrije spletnih informacijskih storitev
   (2006/952/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA —
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 157 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
   po posvetovanju z Odborom regij,
   v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Listina o temeljnih pravicah Evropske unije (3) („Listina“) priznava nedotakljivost človeškega dostojanstva v členu 1, ki določa, da ga je treba spoštovati in varovati. Člen 24 Listine določa, da imajo otroci pravico do takega varstva in nege, ki sta potrebna za njihovo dobrobit, ter da je treba pri vseh ukrepih v zvezi z otroki, pa naj jih sprejmejo javni organi ali zasebne ustanove, najprej upoštevati koristi otroka.

               (2)

               Evropska unija bi morala usmeriti svoje politične ukrepe v preprečevanje vsakršnih oblik kršitev načela spoštovanja človekovega dostojanstva.

               (3)

               Na ravni Unije je treba določiti zakonodajne ukrepe za varstvo telesnega, duševnega in moralnega razvoja mladoletnikov v zvezi z vsebino vseh audiovizualnih in informacijskih storitev in za varstvo mladoletnikov pred dostopom do neprimernih programov ali storitev za odrasle.

               (4)

               Zaradi nenehnega razvoja novih informacijskih in komunikacijskih tehnologij je za Skupnost nujno, da zagotovi popolno in primerno zaščito interesov državljanov na tem področju, in sicer na eni strani z zagotavljanjem prostega širjenja in prostega opravljanja informacijskih storitev, na drugi strani pa z zagotavljanjem, da je njihova vsebina zakonita, spoštuje načelo človekovega dostojanstva in ne škoduje celostnemu razvoju mladoletnikov.

               (5)

               Skupnost je že ukrepala na področju audiovizualnih in informacijskih storitev, da bi ustvarila potrebne pogoje za zagotovitev prostega pretoka televizijskega oddajanja in drugih informacijskih storitev, v skladu z načeli svobodne konkurence ter svobode izražanja in obveščanja, vendar pa bi morala na tem področju delovati bolj odločno z namenom, da se sprejmejo ukrepi za boj in zaščito uporabnikov pred spodbujanjem diskriminacije, ki temelji na spolu, rasni ali etnični pripadnosti, veri ali prepričanju, invalidnosti, starosti ali spolni usmerjenosti, ter da bi se borili proti vsaki taki diskriminaciji. Takšen ukrep naj bi vzpostavil ravnotežje med zaščito osebnih pravic na eni strani in svobodo izražanja na drugi strani, zlasti glede na to, da so države članice odgovorne za opredelitev pojma spodbujanja sovraštva ali diskriminacije v skladu z njihovimi nacionalnimi zakonodajami in moralnimi vrednotami.

               (6)

               Priporočilo Sveta 98/560/ES z dne 24. septembra 1998 o razvoju konkurenčnosti evropske industrije audiovizualnih in informacijskih storitev s spodbujanjem nacionalnih okvirov za dosego primerljive in učinkovite ravni varstva mladoletnikov in človeškega dostojanstva (4), je prvi pravni instrument na ravni Skupnosti, ki v svoji uvodni izjavi (5) obravnava vprašanja, povezana z varstvom mladoletnikov in človekovega dostojanstva v zvezi z vsebino vseh audiovizualnih in informacijskih storitev, dostopnih javnosti v kateri koli obliki predvajanja. Člen 22 Direktive Sveta 89/552/EGS z dne 3. oktobra 1989 o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (5) („Direktiva o televiziji brez meja“) je že posebej obravnaval vprašanje varstva mladoletnikov in človekovega dostojanstva v zvezi s televizijskimi oddajami.

               (7)

               Podan je predlog, da bi morala Svet in Komisija pri reviziji, pogajanjih ali sklepanju novih partnerskih sporazumov ali novih programov o sodelovanju s tretjimi državami nameniti posebno pozornost izvajanju tega priporočila, ob upoštevanju univerzalnosti avtorjev, distributerjev ali ponudnikov audiovizualne vsebine in dostopa do interneta.

               (8)

               Z Odločbo št. 276/1999/ES (6) sta Evropski parlament in Svet sprejela večletni akcijski načrt Skupnosti o promociji varne uporabe interneta z bojem proti nezakoniti in škodljivi vsebini na svetovnih omrežjih („Akcijski načrt za varnejši internet“).

               (9)

               Odločba št. 1151/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta (7) je podaljšala Akcijski načrt za varnejši internet za dve leti in spremenila njegov obseg z vključitvijo ukrepov, ki pospešujejo izmenjavo informacij in koordinacijo z ustreznimi akterji na nacionalni ravni, pa tudi s posebnimi določbami za države pristopnice.

               (10)

               Direktiva 2000/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2000 o nekaterih pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja na notranjem trgu (8), pojasnjuje nekatere pravne pojme in usklajuje določene poglede, da bi tako omogočila informacijski družbi, da v celoti izkoristi načela notranjega trga. Veliko število določb Direktive 2000/31/ES zadeva tudi varstvo mladoletnikov in človekovega dostojanstva, predvsem člen 16(1)(e), v skladu s katerim bi morale države članice in Komisija spodbujati oblikovanje kodeksov ravnanja na področju varstva mladoletnikov in človekovega dostojanstva.

               (11)

               Spreminjajoče se medijsko prizorišče, ki izhaja iz novih tehnologij in medijskih inovacij, zahteva, da se otroci, pa tudi starši, učitelji in mentorji naučijo učinkovite uporabe audiovizualnih in spletnih informacijskih storitev.

               (12)

               Na splošno je samourejanje audiovizualnega sektorja dodatno učinkovito sredstvo, ki pa kot tako ne zadostuje za varstvo mladoletnikov pred sporočili s škodljivo vsebino. Razvoj evropskega audiovizualnega prostora, ki temelji na svobodi izražanja in spoštovanju državljanskih pravic, bi moral temeljiti na stalnem dialogu med nacionalnimi in evropskimi zakonodajnimi organi, regulativnimi organi, industrijami, združenji, državljani in civilno družbo.

               (13)

               V javni razpravi o Direktivi 97/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 1997 o spremembi Direktivo 89/552/EGS o usklajevanju nekaterih zakonov in drugih predpisov držav članic o opravljanju dejavnosti razširjanja televizijskih programov (9), je bil podan predlog, naj se potreba po sprejetju ukrepov v zvezi z medijsko pismenostjo vključi v Priporočilo 98/560/ES.

               (14)

               Komisija spodbuja sodelovanje ter izmenjavo izkušenj in najboljših praks med obstoječimi samoregulativnimi in koregulativnimi telesi, ki se ukvarjajo z ocenjevanjem in razvrščanjem audiovizualnih vsebin, ne glede na sredstvo oddajanja, da se omogoči vsem uporabnikom, posebno še staršem, učiteljem in mentorjem, sporočanje nezakonitih vsebin in ocenitev vsebine audiovizualnih in spletnih informacijskih storitev, pa tudi dovoljenih vsebin, ki bi lahko slabo vplivale na telesni, duševni ali moralni razvoj mladoletnikov.

               (15)

               Kakor je bilo predlagano med javnim posvetovanjem v zvezi z Direktivo 97/36/ES, je primerno, da pravica do odgovora ali enakovredna pravna sredstva veljajo za vse spletne medije in da se upošteva posebne lastnosti zadevnega medija in storitve.

               (16)

               Resolucija Sveta z dne 5. oktobra 1995 o upodobitvi žensk in moških v oglaševanju in medijih (10) poziva države članice in Komisijo k sprejemu ustreznih ukrepov za spodbujanje raznovrstnih in realističnih predstav o znanju in možnostih žensk in moških v družbi.

               (17)

               Komisija je ob predstavitvi predloga direktive Sveta o uresničevanju načela enake obravnave moških in žensk pri dostopu do in ponudbi blaga in storitev ugotovila, da prikazovanje spolov v medijih in oglaševanju odpira pomembna vprašanja glede zaščite dostojanstva moških in žensk, vendar je sklenila, da v luči drugih temeljnih pravic, zlasti svobode in pluralnosti medijev, ne bi bilo primerno, da se ta vprašanja obravnavajo v tem predlogu, temveč da so v njem zgolj našteta.

               (18)

               Industrijo audiovizualnih in spletnih informacijskih storitev bi bilo treba spodbujati na ravni držav članic z namenom izogibanja in boja proti kakršni koli vrsti diskriminacije na podlagi spola, rasnega ali etničnega porekla, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti v takšnih medijih in v vseh reklamnih sporočilih, vključno z novimi tehnikami oglaševanja, ne da bi pri tem posegali v svobodo izražanja ali svobodo tiska.

               (19)

               To priporočilo vsebuje nove tehnološke dosežke in dopolnjuje Priporočilo 98/560/ES. Zaradi tehnološkega napredka priporočilo v področje uporabe vključuje audiovizualne in spletne informacijske storitve, ki so javnosti na razpolago preko stacionarnih ali mobilnih elektronskih omrežij.

               (20)

               To priporočilo na noben način ne preprečuje državam članicam uporabe lastnih ustavnopravnih določb in drugih predpisov ter pravne prakse na področju svobode izražanja.

