title: Priporočilo Svetu o 65. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 25. marca 2010 o 65. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov (2010/2020(INI))

text:
               7.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               CE 4/49

         Četrtek, 25. marca 2010Priporočilo Svetu o 65. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov
   P7_TA(2010)0084
   Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 25. marca 2010 o 65. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov (2010/2020(INI))
   2011/C 4 E/08

      Evropski parlament,
   ob upoštevanju predloga priporočila Svetu, ki ga predlaga Alexander Graf Lambsdorff v imenu skupine ALDE, o prednostnih nalogah Evropske unije za 65. zasedanje generalne skupščine Združenih narodov (B7-0243/2009),
   ob upoštevanju priporočila Evropskega parlamenta Svetu z dne 24. marca 2009 o prednostnih nalogah EU za 64. zasedanje Generalne skupščine Združenih narodov (1),
   ob upoštevanju prednostnih nalog EU za 64. zasedanje generalne skupščine Združenih narodov, ki jih je Svet sprejel 9. junija 2009 (10809/09),
   ob upoštevanju 64. zasedanja generalne skupščine Združenih narodov, zlasti njenih resolucij: „Globalnemu partnerstvu naproti“ (2), „Vloga žensk v razvoju“ (3), „Mednarodna strategija za zmanjšanje nesreč “ (4), „Sožitje z naravo“ (5), „Položaj človekovih pravic v Islamski republiki Iran“ (6), „Spodbujanje pravične geografske razporeditve članstva v organih na področju pogodbe o človekovih pravicah“ (7), „Okrepitev mednarodnega sodelovanja na področju človekovih pravic“ (8), „Globalizacija in njen vpliv na polno uživanje vseh človekovih pravic“ (9), „Krepitev ukrepov Združenih narodov na področju človekovih pravic s spodbujanjem mednarodnega sodelovanja in pomen nerazlikovanja, nepristranskosti in objektivnosti“ (10), „Spodbujanje demokratičnega in pravičnega mednarodnega reda“ (11), „Otrokove pravice“ (12), „Deklice“ (13), „Poročilo Sveta za človekove pravice“ (14), „Varstvo podnebja na Zemlji za sedanje in prihodnje generacije človeštva“ (15), „Pogodba o popolni prepovedi jedrskih poskusov “ (16), „Na poti k svetu brez jedrskega orožja: hitrejše izvajanje obveznosti jedrske razorožitve“ (17), „Jedrska razorožitev“ (18), „Spodbujanje multilateralizma na področju razoroževanja in neširjenja orožja“ (19),
   ob upoštevanju razvojnih ciljev tisočletja Združenih narodov in zavez držav članic EU o nudenju pomoči v boju proti lakoti in revščini,
   ob upoštevanju v letu 2010 načrtovane revizijske konference podpisnic Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja (NPT), revizije razvojnih ciljev tisočletja, Sveta za človekove pravice (HRC) in Komisije za izgradnjo miru (PBC),
   ob upoštevanju Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja ter Kjotskega protokola k tej konvenciji,
   ob upoštevanju svoje resolucije z dne 16. decembra 2009 o možnostih za razvojno agendo iz Dohe po sedmi ministrski konferenci Svetovne trgovinske organizacije (20),
   ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. novembra 2009 o strategiji EU za konferenco o podnebnih spremembah v Københavnu (COP 15) (21),
   ob upoštevanju svoje resolucija z dne 22. oktobra 2009 o krepitvi demokracije v zunanjih odnosih EU (22),
   ob upoštevanju svoje resolucije z dne 8. oktobra 2009 o učinkih svetovne finančne in gospodarske krize na države v razvoju in razvojno sodelovanje (23),
   ob upoštevanju svoje resolucija z dne 7. maja 2009 o vključevanju načela enakosti med spoloma v zunanje odnose EU ter v vzpostavljanje miru in oblikovanje državnih struktur (24),
   ob upoštevanju svoje resolucije z dne 24. aprila 2009 o neširjenju jedrskega orožja in prihodnosti Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja (NPT) (25),
   ob upoštevanju svoje izjave z dne 22. aprila 2009 o „Recimo NE nasilju nad ženskami“ (26),
   ob upoštevanju svoje resolucije z dne 24. marca 2009 o pogodbah o razvojnih ciljih tisočletja (27),
   ob upoštevanju svoje resolucije z dne 9. junija 2005 o reformi Združenih narodov (28),
   ob upoštevanju členov 121(3) in 97 svojega poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve in mnenja Odbora za razvoj (A7-0049/2010),

               A.

               ker sistem Združenih narodov, z legitimnostjo, ki izhaja iz njegove svetovne sestave, še vedno igra osrednjo vlogo pri oblikovanju in spodbujanju postopkov odločanja na svetovni ravni in pri soočanju s svetovnimi izzivi prek učinkovitega multilateralizma, ki temelji na mednarodnem pravu, načelih iz listine Združenih narodov kot tudi na skupnih obveznostih za izvajanje ciljev, ki so bili sprejeti na svetovnem vrhu Združenih narodov leta 2005,

               B.

               ker je Evropska unija zavezana večstranskemu sodelovanju in krepitvi sistema Združenih narodov; ker bi posledično morala biti EU gonilna sila prizadevanj za reformo organizacije in še naprej trdno podpirati njeno pomembno vlogo v mednarodnem sistemu,

               C.

               ker sedanja struktura varnostnega sveta ZN ne odraža dejanskih razmer in potreb 21. stoletja; ker je po mnenju generalnega sekretarja ZN reforma Varnostnega sveta del prizadevanj, da bi postal ta nepogrešljivi organ v vseh ozirih bolj reprezentativen in učinkovit,

               D.

               ker so EU in njene države članice največje plačnice sistema ZN in zagotavljajo okoli 40 odstotkov ocenjenega proračuna ZN, več kot 40 odstotkov stroškov za mirovne sile in 12 odstotkov vojaških enot, pa tudi več kot polovico osnovnega financiranja sredstev in programov ZN,

               E.

               ker bo, v skladu z Lizbonsko pogodbo, Evropsko unijo v zunanjih odnosih in na mednarodnih forumih sedaj predstavljala ena sama pravna oseba, podpredsednica Komisije/visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (podpredsednica/visoka predstavnica), ki ji bo pomagala nova diplomatska služba EU; ker je Lizbonska pogodba prinesla spremembe pristojnosti na področju zunanje politike Unije, na primer večje povezovanje različnih sestavnih delov zunanjih ukrepov Unije, zlasti razvojne politike,

               F.

               ker bo morala EU naslediti ES kot opazovalka v generalni skupščini ZN in v drugih organih ZN, kot podpisnica številnih konvencij in v nekaterih izjemnih primerih, kot je FAO, kot članica,

               G.

               ker so bile države članice EU pred kratkim razdeljene glede udeležbe na durbanski revizijski konferenci proti rasizmu; ker so se pojavila razhajanja v pregledu spoštovanja človekovih pravic na Kitajskem v UNHRC in pri glasovanju o Goldstoneovem poročilu; ker je vse to škodovalo vplivu EU in njeni zmožnosti uveljavljati svoje vrednote v ZN,

               H.

               ker naraščajoče in nenadzorovano širjenje jedrskega orožja predstavlja vedno večjo grožnjo svobodnemu svetu; ker bo okrepitev vseh treh stebrov Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja (NPT), in sicer neširjenje orožja, razoroževanje in sodelovanje pri uporabi jedrske energije v civilne namene, osredja tema na prihodnji revizijski konferenci o NPT,

               I.

               ker se je Evropska unija pridružila deklaraciji tisočletja za razvoj iz leta 2000 in se je obvezala, da bo do leta 2015 za polovico zmanjšala skrajno revščino v svetu, pri čemer bo svoja prizadevanja osredotočila na napredek pri doseganju osmih razvojnih ciljev tisočletja,

               J.

               ker je z institucionalnimi spremembami sestave glede na spol znotraj sistema Združenih narodov treba dati nov zagon za doseganje celovitega in usklajenega pristopa k uveljavljanju načela enakosti med spoloma in k povečanju vloge žensk,

               K.

               ker bi morala pogajanja o celovitem in pravno zavezujočem sporazumu o podnebnih spremembah za obdobje po letu 2012 privesti do sporazuma v Mexico Cityju decembra 2010; ker lahko podnebne spremembe pripeljejo do konfliktov glede naravnih virov,

         1.   na Svet naslavlja naslednja priporočila:

         Evropska unija v Združenih narodih

               (a)

               naj prek okrepljenega dialoga s ključnimi partnerji spodbuja učinkovit večstranski pristop, da se omogoči oblikovanje močnejših Združenih narodov; naj pospeši skupni, celovit in skladen pristop EU v Združenih narodih, ki ga tretje strani pričakujejo,

               (b)

               naj se v sistemu Združenih narodov predstavlja kot pošten posrednik med različnimi skupinami članic, da se spodbuja medsebojno razumevanje in večja usklajenost treh stebrov Združenih narodov (mir in varnost, razvoj in človekove pravice); aktivno naj spodbuja in se sistematično ukvarja s pomenom učinkovitega multilateralizma v svojih dvostranskih pogovorih,

               (c)

               naj si prizadeva za rešitve, ki bodo omogočile vidnejšo zunanjo vlogo Unije in večjo odgovornost pred državami članicami Združenih narodov, zlasti glede dodeljevanja primernega časa za govor in pravice do pobude v generalni skupščini Združenih narodov; v celoti naj uporablja vse evropske instrumente za zunanje delovanje, da se izvedejo učinkoviti in skladni ukrepi EU v Združenih narodih in da se delegaciji EU pri Združenih narodih v New Yorku zagotovi ustrezno opremljenost za opravljanje svoje okrepljene vloge, zlasti glede osebja,

               (d)

               naj zagotovi enotno nastopanje EU, da bodo njena stališča slišana, in se hkrati uči iz izkušenj, pridobljenih na konferenci o podnebnih spremembah v Københavnu decembra 2009,

               (e)

               naj zagotovi, da bodo vrednote in interesi Unije v sistemu Združenih narodov zastopani na učinkovit in skladen način; v zvezi s tem naj si prizadeva, da bodo imenovanja držav članic EU za pomembna mesta v Združenih narodih, ki so bila odobrena v okviru držav članic EU, prejela popolno podporo Unije; naj se predstavlja kot povezovalna sila, ki je zmožna odgovoriti na pričakovanja, zlasti o pomembnih glasovanjih, da se dosežejo enotna stališča,

               (f)

               naj si prizadeva za bolj poglobljeno sodelovanje in dialog z novo vlado ZDA ter novimi svetovnimi in regionalnimi akterji, kot so Kitajska, Indija in Brazilija, da se najdejo skupni načrti in rešitve za svetovne izzive znotraj večstranskega okvira,

               (g)

               glede na nov potencial EU za notranje usklajevanje in zunanje zastopanje naj izboljša dolgoročno načrtovanje Unije, zlasti glede pomembnih prihodnjih dogodkov v okviru Združenih narodov, kot so revizija razvojnih ciljev tisočletja in revizijska konferenca o NPT leta 2010, in revizija Sveta za človekove pravice in Komisije za izgradnjo miru leta 2011,

         Globalno upravljanje in reforma Združenih narodov

               (h)

               naj prevzame vodilno vlogo v sedanji razpravi o svetovnem upravljanju in naj zagotovi, da bodo obstajale jasne povezave med delom skupine G20 in Združenimi narodi, ki je zakonit organ za ukrepanje na svetovni ravni;

               (i)

               naj sprejme konkretne ukrepe in nove pobude v podporo procesu reforme sistema ZN s poudarkom na dejstvu, da je treba celovito prenoviti varnostni svet ZN v vseh vidikih,

               (j)

               od podpredsednice/visoke predstavnice naj zahteva, da oblikuje enotnejše stališče držav članic EU o reformi varnostnega sveta Združenih narodov ter da zagovarja to stališče v Združenih narodih; naj poudari, da pridobitev lastnega sedeža v razširjenem varnostnem svetu ostaja cilj Evropske unije,

               (k)

               naj spodbuja močnejšo udeležbo nacionalnih in nadnacionalnih parlamentov v dejavnostih ZN s ciljem krepitve demokratične narave Združenih narodov, njihovih programov in agencij, ter naj podpira pobude civilne družbe in parlamentov v zvezi s tem,

               (l)

               okrepi naj prizadevanja za oživitev generalne skupščine Združenih narodov v okviru usklajenega ukrepa z glavnimi partnerji, pri čemer naj predloge ad hoc delovnih skupin in priporočila uradnikov Združenih narodov, na primer predsednika 64. generalne skupščine Združenih narodov, spremeni v konkretne ukrepe za okrepitev vloge skupščine, njenih pristojnosti, učinkovitosti in uspešnosti kot tudi povečanje preglednosti njenega dela,