         PRIPOROČATA:
   I.   Države članice v interesu spodbujanja razvoja industrije audiovizualnih in spletnih informacijskih storitev sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev varstva mladoletnikov in človekovega dostojanstva v vseh audiovizualnih in spletnih informacijskih storitvah, tako da:

               1.

               preučijo uvedbo ukrepov v njihovo nacionalno pravo ali pravno prakso glede pravice do odgovora ali enakovrednih pravnih sredstev v zvezi s spletnimi mediji, ob upoštevanju veljavnih nacionalnih in ustavnih določb ter brez poseganja v možnost prilagoditve načina, po katerem se izvaja, da bi se lahko upoštevale posebnosti vsake vrste medija;

               2.

               da bi se spodbudilo sprejemanje pridobitev tehnološkega razvoja, kot dopolnitev in skladno z obstoječimi pravnimi in drugimi ukrepi v zvezi s storitvami radijskega in televizijskega oddajanja ter v tesni povezavi z udeleženimi stranmi spodbujajo:

                           (a)

                           ukrepe za usposobitev mladoletnikov za odgovorno uporabo audiovizualnih in spletnih storitev, predvsem z izboljšanjem ozaveščenosti staršev, učiteljev in mentorjev o možnostih, ki jih nudijo nove storitve, ter o načinih, s katerimi se mladoletnike lahko zaščiti, zlasti s pomočjo medijskega opismenjevanja ali programov medijskega izobraževanja, pa tudi na primer stalnega usposabljanja v okviru šolskega izobraževanja,

                           (b)

                           ukrepe, s katerimi se po potrebi olajša prepoznavanje kakovostne vsebine in storitev za mladoletnike ter dostop do njih, vključno z zagotovitvijo možnosti dostopa v izobraževalnih zavodih in na javnih mestih,

                           (c)

                           ukrepe za boljše obveščanje državljanov o možnostih, ki jih nudi internet;

                     Primeri možnih ukrepov v zvezi z medijskim opismenjevanjem so našteti v Prilogi II.

               3.

               spodbujajo odgovoren odnos zaposlenih, posrednikov in uporabnikov do novih komunikacijskih sredstev, kot je internet, tako da:

                           (a)

                           spodbujajo industrijo audiovizualnih in spletnih informacijskih storitev, brez poseganja v svobodo izražanja ali svobodo tiska, s ciljem preprečevanja vsakršne diskriminacije na osnovi spola, rasnega ali etničnega porekla, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti, v vseh audiovizualnih in spletnih informacijskih storitvah ter boja proti takšni diskriminaciji,

                           (b)

                           spodbujajo k pozornosti in k temu, da se prijavljajo strani, za katere se meni, da so nezakonite, brez poseganja v Direktivo 2000/31/ES,

                           (c)

                           v sodelovanju s strokovnjaki ter regulativnimi organi na nacionalni ravni in na ravni Skupnosti oblikujejo kodeks ravnanja;

               4.

               spodbujajo ukrepe za boj proti vsem vrstam kaznivih dejavnosti na internetu, ki škodijo mladoletnikom, in ukrepe, ki bodo pripomogli k temu, da bo internet postal bolj varen medij; med drugim bi veljalo razmisliti o naslednjih ukrepih:

                           (a)

                           uvedba oznake kakovosti za ponudnike, tako da lahko vsak uporabnik brez težav preveri, ali določen ponudnik spoštuje kodeks ravnanja,

                           (b)

                           vzpostavitev ustreznih sredstev za prijavo nezakonitih in/ali sumljivih dejavnosti na internetu.

         II.   audiovizualna industrija in industrija spletnih informacijskih storitev ter ostale udeležene strani:

               1.

               razvijajo pozitivne ukrepe v korist mladoletnikov, vključno s pobudami za olajšanje širšega dostopa do audiovizualnih in spletnih informacijskih storitev, ob istočasnem izogibanju potencialno škodljivim vsebinam s pomočjo sistemov avtomatskega filtriranja. Takšni ukrepi bi lahko vključevali usklajevanje s pomočjo sodelovanja med regulativnimi, samoregulativnimi in koregulativnimi organi držav članic in izmenjave najboljših praks, ki zadevajo vprašanja, kot je sistem skupnih opisnih simbolov ali opozorila, ki navajajo starostno kategorijo in/ali kateri vidiki vsebine so pripeljali do priporočila za določeno starost, kar bi pomagalo uporabnikom, da ocenijo vsebino audiovizualnih in spletnih informacijskih storitev. To bi lahko na primer potekalo v okviru dejavnosti, ki so navedene v Prilogi III;

               2.

               preučijo možnost vzpostavitve filtrov, ki bi preprečevali nalaganje informacij, ki kršijo človekovo dostojanstvo, z interneta;

               3.

               razvijajo ukrepe za povečanje uporabe sistema označevanja vsebin, dostopnih na internetu;

               4.

               preučijo učinkovite načine izogibanja in boja proti diskriminaciji na podlagi spola, rasnega ali etničnega porekla, vere ali prepričanja, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti v audiovizualnih in spletnih informacijskih storitvah ter spodbujanja raznovrstnih in realističnih predstav o znanju in možnostih moških in žensk v družbi.

         NAVAJATA, DA KOMISIJA:

               1.

               namerava, v povezavi z večletnim programom Skupnosti (2005-2008) za spodbujanje varnejše uporabe interneta in novih spletnih tehnologij, spodbujati informacijske kampanje preko vseh komunikacijskih sredstev, namenjene državljanom po vsej Evropi, da bi obvestila javnost o prednostih in morebitnih tveganjih v povezavi z internetom, kako se ga odgovorno in varno uporablja, kako se vlagajo pritožbe in kako se vklopi starševski nadzor. Posebne kampanje bi lahko bile namenjene različnim ciljnim skupinam, kot so šole, združenja staršev in uporabniki;

               2.

               namerava raziskati možnost vzpostavitve evropske brezplačne številke ali razširitve obstoječe storitve, da bi pomagala uporabnikom interneta z usmerjanjem k razpoložljivim mehanizmom za pritožbe in informacijskim virom ter zagotavljanjem informacij za starše o učinkovitosti programske opreme za filtriranje;

               3.

               namerava raziskati možnost podpore vzpostavitvi splošnega imena domene na drugi ravni, rezerviranega za spremljane strani, ki so zavezane k spoštovanju mladoletnikov in njihovih pravic, kakor na primer .KID.eu;

               4.

               nadaljuje z ohranjanjem konstruktivnega in trajnega dialoga z organizacijami ponudnikov vsebin, organizacijami potrošnikov in vsemi udeleženimi stranmi;

               5.

               namerava olajšati in podpirati vzpostavljanje mrež samoregulativnih organov ter medsebojno izmenjavo izkušenj med njimi, da se lahko oceni učinkovitost kodeksa ravnanja in pristopov na podlagi samoreguliranja, z namenom zagotavljanja najvišjih možnih standardov varstva mladoletnikov;

               6.

               namerava na podlagi informacij iz držav članic Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročilo o izvajanju in učinkovitosti ukrepov, opredeljenih v tem priporočilu, in to priporočilo po potrebi pregledati.

      V Bruslju, 20. decembra 2006

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Svet

            Predsednik

         J. KORKEAOJA

      (1)  UL C 221, 8.9.2005, str. 87.

      (2)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 7. septembra 2005 (UL C 193 E, 17.8.2006, str. 217), Skupno stališče Sveta z dne 21. septembra 2006 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Stališče Evropskega parlamenta z dne 12. decembra 2006 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

      (3)  UL C 364, 18.12.2000, str. 1.

      (4)  UL L 270, 7.10.1998, str. 48.

      (5)  UL L 298, 17.10.1989, str. 23. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 97/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 202, 30.7.1997, str. 60).

      (6)  Odločba št. 276/1999/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. januarja 1999 o sprejetju večletnega akcijskega načrta Skupnosti za pospeševanje varnejše uporabe interneta s preprečevanjem nezakonitih in škodljivih vsebin v globalnih omrežjih (UL L 33, 6.2.1999, str. 1). Odločba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Odločbo št. 787/2004/ES (UL L 138, 30.4.2004, str. 12).

      (7)  Odločbe št. 1151/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. junija 2003 o spremembi Odločbe št. 276/1999/ES o sprejetju večletnega delovnega načrta za pospeševanje varnejše uporabe internata s preprečevanjem nezakonitih in škodljivih vsebin v globalnih omrežjih (UL L 162, 1.7.2003, str. 1).

      (8)  UL L 178, 17.7.2000, str. 1.

      (9)  UL L 202, 30.7.1997, str. 60.

      (10)  UL C 296, 10.11.1995, str. 15.

      PRILOGA I
      OKVIRNE SMERNICE ZA IZVAJANJE, NA NACIONALNI RAVNI, UKREPOV V NACIONALNEM PRAVU ALI PRAKSI, DA SE ZAGOTOVI PRAVICA DO ODGOVORA ALI ENAKOVREDNA PRAVNA SREDSTVA V ZVEZI S SPLETNIMI MEDIJI
      Cilj: uvesti ukrepe v nacionalno pravo ali prakso držav članic, da bi zagotovili pravico do odgovora ali enakovredna pravna sredstva v zvezi s spletnimi mediji, ob upoštevanju njihovih nacionalnih in ustavnih določb ter brez poseganja v možnost prilagoditve izvrševanja le-te glede na posebnosti katere koli vrste medija.
      Izraz „medij“ se sklicuje na katero koli sredstvo komunikacije za razširjanje urejenih spletnih informacij javnosti, kot so časopisi, revije, radio, televizija in internetne informativne storitve.
      Brez poseganja v druge predpise, ki so jih sprejele države članice po civilnem, upravnem ali kazenskem pravu, bi morale imeti vse fizične in pravne osebe, ne glede na nacionalnost, katerih legitimni interesi, kot sta ugled in dobro ime, so bili prizadeti zaradi izjave o dejstvih pri objavi ali prenosu, pravico do odgovora ali do enakovrednih pravnih sredstev. Države članice bi morale zagotoviti, da dejansko izvajanje pravice do odgovora ali enakovrednih pravnih sredstev ni ovirano s prejetjem nerazumnih pogojev ali določb.
      Pravica do odgovora ali enakovredna pravna sredstva bi morala biti na voljo v zvezi s spletnimi mediji pod sodno pristojnostjo države članice.
      Države članice bi morale sprejeti ukrepe, potrebne za vzpostavitev pravice do odgovora ali enakovrednih pravnih sredstev ter naj določijo postopek, s katerim se jih uresničuje. Zlasti bi morale zagotoviti, da je na voljo dovolj časa in da so postopki takšni, da lahko fizične ali pravne osebe, ki prebivajo ali so registrirane v drugi državi članici, uporabijo to pravico ali enakovredno pravno sredstvo.
      Pravica do odgovora se lahko, razen s pomočjo zakonodaje, zagotovi tudi s pomočjo koregulativnih in samoregulativnih ukrepov.
      Pravica do odgovora je pravno sredstvo, ki je še posebej primerno za spletno okolje, saj se je mogoče takoj odzvati na sporne informacije in je odgovore oseb, ki jih te informacije zadevajo, mogoče zlahka priložiti. Vendar bi moral odgovor slediti v razumnem roku po utemeljitvi zahteve ter bi moral biti časovno in po načinu primeren za javno objavo ali prenos, na katerega se zahteva nanaša.
      Sprejeti bi bilo treba ustrezne določbe za postopke, s katerimi spore, ki se nanašajo na uresničevanje pravice do odgovora ali enakovrednih pravnih sredstev, lahko ponovno pregledajo sodišča ali podobni neodvisni organi.
      Zahtevek za uresničevanje pravice do odgovora ali enakovrednih pravnih sredstev se sme zavrniti, če upravičenec nima legitimnega interesa do objave takšnega odgovora ali če bi odgovor vseboval kaznivo dejanje in bi s tem postal ponudnik vsebin odgovoren v skladu s postopki civilnega prava ali če bi z njim prekoračili pravila javne spodobnosti.
      Pravica do odgovora ne posega v uporabo drugih pravnih sredstev, ki so na voljo osebam, katerih pravice do dostojanstva, časti, ugleda ali zasebnosti so bile kršene v medijih.