               (m)

               prispeva naj k izvajanju nove strukture glede na spol kot tudi ustreznih institucionalnih novosti zaradi čim hitrejšega oblikovanja skladnejšega enega subjekta, ki si bo prizadeval za spodbujanje enakosti spolov in za zaščito žensk in krepitev njihove vloge, vključno v konfliktnih razmerah in razmerah, ki nastopijo po krizi,

         Mir in varnost

               (n)

               naj v celoti podpre prizadevanje generalnega sekretarja Združenih narodov, da se bolje opredeli pomen načela odgovornosti za varovanje, da se poudari njegov pomen pri preprečevanju sporov in hkrati spodbudi njegovo izvajanje,

               (o)

               naj podpira pobudo držav članic EU za sprejetje resolucije ZN o kemičnem orožju, ki je bilo odloženo v morje, in o grožnji, ki jo takšno orožje predstavlja za ekologijo, zdravje, varnost in gospodarstvo, pa tudi o potrebi po krepitvi mednarodnega in regionalnega sodelovanja glede tega vprašanja ter o prostovoljni izmenjavi informacij, izkušenj in tehnologij,

      Krizno upravljanje, ohranjanje miru in izgradnja miru

               (p)

               prispeva naj h krepitvi zmogljivosti Združenih narodov za ohranjanje miru, da se zmanjša tveganje velikih napetosti in se spodbudi vključevanje pojma izgradnje miru v ukrepe za vzpostavljanje miru; prevzame naj pobudo pri iskanju novega horizonta za mirovne misije Združenih narodov, s poudarkom na civilno-vojaških sinergijah, in z izboljšanjem usklajevanja med različnimi regionalnimi partnerji, zlasti med EU in Afriško unijo,

               (q)

               znotraj okvira partnerstva EU – Združeni narodi naj izboljša skupne napotitve v okviru mirovnih misij Združenih narodov; spodbudi naj zadevne organe Združenih narodov, da še dodatno okrepijo mednarodna in regionalna partnerstva za vzpostavljanje miru, zlasti za zagotavljanje najboljše možne uporabe omejenih sredstev,

               (r)

               prizadeva naj si za usklajena stališče in ukrepe EU glede revizije Komisije za izgradnjo miru leta 2011; podpre naj prizadevanja za razširitev vloge te komisije za lajšanje in zagotavljanje trajnosti mirovnih sporazumov in za krepitev njene svetovalne vloge v odnosu do varnostnega sveta,

               (s)

               naj še naprej podpira sodelovanje med EU in ZN na področju okrevanja po krizi ter si prizadeva za celovit pristop k vzdrževanju miru, preprečevanju sporov in obravnavanju različnih političnih, gospodarskih, socialnih in okoljskih razmer, ki prispevajo k naraščanju sporov v družbah,

      Jedrsko razoroževanje in neširjenje jedrskega orožja, konvencionalno razoroževanje in nadzor orožja ter boj proti terorizmu

               (t)

               skupaj z državami članicami EU naj deluje skladno, dosledno in učinkovito na poti k doseganju uspešnega izida na revizijski konferenci o NPT leta 2010; naj se zaveže k cilju popolne jedrske razorožitve v skladu z resolucijo varnostnega sveta Združenih narodov št. 1887, ki podpira cilj sveta brez jedrskega orožja, ko bodo izpolnjeni ustrezni pogoji, in razorožitev pod strogim in učinkovitim mednarodnim nadzorom; naj poglobi dialog z vsemi jedrskimi silami z namenom zasledovanja skupnega programa in posebnega časovnega razporeda, usmerjenega v postopno zmanjšanje in posledično odpravo zalog jedrskih bojnih glav ob istočasnem izboljšanju načinov preverjanja; naj spodbuja ratifikacijo in začetek veljavnosti Pogodbe o celoviti prepovedi izvajanja jedrskih poskusov (CTBT),

               (u)

               naj podpre vlado ZDA pri zavezanosti, ki jo je z vizijo predsednika Obame za svet brez jedrskega orožja izrazila v zvezi s svetovno jedrsko razorožitvijo, prav tako naj pozdravi različne pobude, ki so jih sprejele nekatere države članice EU, glede pogajanja o umiku jedrskega orožja na evropskem ozemlju v polnem sodelovanju z Rusijo, da se omogoči sorazmeren umik orožja,

               (v)

               naj poudari potrebo po učinkovitem nadzoru orožja, vključno z orožjem malega kalibra in strelivom, ki vsebuje osiromašen uran, in naj uporabi svoj vpliv za to, da podpre širše, bolj praktično in učinkovitejše prizadevanje ter ukrepe za razorožitev; poudari naj potrebo po polnem izvajanju Konvencije o kemičnem orožju (CWC), Konvencije o biološkem in toksičnem orožju (BTWC), Konvencije o kasetnem strelivu (CCM) in Konvencije o protipehotnih minah (APMC) ter hkrati poudari potrebo po nadaljnjem razvoju mednarodnega režima proti širjenju orožja za množično uničenje,

               (w)

               naj okrepi sodelovanje in usklajevanje z najpomembnejšimi partnerji pri boju proti terorizmu na podlagi popolnega spoštovanja mednarodnega prava in človekovih pravic ter tako podpre večstransko prizadevanje Združenih narodov za boj proti terorizmu (vključno z ukrepi za usklajevanje sistema ZN glede seznama teroristov s standardi mednarodnega prava o človekovih pravicah) kot tudi učinkovito izvajanje globalne strategije Združenih narodov za boj proti terorizmu; okrepi naj prizadevanja za dosego sporazuma in sklenitev celovite konvencije o mednarodnem terorizmu; tesno naj sodeluje, kadar so v nevarnosti življenja talcev,

         Razvoj in podnebne spremembe

               (x)

               prevzame naj vodilno vlogo pri krepitvi učinkovitosti razvojen pomoči Združenih narodov, saj lahko trenutna razdrobljenost vodi k postopni marginalizaciji Združenih narodov kot prvega akterja na področju razvoja; vztraja naj pri skladnejšem načrtovanju in operativnem okviru Združenih narodov, da pomaga pri povečevanju vpliva razvojne pomoči Združenih narodov,