      PRILOGA II
      Primeri možnih ukrepov glede medijskega opismenjevanja:

                  (a)

                  trajno izobraževanje učiteljev in mentorjev, v sodelovanju z društvi za zaščito otrok, o uporabi interneta v okviru šolskega izobraževanja, da se ohrani ozaveščenost v zvezi z možnimi nevarnostmi interneta, še zlasti klepetalnicami in forumi,

                  (b)

                  uvedba posebnega poučevanja o internetu za otroke od malega naprej, vključno z odprtimi učnimi urami za starše,

                  (c)

                  celostni izobraževalni pristop, vključen v šolske učne programe in programe medijskega opismenjevanja, da se zagotovijo informacije o odgovorni uporabi interneta,

                  (d)

                  organiziranje nacionalnih kampanj za državljane, ki vključujejo vsa komunikacijska sredstva, da se zagotovijo informacije o odgovorni uporabi interneta,

                  (e)

                  razdeljevanje informacijskih zloženk o možnih nevarnostih interneta („kako varno deskati po internetu“, „kako izločati nezaželena sporočila“) in o vzpostavitvi telefonskih linij, na katere se je mogoče obrniti s poročili ali pritožbami, ki zadevajo škodljive ali nedovoljene vsebine,

                  (f)

                  ustrezni ukrepi za vzpostavitev ali izboljšanje učinkovitosti telefonskih linij, da se olajša postopek vložitev pritožb in omogoči poročanje o škodljivih ali nedovoljenih vsebinah.

      PRILOGA III
      Primeri možnih ukrepov industrije in udeleženih strani, ki so v korist mladoletnikov:

                  (a)

                  sistematično vzpostavljanje učinkovitega, posodobljenega in enostavnega sistema filtriranja ob vpisu novega naročnika pri ponudniku dostopa;

                  (b)

                  ponujanje dostopa do storitev, ki so izrecno namenjene otrokom in ki so opremljene s sistemi avtomatskega filtriranja, s katerimi upravljajo dobavitelji dostopa in operaterji mobilne telefonije;

                  (c)

                  uvedba spodbujevalnih ukrepov za zagotavljanje tako redno posodabljenih opisov dostopnih spletnih strani za lažje razvrščanje spletnih strani, kakor tudi ocenjevanje njihove vsebine;

                  (d)

                  uvedba pasic na spletnih iskalnikih, ki opozarjajo, da so na razpolago tako informacije o odgovorni uporabi interneta in vroče telefonske linije.


Avis juridique important

|

52004SC0824

Priporoèilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom èlena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o konvergenènem programu Slovenije, 2004-2007  /* SEK/2004/0824 končno */