               (y)

               naj vztraja, da se kriza ne izkoristi za izgovor, da bi se izognili potrebnim odzivom na svetovni ravni na podnebne spremembe in propadanje okolja ali jih odložili, ter naj namesto tega izkoristi odziv na krizo kot priložnost za vzpostavitev osnove za novo in sodobno zeleno gospodarstvo; v tem okviru je treba v celoti podpreti pobudo za zeleno gospodarstvo, ki jo je sprožil Program Združenih narodov za okolje, ter spodbujati z njo povezano razpravo o svetovni pobudi Green New Deal,

               (z)

               naj poudari potrebo po trajnostni gospodarski rasti in razvoju,

               (aa)

               ponovno naj poudari načelo, v skladu s katerim se politika razvojne pomoči oblikuje ob sodelovanju držav prejemnic,

      Razvojni cilji novega tisočletja

               (ab)

               pri pripravah na revizijsko konferenco o razvojnih ciljih tisočletja, naj ponovno potrdi svojo zavezanost k razvojnim ciljem tisočletja, ki naj bi bili doseženi do leta 2015; vse partnerje naj pozove, da naredijo isto, in pri tem opozori na dejstvo, da darovalci še zdaleč ne izpolnjujejo svojih obljub iz leta 2005 o letnih tokovih pomoči in da je bil splošen napredek prepočasen za doseganje večine ciljev do leta 2015,

               (ac)

               imeti močno vodilno vlogo ob upoštevanju plenarnega srečanja na visoki ravni v zvezi z razvojnimi cilji tisočletja in spodbujati zlasti naslednje cilje:

                           —

                           ponovno potrditi razvojne cilje tisočletja kot najmanj, kar je treba doseči do leta 2015, ter nasprotovati vsakemu poskusu zmanjševanja ali odlaganja izrečenih obljub;

                           —

                           doseči sporazum med razvitimi državami in državami v razvoju o pospešenem ukrepanju,vključno z jasnimi, konkretnimi načrti in zavezami, saj svet še zdaleč ne izpolnjuje obljub razvojnih ciljev tisočletja in več kot milijarda ljudi še vedno živi v izjemni revščini, pri čemer bo ta številka po pričakovanjih narasla;

                           —

                           dati jasno znamenje, da bo pred letom 2015 sprejet še bolj ambiciozen načrt za izkoreninjenje revščine, ki bo zagotavljal nadaljnja prizadevanja za popolno izkoreninjenje revščine;

                           —

                           si prizadevati za boljše usklajevanje med agencijami OZN in bolj usklajen okvir delovanja OZN, da bi se izognili razdrobljenosti pri doseganju razvojnih ciljev tisočletja,

               (ad)

               s čim večjim poudarkom sporočati, da bo doseganje razvojnih ciljev tisočletja, ki je tudi moralna obveznost, bistveno prispevalo k spodbujanju mednarodne blaginje, stabilnosti, varnosti in socialne pravičnosti,

               (ae)

               poudariti, da si mora mednarodna skupnost nadalje prizadevati za boj proti negativnim učinkom svetovne gospodarske krize in podnebnih sprememb v državah v razvoju; predlagati inovativne mehanizme financiranja, kot je mednarodni davek na finančne transakcije,

               (af)

               sprejeti konkretne zaveze za zagotovitev boljšega usklajevanja, skladnosti politik in doseganje razvojnega cilja tisočletja št. 8, ter zmanjšati finančno vrzel, da bi do leta 2010 dosegli Gleneaglesov cilj približno 154 milijard USD (glede na cene leta 2008) skupne uradne razvojne pomoči,

               (ag)

               v okviru plenarnega srečanja na visoki ravni o razvojnih ciljih tisočletja ponovno potrditi svojo skupno zavezo, da bo do leta 2015 za uradno razvojno pomoč porabil 0,7 % BND na podlagi jasnega in obvezujočega časovnega razporeda za vsako državo članico,

               (ah)

               vztraja naj, da se sredstva razvojnih ciljev tisočletja ne uporabijo za reševanje posledic finančne krize in krize v zvezi s podnebnimi spremembami; namesto tega je treba zbrati dodatna sredstva in sprejeti učinkovitejše ukrepe za doseganje ciljev, pri katerih je bil napredek izjemno omejen, na primer pri razvojnem cilju tisočletja št. 5 (zdravje mater) in št. 4 (umrljivost otrok); naj nameni pozornost ponovni oživitvi razvojnih ciljev tisočletja v skladu s programom in načrtom za obdobje 2010–2015,

         Podnebne spremembe

               (ai)

               naj spodbuja razpravo v pričakovanju prihodnje konference pogodbenic Okvirne konvencije Združenih narodov o podnebnih spremembah (COP16) v Mehiki decembra 2010 in začne oblikovati soglasje za sprejetje novega zavezujočega mednarodnega sporazuma o podnebnih spremembah za obdobje po letu 2012,

               (aj)

               naj se izogne organizacijskim in strukturnim napakam konference COP15 v Københavnu, ki ni uspela doseči mednarodno zavezujočega sporazuma, tako da predlaga posebna pravila za glasovanje, ki bodo temeljila na pomembni večini, da se tako pospeši napredek pri pogajanjih,

         Človekove pravice

      Institucionalna vprašanja

               (ak)

               naj pozove podpredsednico/visoko predstavnico, da pri obravnavi vprašanj o človekovih pravicah govori v imenu vseh držav članic EU, in naj pozove vsako državo članico, da poudari ta skupna stališča Evropske unije in jim s tem da še večjo težo, ob upoštevanju, da je v skladu s členom 21 PEU univerzalnost in neločljivost človekovih pravic in temeljnih svoboščin eno od načel, ki naj vodijo ukrepe Unije na mednarodnem prizorišču, ter da je podpora demokraciji in človekovim pravicam eden od ciljev njenega zunanjepolitičnega delovanja,

               (al)

               v zgodnjem in poglobljenem dialogu z državami članicami EU in članicami Združenih narodov naj doseže učinkovito proaktivno pogajalsko strategijo in skupno stališče o reviziji Sveta ZN za človekove pravice v letu 2011 ter naj pri tem upošteva, da bo pregled delovnih metod potekal v Ženevi, medtem ko bodo o statusu organa razpravljali v New Yorku; s svojimi svetovnimi članicami naj okrepi tretji odbor kot komunikacijski kanal za primere človekovih pravic, o katerih razpravlja Svet ZN za človekove pravice, ob upoštevanju, da bi tretji odbor lahko tudi izravnal pomanjkljivosti tega sveta,