Priporočilo MNENJE SVETA v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o konvergenčnem programu Slovenije, 2004-2007(predlozi ga Komisija)OBRAZLOITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) st. 1466/97 o krepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik [1] določa, da morajo neudelezene drzave članice, torej tiste, ki niso sprejele enotne valute, Svetu in Komisiji, v skladu s členom 99 Pogodbe, zaradi večstranskega nadzora predloziti konvergenčne programe v rednih intervalih.[1]  UL L 209, 2.8.1997. Vse dokumente, na katere se nanasa to besedilo, lahko najdete na naslednjem spletnem mestu http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.V skladu s členom 9 te Uredbe mora Svet pregledati vsak konvergenčni program na osnovi ocene, ki jo pripravita Komisija in Odbor, ustanovljen s členom 114 Pogodbe (Ekonomski in finančni odbor). Na osnovi priporočila Komisije in po posvetu z Ekonomskim in finančnim odborom mora Svet po pregledu programa podati mnenje. V skladu z Uredbo morajo drzave članice predloziti letno posodobljene konvergenčne programe, ki jih lahko v skladu s temi istimi postopki prav tako pregleda Svet.Za deset drzav, ki so se 1. maja 2004 pridruzile EU, velja odstopanje in se niso udelezene v enotni valuti. Te drzave so se zavezale, da bodo do 15. maja 2004 predlozile svoje konvergenčne programe, do konca 2004 pa se njihove prve posodobitve.Konvergenčni program Slovenije za obdobje 2004-2007 je bil predlozen 14. maja 2004. Sluzbe Komisije so izvedle tehnično vrednotenje tega programa in pri tem upostevale rezultate napovedi za pomlad 2004, Kodeks ravnanja [2] ,pa tudi načela, določena v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o krepitvi usklajevanja proračunskih politik [3]. To vrednotenje utemeljuje naslednjo oceno:[2]  Revidirano mnenje Ekonomskega in finančnega odbora o vsebini ter obliki stabilnosti in konvergenčnih programov, ki ga je 10.7.2001 odobril Ekonomsko-finančni Svet.[3]  KOM(2002) 668 končno, 27. 11. 2002.Slovenija je 14. maja 2004 predlozila svoj prvi konvergenčni program za obdobje 2004-2007. Prizadeva si za zgodnji vstop v ERM II najkasneje do konca leta 2004, da bi na začetku leta 2007 uvedla evro.Program v večini ustreza podatkovnim zahtevam revidiranega "kodeksa ravnanja o vsebini ter obliki stabilnosti in konvergenčnih programov" [4].[4]  Razmejitev javne uprave ni bila popolnoma uporabljena, računovodstvo obračunavanja pa je potrebno nadalje izboljsati.Makroekonomski potek dogodkov, ki je temelj konvergenčnega programa, je bil v primerjavi s predpristopnim gospodarskim programom iz leta 2003 popravljen navzdol, toda do leta 2005 ostaja rahlo bolj optimističen od spomladanskih napovedi Komisije za leto 2004. Napovedana rast v letu 2004 se zlasti nahaja na zgornji meji trenutnega razpona napovedovanja. V ostalem programskem obdobju se gibanje rasti - ki se bliza in od leta 2006 rahlo presega potencialno rast 3,7% kot jo ocenjujejo pristojni drzavni organi - zdi verjetno in je na splosno v skladu z napovedmi Komisije. Z napovedanim doseganjem 3,3% v letu 2004 in ustalitev pod 3,0% na koncu leta 2005 inflacijska predvidevanja odrazajo precej ugodna pričakovanja o prihodnjih gibanjih cen, medtem ko imajo sluzbe Komisije previdnejse stalisče o procesu znizevanja inflacije.Postopno znizevanje inflacije, ki se je začelo v letu 2001, se je pospesilo v drugem delu leta 2003. Letno povečevanje cen zivljenjskih potrebsčin je ob koncu leta doseglo 4,6%, tako da se je letno povprečje iz 7,5% prejsnjega leta znizalo na 5,7%. Znizevanje inflacije se je nadaljevalo v letu 2004; vendar je letna inflacijska stopnja cen zivljenjskih potrebsčin v maju znasala 3,9%, kar je 0,3% odstotne točke več kot mesec prej. Potrebno je okrepiti dolgoročno trajnost znizevanja inflacije, ki je na osnovi 12 mesečnega premičnega povprečja s 4,7% se vedno razmeroma visoka. Dobro usklajevanje gospodarskih politik je ključ do trajnega znizanja inflacije. Zmernost plač in spremembe sistema indeksacije plač so zlasti opredeljene kot bistvene za podpiranje procesa zmanjsevanja inflacije. Nov način prilagajanja plač za leti 2004-2005, ki uvaja v prihodnost usmerjene mehanizme indeksacije - s pričakovano namesto dejanske domače inflacije in prav tako z upostevanjem pričakovanj v zvezi z inflacijo EU ter menjalnim tečajem evro/tolar - bi moral omejiti dviganje plač in zmanjsati njegov inflacijski pritisk. Banka Slovenije je določila stabilnost cen kot njen glavni cilj in izvaja monetarno politiko z zdruzevanjem politike obrestnih mer in upravljanja menjalnega tečaja. Od leta 2003 so se obrestne mere v celoti zmanjsale za 350 baznih točk - kar je vodilo do sedanje realne kratkoročne obrestne mere okoli 2% - medtem ko je stopnja depreciacije menjalnega tečaja v primerjavi z evrom sedaj upočasnjena na priblizno 0,1% na mesec.Program si prizadeva za doseganje stabilnega uravnotezenega proračunskega stanja brez izrecnega sklicevanja na Pakt za stabilnost in rast. Vendar se z napovedanim primanjkljajem 0,9% BDP v letu 2007 pribliza uravnotezenemu stanju le na koncu programskega obdobja, to pa doseze s postopnim zmanjsevanjem splosnega javnega primanjkljaja. Z izbiro nekoliko počasnejse poti od tiste v predpristopnem gospodarskem programu iz leta 2003, konvergenčni program predvideva zaostalo davčno konsolidacijo, saj prelozi zmanjsevanje primanjkljaja na konec programskega obdobja, pri čemer se prilagajanje večinoma izvaja s pomočjo zmanjsevanja stopnje izdatkov.Pot konsolidacije se zdi verodostojna, vendar je precej neambiciozna pri določanju proračunskih ciljev. Konvergenčni program ne poda podrobnosti, se posebej pa manjka količinski vpliv načrtovanih proračunskih ukrepov. Toda v primerjavi s predpristopnim gospodarskim programom iz leta 2003 se zdi, da je strategija konsolidacije v veliki meri ostala nespremenjena. Za izboljsanje proračunske prilagodljivosti predvideva prestrukturiranje splosnih javnih izdatkov in prihodkov. Zmanjsanje obvezne proračunske porabe se zdi se posebej nujno za zmoznost izpolnjevanja finančnih obveznosti članstva v EU in Natu, ki ga pristojni organi obravnavajo kot vir dodatnega pritiska na proračun, medtem ko delez obvezne porabe znasa več kot 80% proračuna. Vlada se je obvezala, da bo cilje dosegla s postopnim zmanjsevanjem ciklično prilagojenega primanjkljaja in bo v neugodnih razmerah dopustila delovanje samodejnih stabilizatorjev le v omejenem obsegu (okoli 0,2% BDP, v skladu z zakonom o izvajanju proračuna za leto 2004). Ob upostevanju, da je v obdobju 2004-2005 napovedani proračunski primanjkljaj le rahlo pod 2% BDP, morebiti ne obstaja zadostno zavarovanje pred prekoračitvijo mejnega primanjkljaja 3% BDP, če pristojnim organom ne bo uspelo omejiti delovanja davčnih stabilizatorjev. Ob predpostavki moznih zaostankov v zvezi s slabim gospodarskim razvojem, ki bi bil podoben tistemu iz nedavne preteklosti, bi lahko bil proračunski izid slabsi od pričakovanega.Bruto javni dolg je razmeroma nizek in bo taksen tudi ostal v celotnem programskem obdobju. V letu 2003 se je stopnja dolga v BDP dvignila na 28,6% BDP. Ob stalnem primarnem primanjkljaju vlada v prvih dveh letih pričakuje nadaljnje povečevanje stopnje dolga, ki bo največ znasala 29,5% BDP v letu 2005. Do leta 2007 se bo stopnja dolga po napovedih vrnila na 28,4% BDP, saj bo nominalna rast BDP predvidoma visja od obrestne mere to pa bo olajsalo stabilizacijo dolga. Pristojni organi nadalje menijo, da sta zrelost in valutna struktura portfelja dolga primerni, saj je dolgoročni profil odplačevanja časovno enakomerno porazdeljen z narasčajočim delezem dolga denominiranem v tolarjih, zunanji dolg pa je pretezno denominiran v evrih.Program poda kratek pregled vladne agende strukturnih reform, ki se osredotoča na izboljsanje tekmovalnosti gospodarstva s povečanjem deleza izdatkov za raziskave in razvoj v proračunu. Prav tako objavlja nadaljnje ukrepe za vzdrzevanje gospodarske rasti kot na primer spodbujanje nalozb, ki so usmerjene v odpiranje novih delovnih mest, in odstranitev strukturnih togosti na trgu dela. Vendar program ne podaja podrobnosti procesa prestrukturiranja; cilji politik se zdijo precej splosni in jih le izjemoma spremljajo dobro utemeljeni ukrepi. Proračunskih posledic ni mogoče nedvoumno zaznati, saj pri napovedih glavnih davčnih agregatov ni bilo poskusov količinske opredelitve načrtovanih strukturnih reform.Slovenija se pri doseganju stroskov v zvezi s starajočim se prebivalstvom sooča z nevarnostmi proračunskih neravnotezij. Temeljito izvajanje pokojninske reforme in vzpostavitev stabilnega sistema zdravstvenega varstva skupaj z zagotavljanjem zadostnega primarnega presezka je bistveno za postavitev javnih financ na trajnostno osnovo.Tabela: Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi>TABELPOSITION>Na osnovi te ocene je Komisija sprejela prilozeno priporočilo za Mnenje Sveta o konvergenčnem programu Slovenije in ga posreduje Svetu.Priporočilo MNENJE SVETA v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) st. 1466/97 z dne 7. julija 1997o konvergenčnem programu Slovenije, 2004-2007SVET EVROPSKE UNIJE JE -ob upostevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upostevanju Uredbe Sveta (ES) st. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o krepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik [5], in zlasti njenega člena 9(3),[5]  UL L 209, 2.8.1997 str. 1. Dokumente, na katere se nanasa to besedilo, lahko najdete na naslednjem spletnem mestu http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.ob upostevanju priporočila Komisije,po posvetu z Ekonomskim in finančnim odborom,PODAL NASLEDNJE MNENJE:Svet je [5. julija 2004] preučil konvergenčni program Slovenije za obdobje 2004-2007. Program v večini ustreza podatkovnim zahtevam revidiranega "kodeksa ravnanja o vsebini ter obliki stabilnosti in konvergenčnih programov".Proračunska strategija, ki je temelj programa, je namenjena doseganju zdravih javnih financ kot je to opredeljeno z uravnotezenim proračunskim stanjem. Zato program v programskem obdobju predvideva postopno zmanjsanje splosnega javnega primanjkljaja, kar je skladno s sočasnim zmanjsanjem stopnje prihodkov in primarnih izdatkov. Zmanjsanje slednje bo dosezeno z omejevanjem obveznih izdatkov. V skladu s potjo prilagajanja se bo primanjkljaj v naslednjih stirih letih prepolovil in bo v letu 2007 segal nekaj pod 1%. Medtem ko prilagajajo politike v smeri postopnega zmanjsevanja strukturnega primanjkljaja, bodo pristojni organi v primeru neugodnih gospodarskih razmer dopustili delovanje samodejnih davčnih stabilizatorjev, čeprav le v določeni meri.Za makroekonomski potek dogodkov, ki je temelj programa po letu 2005, se zdi, da odraza verjetne predpostavke o rasti ter napoveduje rast BDP nekoliko nad potencialnim proizvodom. Vseeno pa je rast za leto 2004 predpostavljena nekoliko ugodno. Napoved inflacije v letu 2004 se zdi na spodnji meji trenutnega razpona napovedovanja, vendar je v prihodnosti realistična ob predpostavki, da bodo gospodarske politike se naprej usklajene z namenom trajnega znizevanja inflacije.Z rahlim povečanjem na 1,9% BDP v letu 2004 in nato s postopnim zmanjsevanjem na 0,9% BDP do leta 2007 bo splosni javni primanjkljaj po napovedih v vsakem letu ostal pod mejno vrednostjo 3% BDP. V programu predstavljeni proračunski cilji niso zadostni za zagotavljanje srednjeročnih ciljev uravnotezenega proračunskega stanja Pakta o stabilnosti in rasti; srednjeročni cilj bi bil priblizan le ob koncu programskega obdobja. Nadalje bi bil lahko proračunski izid slabsi od napovedanega, zlasti ob upostevanju, da bi nevarnosti poslabsanja makroekonomskih razmer - v zvezi z zgoraj poudarjeno optimistično napovedjo rasti za leto 2004 - lahko povzročile prekoračitev stroskovnih okvirov kot v preteklosti. Tako proračunska naravnanost v programu vsaj v začetnih letih programskega obdobja morebiti ne bo omogočala zadostnega zavarovanja pred prekoračitvijo praga 3% primanjkljaja BDP, ki bi bila posledica običajnih makroekonomskih nihanj.Bruto javni dolg je razmeroma nizek in bo taksen ostal tudi v prihodnosti. Po povečanju na 29,5% BDP do leta 2005 se bo stopnja dolga po pričakovanju znizala na 28,4% BDP v letu 2007. Slovenija se pri doseganju stroskov v zvezi s starajočim se prebivalstvom sooča z nevarnostmi proračunskih neravnotezij. Temeljito izvajanje pokojninske reforme in vzpostavitev stabilnega sistema zdravstvenega varstva skupaj z zagotavljanjem zadostnega primarnega presezka je bistveno za postavitev javnih financ na trajnostno osnovo.Ključne napovedi iz konvergenčnega programa Slovenije>TABELPOSITION>


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 9. decembra 2011 o zahtevah Evropske centralne banke za statistično poročanje na področju zunanje statistike (ECB/2011/24)

text:
               3.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 64/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 9. decembra 2011
   o zahtevah Evropske centralne banke za statistično poročanje na področju zunanje statistike
   (ECB/2011/24)
   2012/C 64/01
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljnjem besedilu: Statut ESCB) ter zlasti člena 5.1 in tretje alinee člena 34.1 Statuta ESCB,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2533/98 z dne 23. novembra 1998 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (1) in zlasti člena 4 Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski sistem centralnih bank (ESCB) za izpolnitev svojih nalog zahteva celovito in zanesljivo zunanjo statistiko, ki obsega statistiko plačilne bilance in stanja mednarodnih naložb ter predlogo za dajanje podatkov o mednarodnih rezervah, ki prikazujeta glavne postavke z vplivom na denarne pogoje in devizne trge v euroobmočju, in statistiko o čezmejnih pošiljkah eurobankovcev. Statistične zahteve Evropske centralne banke (ECB) na tem področju so določene v Smernici ECB/2011/23 z dne 9. decembra 2011 o zahtevah Evropske centralne banke za statistično poročanje na področju zunanje statistike (2).