               (am)

               naj pri pregledu Sveta ZN za človekove pravice doseže dogovor s partnerji iz drugih regij o merilih za članstvo in nizu smernic, ki jih je treba uporabljati pri izvolitvi tega sveta; naj spodbuja okrepitev Sveta ZN za človekove pravice in posebnih postopkov tako, da ne bi bilo treba odpreti svežnja o izgradnji institucij in tako, da se ohrani neodvisnost urada visokega komisarja ZN za človekove pravice (HCHR), naj podpre možnost, da lahko Svet ZN za človekove pravice obravnava posebne kršitve človekovih pravic z resolucijami o posameznih državah,

               (an)

               podpre naj novega pomočnika generalnega sekretarja v uradu visokega komisarja Združenih narodov za človekove pravice, da vključi vidik človekovih pravic v temeljne odločitve o politiki in upravljanju na sedežu Združenih narodov v New Yorku,

      Vprašanja glede človekovih pravic

               (ao)

               odločno naj podpre generalno skupščino Združenih narodov, da bo še naprej obravnavala posebne razmere v posameznih državah v resolucijah in si pri tem prizadevala za izogibanje uporabe neukrepanja („No Action Motions“),

               (ap)

               naj uresničuje vodilno vlogo pri spodbujanju in varstvu človekovih pravic, vključno s pravicami pripadnikov ranljivih skupin in manjšin, svobodo izražanja in svobodo medijev, svobodo veroizpovedi, pravicami otrok, varstvom zagovornikov človekovih pravic in sodelovanjem s civilno družbo,

               (aq)

               naj odločno zagovarja prednost človekovih pravic pri oblikovanju odziva na svetovno finančno upočasnitev, ker so njen negativen vpliv nesorazmerno močno čutili že pred tem marginalizirani sektorji prebivalstva v številnih državah, kjer je uživanje človekovih pravic močno okrnjeno ali popolnoma spodkopano,

               (ar)

               naj si prizadeva za okrepitev svetovnega trenda za odpravo smrtne kazni s tem, da poskuša sprejeti resolucije na to temo; podpira naj vsa prizadevanja za izkoreninjenje mučenja in še posebej za spodbujanje sprejema izbirnega protokola h Konvenciji ZN o mučenju,

      Vključevanje načela enakosti med spoloma in krepitev vloge žensk

               (as)

               prizadeva naj si za okrepitev vloge žensk, da lahko tako izpolnijo svojo bistveno vlogo pri prispevanju k trajnostnemu miru, varnosti in spravi kot tudi za spodbujanje njihovega sodelovanja pri posredovanju in reševanju konfliktov, zlasti zaradi prihodnje 10. obletnice resolucije varnostnega sveta Združenih narodov št. 1325; spodbudi naj tiste države članice EU, ki glede tega še niso dejavne, da oblikujejo nacionalne akcijske načrte za izvajanje resolucije,

               (at)

               naj pokaže svojo globoko zavezanost resoluciji Varnostnega sveta ZN št. 1325, sprejeti leta 2000, tako da se udeleži prireditev ob njeni desetletnici,

               (au)

               odločno in z vsemi sredstvi naj se bori proti posilstvu in spolnemu nasilju kot orožju v vojni; zavzema naj se, da se ta kazniva dejanja kaznuje kot vojni zločini in zločini proti človeštvu, ter da se žrtvam takšnega nasilja ponudi posebne programe pomoči; podpre naj novega posebnega predstavnika generalnega sekretarja Združenih narodov, ki je bil nedavno imenovan na področju boja proti spolnemu nasilju v spopadih,

         Končna priporočila

               (av)

               prizadeva naj si, da se na dnevni red 65. generalne skupščine Združenih narodov o sodelovanju med Organizacijo Združenih narodov, regionalnimi skupščinami, nacionalnimi parlamenti in Medparlamentarno unijo, vključi ločeno točko, da se spodbudi razprava o tem, na kakšen način lahko poslanci, nacionalni parlamenti in regionalne parlamentarne skupščine odigrajo dejavnejšo vlogo v Združenih narodih, v skladu s sklepom, ki je bil sprejet na 63. generalni skupščini Združenih narodov v resoluciji „Sodelovanje med Združenimi narodi in Medparlamentarno unijo“ (A/RES/63/24),

         *
   * *
   2.   naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje podpredsednici/visoki predstavnici in Svetu, v vednost pa tudi Komisiji.

      (1)  Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0150.

      (2)  A/RES/64/223.

      (3)  A/RES/64/217.

      (4)  A/RES/64/200.

      (5)  A/RES/64/196.

      (6)  A/RES/64/176.

      (7)  A/RES/64/173.

      (8)  A/RES/64/171.

      (9)  A/RES/64/160.

      (10)  A/RES/64/158.

      (11)  A/RES/64/157.

      (12)  A/RES/64/146.

      (13)  A/RES/64/145.

      (14)  A/RES/64/143.

      (15)  A/RES/64/73.

      (16)  A/RES/64/69.

      (17)  A/RES/64/57.

      (18)  A/RES/64/53.

      (19)  A/RES/64/34.

      (20)  Sprejeta besedila, P7_TA(2009)0110.

      (21)  Sprejeta besedila, P7_TA(2009)0089.

      (22)  Sprejeta besedila, P7_TA(2009)0056.

      (23)  Sprejeta besedila, P7_TA(2009)0029.

      (24)  Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0372.

      (25)  Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0333.

      (26)  Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0259.

      (27)  Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0152.

      (28)  UL C 124 E, 25.5.2006, str. 549.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Avstrije za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Avstrije za leto 2016

text:
               18.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/57

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2016
   v zvezi z nacionalnim programom reform Avstrije za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Avstrije za leto 2016
   (2016/C 299/14)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Avstrijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016 (3). Avstrija bi morala kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da to priporočilo v celoti in pravočasno izvede.

               (2)

               Poročilo o državi za Avstrijo za leto 2016 je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Avstrije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 14. julija 2015, in doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Komisija je 8. marca 2016 predstavila rezultate poglobljenega pregleda. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Avstriji ni makroekonomskih neravnotežij.