               (2)

               Prvi stavek člena 5.1 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljnjem besedilu: Statut ESCB) zahteva, da ECB ob pomoči nacionalnih centralnih bank (NCB) zbira bodisi od pristojnih organov, ki niso NCB, bodisi neposredno od gospodarskih subjektov statistične informacije, ki so potrebne za izpolnjevanje nalog ESCB. Drugi stavek člena 5.1 določa, da v te namene ECB sodeluje z institucijami ali organi Unije in s pristojnimi organi držav članic ali tretjih držav ter z mednarodnimi organizacijami. Člen 5.2 določa, da NCB izvajajo naloge iz člena 5.1, kolikor je najbolj mogoče.

               (3)

               Informacije, ki so potrebne za izpolnjevanje zahtev ECB na področju zunanje statistike, lahko zbirajo in/ali pripravljajo pristojni organi, ki niso NCB. Zato nekatere od nalog, ki jih je treba izpolniti, da se zadosti tem zahtevam, zahtevajo sodelovanje med ECB ali NCB in takimi pristojnimi organi, v skladu s členom 5.1 Statuta ESCB. Člen 4 Uredbe Sveta (ES) št. 2533/98 zahteva, da se države članice same organizirajo na področju statistike in polno sodelujejo z ESCB, da zagotovijo izpolnjevanje obveznosti, ki izhajajo iz člena 5 Statuta ESCB.

               (4)

               V primerih, ko v skladu z nacionalnimi pravili in uveljavljeno prakso poročevalske enote poročajo pristojnim organom, ki niso NCB, morajo ti organi in njihove NCB medsebojno sodelovati, da se zagotovi izpolnjevanje statističnih zahtev ECB. Potrebne informacije na področju zunanje statistike zbirata in pripravljata Central Statistics Office na Irskem in National Statistics Office na Malti. Za izpolnitev zgoraj navedenih statističnih zahtev morajo centralna banka Central bank of Ireland in Central Statistics Office ter centralna banka Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta in National Statistics Office medsebojno sodelovati. Tako sodelovanje mora vključevati vzpostavitev stalne strukture za posredovanje podatkov, razen če je enak rezultat že dosežen z nacionalno zakonodajo.

               (5)

               Ocenjevanje kakovosti za statistiko plačilne bilance in stanja mednarodnih naložb ter predlogo za dajanje podatkov o mednarodnih rezervah euroobmočja bi bilo treba izvajati v skladu z okvirom ECB o kakovosti statistike (Statistics Quality Framework). NCB bi morale v sodelovanju z drugimi pristojnimi organi, kjer je to primerno, oceniti kakovost podatkov, ki jih posredujejo pristojni organi.

               (6)

               V skladu s členom 3a Uredbe (ES) št. 2533/98 in javno zavezo Evropskega sistema centralnih bank o evropski statistiki za razvoj, pripravo in izkazovanje evropske statistike s strani ESCB veljajo načela nepristranskosti, objektivnosti, poklicne neodvisnosti, stroškovne učinkovitosti, zaupnosti statističnih informacij, čim manjšega bremena poročanja in visoke kakovosti izdelkov.

               (7)

               Glede na Smernico ECB/2011/23, ki razveljavlja Smernico ECB/2004/15, je zato treba nadomestiti Priporočilo ECB/2004/16 z dne 16. julija 2004 o zahtevah Evropske centralne banke za statistično poročanje na področju statistike plačilne bilance in stanja mednarodnih naložb ter predloge za dajanje podatkov o mednarodnih rezervah in devizni likvidnosti (3) –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   ODDELEK I

      Opredelitev pojmov

   V tem priporočilu imajo pojmi „zunanja statistika“, „plačilna bilanca“, „stanje mednarodnih naložb“ in „predloga za dajanje podatkov o mednarodnih rezervah“ enak pomen, kot je določen v členu 1 Smernice ECB/2011/23.
   ODDELEK II

      Posredovanje statističnih informacij nacionalnim centralnim bankam

               1.

               Kolikor je zbiranje zunanje statistike zaupano naslovnikoma tega priporočila, bi morala naslovnika zagotoviti, da je upoštevna zunanja statistika pravočasno na voljo zadevni NCB, tako da se slednji omogoči izpolnjevanje njenih obveznosti poročanja po členih 2, 3, 5 in 6 Smernice ECB/2011/23.

               2.

               Informacije bi se morale dati na voljo v skladu s statističnimi standardi in zahtevami ECB, ki se nanašajo na zunanjo statistiko in so določeni v prilogah I, II, III, IV in VI k Smernici ECB/2011/23. Brez poseganja v naloge spremljanja, ki jih izvaja ECB in so določene v Prilogi V k Smernici ECB/2011/23, bi morala naslovnika tega priporočila spremljati kakovost in zanesljivost statističnih informacij, ki se dajo na voljo posamezni NCB.

         ODDELEK III

      Stalno sodelovanje s pristojnima NCB

   Naslovnika tega priporočila bi morala s svojima NCB v pisni obliki vzpostaviti primerne načine sodelovanja, da se zagotovi stalna struktura za posredovanje podatkov, ki izpolnjuje statistične standarde in zahteve ECB, razen če je enak rezultat že dosežen z nacionalno zakonodajo.
   ODDELEK IV

      Končne določbe

               1.

               Priporočilo ECB/2004/16 se z dnem 1. junijem 2014 nadomesti s tem priporočilom.

               2.

               Sklicevanja na Priporočilo ECB/2004/16 se razlagajo kot sklicevanja na to priporočilo.

               3.

               To priporočilo je naslovljeno na Central Statistics Office na Irskem in na National Statistics Office na Malti.

               4.

               To priporočilo se uporablja od 1. junija 2014.

      V Frankfurtu na Majni, 9. decembra 2011

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 318, 27.11.1998, str. 8.

      (2)  UL L 65, 3.3.2012, str. 1.

      (3)  UL C 292, 30.11.2004, str. 21.


title: Priporočilo Komisije z dne 23. novembra 2011 o pregledu ciljev iz načrtov izvedbe v skladu z Uredbo Komisije (EU) št. 691/2010  Besedilo velja za EGP

text:
               29.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 348/1

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 23. novembra 2011
   o pregledu ciljev iz načrtov izvedbe v skladu z Uredbo Komisije (EU) št. 691/2010
   (Besedilo velja za EGP)
   2011/C 348/01
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (EU) št. 691/2010 z dne 29. julija 2010 o določitvi načrta izvedbe za navigacijske službe zračnega prometa in funkcije omrežja ter o spremembi Uredbe (ES) št. 2096/2005 o skupnih zahtevah za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa (1) in zlasti člena 13(3) Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Uredba Komisije (EU) št. 691/2010 o določitvi načrta izvedbe za navigacijske službe zračnega prometa in funkcije omrežja ter o spremembi Uredbe (ES) št. 2096/2005 o skupnih zahtevah za izvajanje navigacijskih služb zračnega prometa določa, da država(-ve) članica(-ce) sprejme(-jo) nacionalne načrte izvedbe ali načrte izvedbe funkcionalnih blokov zračnega prostora, vključno z zavezujočimi nacionalnimi cilji ali cilji na ravni funkcionalnih blokov zračnega prostora, ki zagotavljajo skladnost z vseevropskimi cilji uspešnosti. Določa tudi, da mora Komisija ocenjevati skladnost nacionalnih ciljev in ciljev funkcionalnih blokov zračnega prostora z vseevropskimi cilji uspešnosti.

               (2)

               V skladu s členom 13(3) Uredbe Komisije (EU) št. 691/2010 se lahko Komisija odloči za izdajo priporočila zadevni(-m) državi(-vam) članici(-cam), da sprejme(-jo) popravljene cilje uspešnosti.

               (3)

               Komisija je 29. julija 2010 v skladu s členom 3 Uredbe Komisije (EU) št. 691/2010 imenovala organ za oceno uspešnosti, da bi ji pomagal pri izvajanju načrta izvedbe.

               (4)

               Za zastavljanje ciljev nacionalnih ali funkcionalnih blokov zračnega prostora so bili s Sklepom Komisije 2011/121/EU (2) sprejeti vseevropski cilji uspešnosti med letoma 2012 in 2014. Ti cilji se nanašajo na ključna področja uspešnosti: okolje, zmogljivost in stroškovno učinkovitost. Vendar državam članicam v prvem referenčnem obdobju ni bilo treba postaviti zavezujočih ciljev na področju varnosti in okolja.

               (5)

               Države članice so nacionalne načrte sporočile Komisiji do 5. julija 2011, vključno z načrtom, ki sta ga skupaj predložili Belgija in Luksemburg. Danska in Švedska sta Komisiji sporočili načrt v imenu svojega funkcionalnega bloka zračnega prostora (Dansko-švedski funkcionalni blok zračnega prostora). Belgija, Francija, Nemčija, Luksemburg, Nizozemska in Švica so Komisiji sporočile načrt v imenu svojega funkcionalnega bloka zračnega prostora (FABEC).

               (6)

               Julija in avgusta 2011 je organ za oceno uspešnosti pomagal Komisiji pri ocenjevanju nacionalnih načrtov izvedbe in načrtov izvedbe funkcionalnih blokov zračnega prostora ter Komisiji 20. septembra 2011 predložil poročilo o oceni.

               (7)

               Poročilo o oceni organa za oceno uspešnosti je upoštevalo predpostavke iz člena 3 Sklepa 2011/121/EU, javno dostopne podatke ali podatke, ki so na voljo v Eurocontrolu, in tudi podatke, ki so jih zagotovile države članice v nacionalnih načrtih izvedbe in načrtih izvedbe funkcionalnih blokov zračnega prostora.

               (8)

               Ob upoštevanju prevladujočih varnostnih ciljev je ocena nacionalnih načrtov izvedbe in ciljev ter načrtov izvedbe in ciljev funkcionalnih blokov zračnega prostora, ki jo je pripravila Komisija, temeljila na merilih iz Priloge III k Uredbi (EU) št. 691/2010, zlasti na splošnem stanju v vsaki posamezni državi članici v skladu z odstavkom 1(b) navedene priloge. Ocena ne upošteva le ciljev uspešnosti, ki jih zahteva Uredba (EU) št. 691/2010, temveč tudi druge kazalnike ali cilje uspešnosti, ki jih lahko vsebujejo načrti zaradi pobud o nacionalnih ali funkcionalnih blokih zračnega prostora.

               (9)

               Države članice morajo sprejeti popravljene nacionalne cilje uspešnosti ali cilje uspešnosti funkcionalnega bloka zračnega prostora in ustrezne ukrepe za doseganje navedenih ciljev v skladu s postopkom iz člena 13(4) Uredbe (EU) št. 691/2010.

               (10)

               Pregled ciljev zmogljivosti mora upoštevati sodelovanje z upraviteljem omrežja in njegovo podporo.

               (11)

               V skladu s členom 13(4) Uredbe Komisije (ES) št. 1794/2006 (3) morajo države članice do 1. novembra 2011 izračunati cene na enoto za referenčno obdobje na podlagi nacionalnih načrtov izvedbe ali načrtov izvedbe funkcionalnih blokov zračnega prostora in ciljev stroškovne učinkovitosti iz teh načrtov. Če se popravljeni cilji stroškovne učinkovitosti sprejmejo po 1. novembru 2011, je treba cene na enoto za referenčno obdobje ponovno izračunati na podlagi končnih sprejetih ciljev stroškovne učinkovitosti.

               (12)

               Po objavi poročila o oceni organa za oceno uspešnosti je več držav članic že navedlo, da namerava sprejeti potrebne ukrepe za sprejetje popravljenih ciljev uspešnosti v skladu s stališči Komisije iz tega priporočila.

               (13)

               To priporočilo se bo, če je to primerno, upoštevalo pri ocenjevanju popravljenih ciljev uspešnosti v skladu s postopkom iz člena 14 Uredbe (EU) št. 691/2010.

               (14)

               Komisija se je v skladu s členom 13(3) Uredbe (EU) št. 691/2010 posvetovala z državami članicami, ki jih zadeva to priporočilo.

               (15)

               Ukrepi iz tega priporočila so v skladu z mnenjem Odbora za enotno evropsko nebo –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Namen tega priporočila je ob upoštevanju ocene, ki jo je pripravil organ za oceno uspešnosti, in rezultatov stikov v skladu z odstavkom 5 zahtevati od držav članic, da sprejmejo, če je to potrebno in/ali primerno, popravljene cilje uspešnosti na nacionalni ravni ali ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora, da bodo skladni z vseevropskimi cilji uspešnosti za obdobje od 2012 do 2014 (v nadaljnjem besedilu: referenčno obdobje), sprejetimi s Sklepom 2011/121/EU, in bodo ustrezno prispevali k njihovemu uresničevanju.

               2.

               Na podlagi priporočil, ki jih vsebuje poročilo o oceni organa za oceno uspešnosti, Komisija meni, da:

                           (a)

                           cilji zmogljivosti, ki so jih v svojih nacionalnih načrtih določili Grčija, Španija, Avstrija, Poljska in Združeno kraljestvo, niso skladni z vseevropskimi cilji in ne prispevajo ustrezno k njihovemu uresničevanju;

                           (b)

                           cilj zmogljivosti, ki so ga v načrtu za funkcionalni blok zračnega prostora Osrednja Evropa (FABEC) določili Belgija, Nemčija, Francija, Luksemburg in Nizozemska, ni skladen z vseevropskimi cilji in ne prispeva ustrezno k njihovemu uresničevanju;

                           (c)

                           cilji stroškovne učinkovitosti, ki so jih v svojih nacionalnih načrtih določili Bolgarija, Češka republika, Nemčija, Estonija, Irska, Španija (za svojo celinsko cono preletnega zaračunavanja), Francija, Italija, Ciper, Latvija, Madžarska, Malta, Avstrija, Portugalska, Finska, Romunija, Slovenija, Slovaška, Švedska in Združeno kraljestvo, niso skladni z vseevropskimi cilji in ne prispevajo ustrezno k njihovemu uresničevanju.

               3.

               Zadevne države članice morajo pri sprejemanju popravljenih ciljev uspešnosti zagotoviti upoštevanje priporočil iz poročila o oceni, ki ga je pripravil organ za oceno uspešnosti.
               Ob upoštevanju razmer v vsaki državi članici morajo zlasti:

                           (a)

                           Grčija, Španija, Poljska, Avstrija in Združeno kraljestvo izboljšati svoje cilje zmogljivosti, da do leta 2014 dosežejo naslednje referenčne vrednosti (vrednosti, ki jih je izračunal Eurocontrol in so uporabljene v poročilu o oceni uspešnosti) ali vrednosti, ki so nižje od njih:

                                       —

                                       Grčija: 0,26 minute povprečne zamude na let,

                                       —

                                       Španija: 0,31 minute povprečne zamude na let,

                                       —

                                       Poljska: 0,26 minute povprečne zamude na let,

                                       —

                                       Avstrija: 0,23 minute povprečne zamude na let,

                                       —

                                       Združeno kraljestvo: 0,27 minute povprečne zamude na let;

                           (b)

                           Belgija, Nemčija, Francija, Luksemburg in Nizozemska izboljšati svoj cilj zmogljivosti za FABEC, da do leta 2014 dosežejo referenčno vrednost 0,4 minute povprečne zamude na let ali nižjo vrednost;

                           (c)

                           države članice iz odstavka 2(c) izkoristiti vse možnosti za dodatno izboljšanje ciljev stroškovne učinkovitosti v nacionalnih načrtih izvedbe ali načrtih izvedbe funkcionalnih blokov zračnega prostora v referenčnem obdobju, zlasti v zvezi z razvojem splošnega okvira, zmanjšanjem stroškov kapitala in stroškov podpore (brez stroškov delujočih kontrolorjev zračnega prometa), povečanjem produktivnosti in racionalizacijo naložb v okviru vzpostavljanja funkcionalnih blokov zračnega prostora;

                           (d)

                           Češka republika, Nemčija, Estonija, Irska, Španija, Francija, Malta, Avstrija, Slovaška, Finska in Združeno kraljestvo pregledati predpostavke, na katerih temelji premija za tveganje in s tem donosnost lastniškega kapitala, ter navesti utemeljitve za znatna povečanja stroškov kapitala;

                           (e)

                           Bolgarija, Češka republika, Estonija, Francija, Italija, Latvija, Madžarska, Malta, Portugalska, Romunija, Slovenija, Slovaška, Finska in Združeno kraljestvo ponovno oceniti višino in nujnost naložb, ki so potrebne za doseganje ciljev uspešnosti v referenčnem obdobju, ob upoštevanju možnosti za racionalizacijo naložb v okviru funkcionalnih blokov zračnega prostora ali regionalnih projektov.

               4.

               Poleg priporočil iz odstavka 3:

                           (a)

                           morajo države članice v nacionalnih načrtih izvedbe ali načrtih izvedbe funkcionalnih blokov zračnega prostora navesti prispevek naložb k uresničevanju ciljev uspešnosti v referenčnem obdobju in vpliv naložb na te cilje tako, da navedejo sklicevanja na poslovne primere in/ali analize stroškov in koristi ter opišejo njihovo ustreznost v povezavi z evropskim osrednjim načrtom za upravljanje zračnega prometa, zlasti v zvezi z uvajanjem prvega paketa za izvajanje (IP1). Ti podatki morajo biti usklajeni s podatki iz poslovnih načrtov izvajalcev navigacijskih služb zračnega prometa, kot so navedeni v odstavku (b) oddelka 2.2 Priloge I k Uredbi Komisije (ES) št. 2096/2005 (4);

                           (b)

                           države članice morajo zaradi lažje izvedbe prilagoditev, ki so potrebne na koncu referenčnega obdobja, navesti predpostavke in utemeljitve za ugotavljanje stroškov, za katere se lahko v skladu s členom 11a(8) Uredbe (ES) št. 1794/2006 šteje, da niso pod nadzorom;

                           (c)

                           države članice funkcionalnega bloka zračnega prostora, ki niso sprejele načrta izvedbe s cilji na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora, morajo skupaj z organom za oceno uspešnosti Komisiji sporočiti informacije o zbranih ciljih uspešnosti s poudarkom na skladnosti z vseevropskimi cilji uspešnosti na ravni funkcionalnega bloka zračnega prostora, kakor je navedeno v členu 5(3) Uredbe (EU) št. 691/2010.

               5.

               Komisija namerava skupaj z organom za oceno uspešnosti spremljati to priporočilo na podlagi dvostranskih in/ali večstranskih stikov z državami članicami.

               6.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 23. novembra 2011

            Za Komisijo

         Siim KALLAS

            Podpredsednik

      (1)  UL L 201, 3.8.2010, str. 1.

      (2)  UL L 48, 23.2.2011, str. 16.

      (3)  UL L 341, 7.12.2006, str. 3.

      (4)  UL L 335, 21.12.2005, str. 13.


title: Priporočilo Sveta z dne 11. julija 2017 v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2017

text:
               9.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/26

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 11. julija 2017
   v zvezi z nacionalnim programom reform Irske za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Irske za stabilnost za leto 2017
   (2017/C 261/07)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 16. novembra 2016 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2017. Evropski svet je na zasedanju 9. in 10. marca 2017 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 16. novembra 2016 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Irsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 9. in 10. marca 2017. Svet je Priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 21. marca 2017 (3).