               (3)

               Avstrija je 26. aprila 2016 predložila nacionalni program reform za leto 2016, 27. aprila 2016 pa program stabilnosti za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Program stabilnosti kaže, da je učinek izrednega pritoka beguncev na proračun znaten, ter vsebuje ustrezne podatke o obsegu in naravi teh dodatnih proračunskih stroškov. Po izračunih Komisije so upravičeni dodatni odhodki v letu 2015 znašali 0,09 % BDP, v letu 2016 pa so trenutno ocenjeni na 0,26 % BDP. Ti zneski predstavljajo popravek ocen iz osnutka proračunskega načrta za leto 2016 navzgor, pri čemer znašajo pričakovani dodatni odhodki približno 0,08 % BDP za leto 2015 oziroma 0,16 % za leto 2016. Določbe členov 5(1) in 6(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 upoštevajo te dodatne odhodke, saj je pritok beguncev izreden dogodek, njegov vpliv na avstrijske javne finance je znaten in njihova vzdržnost ne bo ogrožena, če se dovoli odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Avstrija v letu 2015 ni izkoristila možnosti začasnega odklona, saj je izpolnjevala svoj srednjeročni proračunski cilj. Vendar ji bo za zagotovitev, da ji je dovoljen enak začasen odklon kot drugim državam, ki še ne izpolnjujejo svojega srednjeročnega proračunskega cilja, v letih 2016 in 2017 dovoljen odklon od srednjeročnega proračunskega cilja za znesek, ki je veljal za upravičenega za leto 2015. Kar zadeva morebiten dodaten odklon v letu 2016, bo končna ocena opravljena spomladi 2017, tudi glede upravičenih zneskov, in sicer na podlagi zabeleženih podatkov, ki jih bodo predložili avstrijski organi.

               (6)

               Za Avstrijo trenutno veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodne določbe glede dolga. Vlada v programu stabilnosti za leto 2016 pričakuje, da se bo nominalni primanjkljaj poslabšal na 1,6 % BDP v letu 2016 in nato postopno izboljšal na 0,4 % BDP v letu 2020. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,45 % BDP do leta 2016, ki je bil revidiran tako, da z letom 2017 postane strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, naj bi bil dosežen od leta 2018 naprej. Vendar naj bi bil na podlagi preračunanega strukturnega salda srednjeročni proračunski cilj dosežen šele od leta 2019. V skladu s programom stabilnosti se pričakuje, da je delež javnega dolga v BDP v letu 2015 dosegel najvišjo vrednost 86,2 % in da se bo postopno zmanjšal na 76,6 % v letu 2020. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Hkrati pa potrebni ukrepi za podporo načrtovanim ciljnim primanjkljajem od leta 2017 naprej niso bili dovolj podrobno opredeljeni. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 obstaja tveganje določenega odklona v letu 2016. Če pa se iz ocene izključi tudi dodaten vpliv izrednega pritoka beguncev, ki se trenutno napoveduje za leto 2016, bi Avstrija v letu 2016 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Ob nespremenjenih politikah obstaja tveganje znatnega odklona od priporočene prilagoditve v letu 2017. Vendar napovedani odklon v letu 2017 ne bi bil več znaten, če se upošteva morebitno dodatno dovoljenje v zvezi z učinkom izrednega pritoka beguncev na proračun, ki bi lahko bilo odobreno za leto 2016. Avstrija naj bi v letu 2016 izpolnjevala prehodne določbe glede dolga, po izteku prehodnega obdobja pa v letu 2017 merilo glede zmanjšanja dolga. Svet na podlagi ocene programa stabilnosti in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 meni, da obstaja tveganje, da Avstrija ne bo izpolnjevala določb Pakta za stabilnost in rast. Zato bodo za zagotovitev izpolnjevanja določb v letih 2016 in 2017 potrebni dodatni ukrepi.

               (7)

               Proračunski učinek nedavne davčne reforme je še vedno dejavnik negotovosti. Pri sprejemanju ukrepov za zagotovitev fiskalne vzdržnosti je treba upoštevati dejstvo, da je davčna obremenitev dela kljub nedavnim reformam še vedno visoka in da je za Avstrijo v primerjavi z drugimi evropskimi državami značilen visok davčni primež. Po drugi strani pa se premalo uporabljajo rasti prijaznejši viri obdavčevanja, ki omogočajo zmanjšanje davčne obremenitve dela. K odpravi te težave bi prispevalo sprejetje ukrepov za zmanjšanje davčne obremenitve dela z njeno preusmeritvijo na druge vire, ki so manj škodljivi za rast.

               (8)

               Leta 2015 je stopnja zaposlenosti oseb med 55. in 64. letom starosti znašala 46,3 % (povprečje EU: 53,3 %) in je bila v primerjavi z drugimi državami članicami na 19. mestu. Od leta 2014 so bili izvedeni dodatni ukrepi za povišanje dejanske upokojitvene starosti, ki so imeli določen učinek. Ni pa še jasno, ali bodo ti ukrepi obrnili trend, v skladu s katerim dejanska upokojitvena starost v Avstriji srednjeročno zaostaja za povprečjem Unije. Poleg tega trajanje upokojitve zaradi daljše pričakovane življenjske dobe narašča. Zakonsko določena upokojitvena starost za ženske se bo povišala in se med letoma 2024 in 2033 postopno uskladila z upokojitveno starostjo za moške. V Avstriji zakonsko določena upokojitvena starost ni vezana na naraščajočo pričakovano življenjsko dobo. Komisija ocenjuje, da se bodo v letu 2040 odhodki za pokojnine povečali za 0,8 % BDP v primerjavi z letom 2013. Dolgoročno (2060) naj bi se odhodki za pokojnine povečali za 0,5 % BDP. Podobno naj bi se odhodki za zdravstvo povečali za 1 % BDP med letoma 2013 in 2040 ter za 1,3 % BDP v letu 2060. To skupaj s predvidenim povečanjem odhodkov za dolgotrajno oskrbo predstavlja srednje tveganje za fiskalno vzdržnost Avstrije.

               (9)

               Fiskalna ureditev na različnih ravneh države (zvezni, deželni in lokalni ravni) je zapletena, pri čemer pristojnosti na prihodkovni in odhodkovni strani na številnih področjih, kot je zdravstvo, niso usklajene. Medtem ko imajo po podatkih OECD za leto 2014 regionalne in lokalne uprave politične pristojnosti, ki predstavljajo porabo države v višini 16 % BDP, delež davkov na regionalni in lokalni ravni znaša le približno 2 % BDP. Ta zapletenost je draga in lahko zmanjša proračunsko disciplino. Trenutno potekajo pogajanja o razdelitvi prihodkov med tremi ravnmi države za obdobje, ki se začne leta 2017, kar je priložnost za obravnavo tega vprašanja.