               (2)

               Irska bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih od 1 do 3.

               (3)

               Poročilo o državi za Irsko za leto 2017 je bilo objavljeno 22. februarja 2017. V njem so bili ocenjeni napredek Irske pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 12. julija 2016, nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 22. februarja 2017.

               (4)

               Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Irskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Za ta neravnotežja so zlasti značilni velik zunanji, javni in zasebni dolg (tako gospodinjstev kot nefinančnih družb), zaradi česar je Irska dovzetna za negativne pretrese. Banke se še naprej soočajo z visoko ravnjo slabih posojil, vendar so dobro kapitalizirane in njihova trenutno še vedno nizka dobičkonosnost se postopoma povečuje. Cene stanovanj naraščajo in pri stanovanjski ponudbi so še vedno prisotne ovire. Dolg nefinančnih družb se je skozi celo leto 2015 zmanjševal, vendar je bil še vedno večji kot ob koncu leta 2014. Dolg gospodinjstev se je leta 2015 zmanjšal in tudi javni dolg se stalno zmanjšuje. Negativno neto stanje mednarodnih naložb na Irskem se je pred letom 2015 hitro zmanjševalo, nato pa se je ta trend obrnil, deloma zaradi revidiranih podatkov v letu 2015, ki so bili osnova za primerjavo. Vendar se zdi, da zunanja vzdržnost domačega sektorja ni ogrožena. Obseg slabih posojil se je v preteklem letu zmanjševal, čeprav ob koncu leta 2016 nekoliko počasneje. Cene nepremičnin so v letu 2015 še naprej rasle, vendar za zdaj ni pomembnih znakov precenjenosti. V zadnjih letih so bili sprejeti ukrepi politik za odpravo vseh neravnotežij, na katera je bilo opozorjeno, tudi v bančnem sektorju (izboljšave regulativnega okvira, ukrepi za zmanjšanje visoke ravni slabih posojil). Vlada je že sprejela več pomembnih ukrepov za obravnavo nezadostne ponudbe na stanovanjskem trgu, vendar bodo učinki vidni šele čez čas.

               (5)

               Irska je 13. aprila 2017 predložila nacionalni program reform za leto 2017, 2. maja 2017 pa program stabilnosti za leto 2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (6)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Člen 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) določa, da lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (7)

               Za Irsko trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Vlada v programu stabilnosti za leto 2017 pričakuje, da se bo nominalni primanjkljaj rahlo zmanjšal na 0,4 % BDP v letu 2017 in se zatem postopno zmanjševal ter se v letu 2021 prevesil v presežek v višini 1,0 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, naj bi bil dosežen od leta 2018 naprej. V skladu s programom stabilnosti naj bi se delež dolga sektorja država v BDP v letu 2017 zmanjšal na 72,9 %, nato pa še naprej upadal in leta 2020 dosegel 65,2 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2018 naprej, niso bili dovolj podrobno opredeljeni.

               (8)

               Svet je 12. julija 2016 Irski priporočil, naj v letu 2017 doseže letno fiskalno prilagoditev v višini 0,6 % BDP, da bi se približala srednjeročnemu proračunskemu cilju. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2017 obstaja za Irsko tveganje znatnega odklona od priporočene fiskalne prilagoditve v letih 2016 in 2017, če sta upoštevani skupaj.

               (9)

               V letu 2018 naj bi se Irska glede na svoj fiskalni položaj in zlasti raven dolga z dodatno prilagoditvijo približala svojemu srednjeročnemu proračunskemu cilju, tj. strukturnemu primanjkljaju v višini 0,5 % BDP. V skladu s skupno dogovorjeno prilagoditveno matriko v okviru Pakta za stabilnost in rast ta prilagoditev pomeni zahtevo po nominalni stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (5), ki v letu 2018 ne presega 2,4 %. To bi ustrezalo letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Referenčna vrednost za odhodke odraža prilagoditev, s katero naj bi se odpravilo izkrivljanje desetletne referenčne stopnje potencialne rasti, ki ga je povzročila izredno velika realna rast BDP v letu 2015. Glede na pristop, ki so ga irski organi uporabili pri izračunih za svoj proračun za leto 2017, je Komisija upoštevala povprečje stopenj potencialne rasti v letih 2014 in 2016. Ob nespremenjenih politikah obstaja v letih 2017 in 2018, če sta upoštevani skupaj, tveganje določenega odklona od te zahteve. Obenem naj bi Irska v letih 2017 in 2018 izpolnjevala prehodno pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bodo potrebni dodatni ukrepi, zlasti v letu 2017, da bi Irska izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Glede na trenutno ciklično situacijo na Irskem in povečana zunanja tveganja bi bila uporaba morebitnih nepričakovanih prihodkov za nadaljnje zmanjševanje deleža dolga sektorja država preudaren ukrep. Vendar bi bilo treba v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 pri oceni proračunskih načrtov in rezultatov upoštevati proračunski saldo države članice glede na ciklično situacijo. Kot je navedeno v sporočilu Komisije, priloženem tem priporočilom za posamezne države, bo treba pri oceni osnutka proračunskega načrta za leto 2018 in poznejši oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj doseganja fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako h krepitvi trenutnega okrevanja kot tudi k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Irske. Pri tem Svet ugotavlja, da namerava Komisija izvesti splošno oceno v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97, zlasti glede na ciklično situacijo na Irskem.

               (10)

               Čeprav je okrevanje gospodarstva trdno in se bo proizvodnja po pričakovanjih v naslednjih letih stalno povečevala, so obeti zdaj bolj negotovi, kar povzroča tveganja za še vedno krhke javne finance. Zato bi si bilo treba močneje prizadevati za to, da bili prihodki bolj odporni proti gospodarskim nihanjem in negativnim pretresom. V ta namen bi bilo treba nadaljevati delo v zvezi s predlogom za uvedbo „sklada za deževne dni“ (Rainy-Day fund) ter zmanjšati odvisnost od visoko koncentriranih in volatilnih virov prihodkov. Uravnotežena sestava različnih davčnih virov in širše davčne osnove bi prispevale k večji stabilnosti prihodkov ob gospodarskih nihanjih. Vendar so bila prizadevanja za razširitev davčne osnove v zadnjih letih omejena, nedavni davčni ukrepi pa so bili osredotočeni na znižanja in olajšave. Napovedano sistematično vrednotenje stroškov in koristi znižanih stopenj DDV, ki se uporabljajo za prodajo širokega razpona proizvodov, še ni bilo izvedeno. Periodični davki na nepremične veljajo za enega najbolj rasti prijaznih virov prihodkov. Vendar so prihodki Irske iz naslova nepremičnin leta 2014 znašali le 1,0 % BDP, medtem ko je povprečje Unije znašalo 1,6 %. Postopna indeksacija vrednosti nepremičnin bi pripomogla k zgladitvi profila lokalnega davka na nepremičnine, saj bi preprečila nenadno zvišanje davčnih obveznosti ob ponovnem vrednotenju nepremičnin v letu 2019. Razlike v obdavčitvi dizelskega goriva in bencina za udeležence v cestnem prometu niso upravičene z okoljskega vidika.

               (11)

               V preteklosti so bili obsežni pregledi odhodkov osredotočeni predvsem na zmanjšanje javne porabe, da bi se izpolnili splošni fiskalni cilji. Uspešnost in učinkovitost programov odhodkov se nista redno ocenjevali, zaradi česar se je na koncu zmanjšala zanesljivost večletnih načrtov porabe. Z ustrezno zasnovanim pregledom porabe, ki bi bil v skladu s skupnimi načeli Euroskupine, bi se izboljšal nadzor nad odhodki in se po možnosti sprostila sredstva za zelo potrebne javne naložbe, s katerimi bi se spodbujala rast. V okviru pregleda porabe bi se morala obravnavati zlasti stroškovna učinkovitost zdravstvenega sektorja. Irska je uvedla nekaj pomembnih ukrepov za povečanje učinkovitosti, kot so sporazum za znižanje stroškov s farmacevtsko industrijo, sistem za finančno poslovodenje, e-zdravje in financiranje po dejavnostih. Kljub temu bi bilo mogoče storiti več, na primer s krepitvijo dejavnosti primarnega zdravstvenega varstva, da bi se razbremenile preobremenjene bolnišnice na Irskem. Ukrepi za prehod na enotni univerzalni sistem zdravstvenovarstvenih storitev so razdrobljeni in zanje ni bila opredeljena krovna vizija.

               (12)

               Spodbujanje trajnostne in vključujoče rasti, ki koristi vsem družbenim skupinam, je še vedno izziv. Brezposelnost je bila aprila 2017 pri 6,4 % pod povprečjem Unije. Vendar obstajajo številna gospodinjstva z nizko intenzivnostjo dela, kar povzroča zaskrbljenost, da nekateri ljudje ne bodo deležni koristi, ki jih prinaša nadaljevanje gospodarskega okrevanja. Med letoma 2013 in 2015 se je odstotek prebivalstva, ki živi v gospodinjstvih z nizko ali zelo nizko intenzivnostjo dela, zmanjšal za 15 %; skupna stopnja brezposelnosti se je v istem obdobju zmanjšala za 28 %. Na splošno je sistem socialnega varstva dobro zajezil revščino in neenakost, Irska pa je sprejela tudi ukrepe za spodbujanje zaposlovanja, kot je postopno ukinjanje prejemkov in dodatkov. Vendar ovire za vključujočo rast še niso odpravljene. Razlike v stopnji zaposlenosti med nizko, srednje in visoko usposobljenimi delavci so med najvišjimi v Uniji. Na nekaterih področjih so se pojavila neskladja med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih, pri čemer so možnosti za izpopolnjevanje in prekvalifikacijo še vedno nezadostne. Trg dela in socialni izzivi kažejo, kako pomemben je celosten pristop k usposabljanju in aktivaciji na trgu dela za tiste, ki so od njega najbolj oddaljeni. Poleg tega je še vedno zaskrbljujoča kakovost ponudbe otroškega varstva, vključno z razpoložljivostjo celodnevnega varstva. Neto stroški otroškega varstva v odstotku plač so na Irskem med najvišjimi v Uniji. Razpoložljivost in cena kakovostnih storitev celodnevnega otroškega varstva sta oviri za udeležbo žensk na trgu dela ter zavirata prizadevanja za zmanjšanje revščine otrok, ki se je sicer nekoliko zmanjšala, a je še vedno nad povprečjem Unije.

               (13)

               Za spodbujanje trajne in uravnotežene rasti je treba obravnavati potrebe po infrastrukturi. Gospodarska kriza je povzročila spremembo v sestavi splošnih javnofinančnih odhodkov, ki so se od naložb preusmerili k tekoči porabi. Večletno močno krčenje javnih naložb je negativno vplivalo na ustreznost in kakovost infrastrukture. Sprememba v sestavi javnofinančnih odhodkov je vplivala tudi na podporo javnega sektorja za raziskave in razvoj, kar bi lahko imelo posledice za konkurenčnost malih in srednjih podjetij. Irska je po javnih naložbah v raziskave in razvoj kot odstotku BDP na 25. mestu med državami članicami Unije. Najbolj kritične infrastrukturne pomanjkljivosti so v sektorju prometa, oskrbe z vodo in v stanovanjskem sektorju. Povpraševanje po novih stanovanjih na območju večjih irskih mest trenutno močno presega ponudbo. Zaradi tega cene in najemnine za stanovanjske nepremičnine še naprej hitro naraščajo, kar je posledično povzročilo nedavno močno povečanje izključenosti s stanovanjskega trga in brezdomstva. Trenutno sicer ni znakov precenjenosti v tem sektorju, a če ovire, ki omejujejo ponudbo stanovanj, ne bodo odpravljene, bi to lahko povzročilo makrofinančna tveganja. Z usklajenim in pravočasnim prostorskim načrtovanjem bi se lahko zagotovila nova stanovanja na pravih območjih.

               (14)

               Za irsko gospodarstvo je značilna delitev na večinoma mala in srednja domača podjetja ter na velike multinacionalne družbe, ki poslujejo na Irskem. Povezave med multinacionalnimi družbami in domačimi podjetji so še naprej omejene. Njihova izvozna uspešnost in njihovi profili se precej razlikujejo, razlike v produktivnosti med njimi pa naraščajo. Domača podjetja kažejo šibkejši izvozni profil kot multinacionalne družbe s sedežem na Irskem. Njihov izvoz je močno skoncentriran na posamezne sektorje in geografske trge, zaradi česar so bolj ranljiva za pretrese. Z vlaganjem v inovacije bi se spodbujala produktivnost in izvozni potencial irskih podjetij v času, ko bi diverzifikacija izvoza in izvoznih trgov lahko pripomogla k stabilizaciji njihove uspešnosti. Javni odhodki za raziskave in razvoj so še naprej nizki. Ukrepi, namenjeni povečanju javnih raziskav in razvoja, zlasti ukrepi za podporo inovacijske zmogljivosti MSP, se bodo lahko v celoti izvajali le, če bo obnovljen trend trajnih naložb. Za spodbujanje inovacij med MSP bi bilo mogoče inovacijske politike preusmeriti k bolj neposrednim oblikam financiranja. Vladna podpora za zasebne naložbe v raziskave in razvoj se vse bolj zagotavlja v obliki davčnih olajšav za raziskave in razvoj. Z bolj ciljno usmerjenimi kombinacijami politik ter bolj neposrednim financiranjem bi se lahko ustrezneje odzvali na potrebe mladih inovativnih podjetij na Irskem in izkoristili veliko naložbeno moč multinacionalnih družb. S tem bi se olajšal dostop do svetovnih vrednostnih verig in pospešilo prelivanje znanja.

               (15)

               V okolju s povečano zunanjo negotovostjo so za zagotavljanje stabilnosti finančnega sektorja potrebna nadaljnja prizadevanja za zmanjševanje obsega slabih posojil. Kljub doseženemu napredku visoki deleži slabih posojil še vedno zavirajo dobičkonosnost bank ter popolno gospodarsko okrevanje gospodinjstev in podjetij. Razdolževanje gospodinjstev in domačih podjetij se nadaljuje, vendar njihova zadolženost pri 276,8 % BDP (september 2016) ostaja med najvišjimi v Uniji. Podjetja imajo lahko zaradi velike zadolženosti težave pri najemanju posojil za naložbe, kar posledično omejuje tudi zmožnost bank, da bi izboljšale svojo dobičkonosnost.

               (16)

               Po podatkih Centralne banke Irske je povprečni delež slabih posojil domačih bank na Irskem septembra 2016 znašal 14,2 %, kar je precej nad povprečjem Unije (5,3 %). Slaba posojila domačih bank na Irskem so septembra 2016 padla za 12,7 milijarde EUR ali za 32,7 % na medletni ravni. Hitrost reševanja zaostalih plačil se je nekoliko upočasnila, ker je preostala dolgotrajno zaostala plačila tudi najteže prestrukturirati. Irska tega zagona ne bi smela zapraviti: prestrukturiranje posojil z zaostalimi plačili bi moralo biti dolgoročno vzdržno in razmisliti bi bilo treba o različnih oblikah zmanjševanja dolga. Konec septembra 2016 je pri 14 % hipotekarnih posojil prišlo do zamude pri odplačevanju, pri čemer so posojila z več kot dveletno zamudo pri odplačevanju predstavljala okoli 70 % celotnega stanja hipotekarnih posojil, z več kot 90-dnevno zamudo. Še vedno so problematična komercialna nepremičninska posojila v posesti domačih bank ter poslovna posojila, pri čemer je delež slabih posojil septembra 2016 pri prvih predstavljal 32,6 %, pri drugih pa 11,8 %. Insolventnost fizičnih oseb, stečaj, „examinership“ (sodno varstvo v skladu z irskim pravom za gospodarske družbe v težavah) in izvensodne poravnave se še vedno premalo uporabljajo za obnovitev sposobnosti preživetja gospodinjstev in podjetij ter bi jih bilo treba močneje spodbujati. Centralni kreditni register naj bi po več zamudah zdaj dejansko prešel v končno fazo izvedbe. Zaključitev njegove izvedbe bi morala biti prioriteta, saj bo služil kot podlaga za ustrezno ocenjevanje kreditnega tveganja posojilojemalcev in zagotavljal preudarno posojanje v prihodnosti.

               (17)

               Proti koncu leta 2016 se je začel izvajati zakon o pravnih storitvah iz leta 2015 („zakon iz leta 2015“). Celovito izvajanje zakona iz leta 2015 bo ključnega pomena v prizadevanjih Irske za povečanje konkurence v tem sektorju, saj bo zakon omogočal zmanjšanje pravnih ovir za opravljanje poklica odvetnika (barrister), pa tudi ustanavljanje skupin podjetij, ki bodo delovale kot multidisciplinarne prakse, in uporabo alternativnih poslovnih modelov po zgledu tistih, ki se uporabljajo v drugih državah članicah. Neodvisne pravne storitve so vhodni dejavnik za vse gospodarske sektorje in njihovi stroški vplivajo na konkurenčnost Irske. Zato je izrednega pomena, da se pri izvajanju zakona iz leta 2015 uvedejo določbe za povečanje konkurenčnosti in zmanjšanje stroškov ob upoštevanju rezultatov javnega posvetovanja oziroma da se takšne določbe vključijo v predpise, ki jih bo izdal regulativni organ za pravne storitve, da bi se povečala konkurenca in znižali stroški.

               (18)

               V okviru evropskega semestra 2017 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Irske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2017. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2017 in nacionalni program reform za leto 2017 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Irska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Irskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (19)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2017, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1.

               (20)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda Komisije in te ocene preučil nacionalni program reform za leto 2017 in program stabilnosti za leto 2017. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 in 3 –

         PRIPOROČA, da Irska v letih 2017 in 2018 ukrepa tako, da:

               1.

               V letu 2018 nadaljuje znatne fiskalne napore v skladu z zahtevami preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast. Uporabi morebitne nepričakovane prihodke, nastale zaradi ugodnih gospodarskih in finančnih razmer, tudi s prodajo premoženja, da bi pospešila zmanjševanje deleža dolga sektorja država. Omeji področje uporabe in število davčnih odhodkov ter razširi davčno osnovo.

               2.

               Bolje usmeri javnofinančne odhodke, med drugim z namenjanjem prednosti javnim naložbam v promet, oskrbo z vodo in inovacije, zlasti v podporo malim in srednjim podjetjem. Izboljša socialno infrastrukturo, vključno s socialnimi stanovanji in kakovostnim otroškim varstvom; izvede integrirani sveženj aktivacijskih politik za povečanje zaposlitvenih možnosti nizko usposobljenih delavcev ter za obravnavo nizke delovne intenzivnosti gospodinjstev.

               3.

               Spodbuja nadaljnje in trajnejše zmanjšanje obsega slabih posojil s strategijami za reševanje, ki vključujejo odpis dolga za rentabilna podjetja in gospodinjstva, pri čemer naj poseben poudarek nameni reševanju dolgotrajno zaostalih plačil.

      V Bruslju, 11. julija 2017

            Za Svet

            Predsednik

         T. TÕNISTE

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  UL C 92, 24.3.2017, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347 20.12.2013, str. 320).

      (5)  Neto javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.