               (10)

               Avstrija ima tradicionalno eno najnižjih stopenj brezposelnosti v Uniji, vendar ta od leta 2011 raste in je v letu 2015 dosegla 5,7 %. Stopnja brezposelnosti mladih je prav tako nizka, pri čemer je delež delovno aktivnih oseb, starih od 15 do 24 let, v letu 2015 znašal 10,6 %. Avstrija ima tudi visoko stopnjo zaposlenosti. Toda čeprav je stopnja zaposlenosti žensk s 70,2 % nad povprečjem EU, razmeroma veliko žensk dela s skrajšanim delovnim časom zaradi nege otrok ali starejših. To prispeva k eni največjih razlik v plačilu med spoloma v Uniji in veliki razliki v pokojninah med spoloma. Kar zadeva starejše delavce (stare od 55 do 64 let), je stopnja zaposlenosti pod povprečjem EU.

               (11)

               Avstrija je že presegla svoje nacionalne cilje iz strategije Evropa 2020 na področju izobraževanja. V letu 2015 je stopnja zgodnjega opuščanja šolanja znašala 7,3 %, stopnja doseganja terciarne izobrazbe pa 38,7 %. Rezultati izobraževanja pa so zelo odvisni od socialno-ekonomskega ozadja. Stopnja medgeneracijske mobilnosti v izobraževanju je med najnižjimi od vseh držav OECD, za katere so na voljo podatki. Stopnja osipa učencev z migrantskim ozadjem je skoraj trikrat višja od stopnje osipa učencev brez migrantskega ozadja, dodaten izziv pa predstavlja tudi vključevanje mladih šoloobveznih in starejših beguncev in migrantov v sistem izobraževanja in usposabljanja.

               (12)

               Čeprav se avstrijske banke soočajo z izzivi na domačih in tujih trgih, so nadzorni ukrepi na nacionalni in evropski ravni pomagali obravnavati tveganja zaradi poslabšanja kakovosti sredstev v srednji, vzhodni in jugovzhodni Evropi. Kar zadeva prestrukturiranje in likvidacijo finančnih institucij v težavah, so bila fiskalna tveganja že upoštevana pri računih države. Čeprav ni mogoče izključiti nadaljnjih tveganj, se zdi, da so ta omejena na težave, povezane s preteklostjo, pri določenih maloštevilnih institucijah.

               (13)

               Avstrija ima višjo stopnjo naložb od povprečja EU za vse sestavine BDP, razen stanovanj. Naložbe v Avstriji pa so kljub dobri likvidnosti podjetij in ugodnim pogojem financiranja šibke že od leta 2012. Za spodbuditev naložb in rasti bi bilo treba odpraviti upravno zapletenost in ovire. Regulativne ovire in upravno breme na področju opravljanja storitev na primer ne spodbujajo ustanavljanja novih podjetij. Kar zadeva ovire za ustanavljanje interdisciplinarnih podjetij, kot je navedeno v priporočilih za posamezne države za leto 2015, je Avstrija začela razmišljati o izboljšavah, vendar še niso bile sprejete nobene odločitve. Na področju poslovnih storitev posebni izzivi izhajajo iz omejevalnih zahtev glede izdajanja dovoljenj ter, kar zadeva nekatere poklice, iz omejitev glede pravne oblike in lastniške strukture, kar povzroča slabo dinamiko trga in negativno rast produktivnosti. V akcijskem načrtu, ki ga je Avstrija predložila na podlagi medsebojnega ocenjevanja glede dostopa do reguliranih poklicev in njihovega opravljanja, je predlagano le omejeno število ukrepov, čeprav obstaja veliko možnosti za bolj ambiciozne predloge.

               (14)

               Velik pritok beguncev v preteklem letu ima za Avstrijo številne socialne in ekonomske posledice. Čeprav se bodo zaradi pritoka beguncev kratkoročno povečali javni odhodki in domače povpraševanje, s čimer se bo povečal BDP, je srednjeročni učinek na zaposlovanje in rast odvisen od uspešnega vključevanja beguncev na trg dela in v družbo, med drugim tudi prek podpore za izobraževanje. Ta težava je visoko med prednostnimi nalogami politike na ravni Unije in držav članic ter se bo pozorno spremljala in analizirala, med drugim tudi v poročilu o državi za leto 2017.

               (15)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Avstrije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila program stabilnosti in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Avstrija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Avstriji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih od 1 do 3.

               (16)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

         PRIPOROČA, da Avstrija v obdobju 2016–2017 ukrepa tako, da:

               1.

               Zagotovi, da je odklon od srednjeročnega proračunskega cilja v letih 2016 in 2017 omejen na dovoljenje v zvezi z učinkom izrednega pritoka beguncev na proračun v letu 2015, in v ta namen doseže letno fiskalno prilagoditev v višini 0,3 % BDP v letu 2017, razen če se srednjeročni proračunski cilj spoštuje z nižjim naporom. Zagotovi vzdržnost zdravstvenega in pokojninskega sistema tako, da zakonsko določeno upokojitveno starost veže na pričakovano življenjsko dobo. Poenostavi, racionalizira in uskladi davčne odnose in pristojnosti med različnimi ravnmi države.

               2.

               Poveča udeležbo žensk na trgu dela. Sprejme ukrepe za izboljšanje stopenj izobrazbe prikrajšanih mladih, zlasti tistih s priseljenskim poreklom.

               3.

               Na področju storitev zmanjša upravne in regulativne ovire za naložbe, kot so omejevalne zahteve glede izdajanja dovoljenj ter omejitve glede pravne oblike in lastniške strukture, ter ovire za ustanavljanje interdisciplinarnih podjetij.

      V Bruslju, 12. julija 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (3)  UL C 96, 11.3.2016, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 v zvezi z nacionalnim programom reform Estonije za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Estonije za stabilnost za obdobje 2012–2017

text:
               30.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/21

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 9. julija 2013
   v zvezi z nacionalnim programom reform Estonije za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Estonije za stabilnost za obdobje 2012–2017
   2013/C 217/06
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija 2012 sprejeli dogovor za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 10. julija 2012 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Estonije za leto 2012 in dal mnenje o programu Estonije za stabilnost za obdobje 2012–2015.

               (5)

               Komisija je 28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (4) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Estonije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 7. februarja 2013 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2013 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2013.

               (7)

               Evropski svet je 14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (8)

               Estonija je 30. aprila 2013 predložila program za stabilnost za obdobje 2012–2017 in nacionalni program reform za leto 2013 in program za stabilnost za obdobje 2012–2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Na podlagi ocene programa za stabilnost v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten za obdobje 2013–2014, za katero povprečna pričakovana realna rast BDP znaša okoli 3,3%. Službe Komisije v napovedi iz pomladi 2013 v obdobju 2013–2014 predvidevajo rast v višini 3,5 %. Estonija je v letu 2012 zabeležila nominalni proračunski primanjkljaj v višini 0,3 % BDP. Program za stabilnost potrjuje prejšnji srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni presežek. Ta cilj je ambicioznejši, kot zahteva Pakt za stabilnost in rast. V letu 2012 je bil estonski strukturni saldo v presežku, tako da je Estonija dosegla svoj srednjeročni proračunski cilj eno leto prej, kot je bilo načrtovano v programu za stabilnost za obdobje 2012-2015. Cilj proračunske strategije, opisane v programu za stabilnost za leto 2012 -2017, je zagotoviti vzdržno fiskalno politiko, ki podpira uravnoteženo rast, z izpolnjevanjem srednjeročnega proračunskega cilja ter hkratnim zagotavljanjem zadostnih fiskalnih rezerv in zmanjšanjem davčne obremenitve dela. Načrtovani nominalni proračunski primanjkljaj za leto 2013, ki znaša 0,5% BDP, naj bi se v skladu s programom v obdobju, ki ga zajema napoved, izboljšal, in sicer naj bi v letu 2014 dosegel uravnotežen položaj, po letu 2014 pa se prevesil v presežek. Celovita ocena preračunanega strukturnega salda, ki vključuje analizo referenčne vrednosti za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast, kaže, da Estonija v letu 2013 ne odstopa znatno od srednjeročnega proračunskega cilja in bo v letu 2014 ponovno beležila strukturni presežek. Delež dolga je krepko pod 60 % BDP in se bo skladno s programom za stabilnost po letu 2013 verjetno znižal na okrog 9 % v obdobju 2015–2016. Estonija načrtuje, da bo v letu 2013 uvedla pravilo o strukturno uravnoteženem proračunu v skladu z zahtevami Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni uniji, podpisani 2. marca 2012 v Bruslju. Pravilo o strukturno uravnoteženem proračunu bi bilo treba dopolniti z okrepitvijo zavezujoče narave večletnih ciljev glede odhodkov, in sicer takoj, ko bo uvedeno.

               (10)

               Na trgu dela se zaposlenost še naprej povečuje, vendar še vedno obstajajo ozka grla za rast, med drugim trajna brezposelnost mladih in dolgotrajna brezposelnost, neskladje med ponudbo in povpraševanjem po kvalifikacijah na trgu dela ter naraščajoče pomanjkanje delovne sile, vključno z izgubo delovne sile zaradi dolgotrajnih zdravstvenih težav. Sistem socialnih nadomestil bi bilo treba spremeniti tako, da bo bolj prožen in ciljno prilagojen ter bo zagotavljal podporne storitve in spodbude za brezposelne in neaktivne osebe, ki jih je mogoče ponovno zaposliti, ukrepe za aktivacijo pa je treba okrepiti, da bi dosegli tiste, ki jih najbolj potrebujejo. Stroškovno učinkovitost odhodkov za družinsko politiko bi bilo mogoče izboljšati na proračunsko nevtralen način, med drugim s prerazporejanjem sredstev za starševski dodatek na učinkovitejše ukrepe, kot so storitve otroškega varstva, s pričakovanim pozitivnim učinkom na zaposlovanje žensk. Pri gospodarskem razvoju regij je potreben bolj usklajen pristop, da bo Estonija dosegla vidnejše rezultate.

               (11)

               Na področju izobraževanja in usposabljanja je Estonija delno izpolnila priporočila Sveta za leto 2012: v letu 2012 je sprejela reformo visokega šolstva, v letu 2013 pa naj bi sprejela novo celovito reformo poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Posebno pozornost bo treba nameniti zadostni vključenosti socialnih partnerjev, da se zagotovi zadostno število vajeništev v poklicnem izobraževanju. Racionalizirano srednješolsko izobraževanje ostaja pomembna zaveza, ki še ni izpolnjena. Še vedno razmeroma visoka brezposelnost mladih zahteva ukrepanje zaradi dejstva, da je velik delež mladih brez strokovne ali poklicne izobrazbe. Tudi dostop do vseživljenjskega učenja za nizko kvalificirane delavce še ni bil ustrezno obravnavan, ukrepi za brezposelne mlade pa niso vedno ustrezno prilagojeni potrebam na trgu dela. Nepovezanost med javnim raziskovalnim sektorjem in gospodarstvom še naprej ostaja izziv za rast produktivnosti in konkurenčnost. Zaradi majhnosti estonskega gospodarstva ostaja izziv tudi internacionalizacija sistema raziskav in inovacij ter njegova uvrstitev med prednostne naloge.

               (12)

               Energetska intenzivnost Estonije je še vedno zelo visoka. Čeprav je vlada sprejela nekaj ukrepov na tem področju, je treba ta prizadevanja nadaljevati in okrepiti, pri tem pa dati večji poudarek obnovi stanovanjskih stavb. Novi avtomobili v Estoniji so najbolj energetsko intenzivni v Uniji, navade potrošnikov pa se kljub povišanim trošarinam na gorivo ne spreminjajo. Brez dodatnih ukrepov Estonija najverjetneje ne bo izpolnila svojega cilja glede emisij toplogrednih plinov, zlasti če ne bo sprejela dodatnih ukrepov na področju prometne in stanovanjske politike. Estonski energetski trg ostaja razmeroma izoliran, saj so čezmejne povezave nezadostne.

               (13)

               Storitve, ki jih mora država v skladu z zakonom zagotavljati na lokalni ravni, so v večini sektorjev neučinkovite, zlasti pa na področjih dolgotrajne oskrbe, družinske podpore, izobraževanja in prometa; enako velja za ukrepe na lokalni ravni, ki so potrebni za učinkovito zagotavljanje storitev zdravstvenega varstva. Razlog je v šibki upravni zmogljivosti lokalnih uprav ter neskladju med prihodki lokalnih upravnih enot in pristojnostmi, ki so bile nanje prenesene. Zaenkrat še ni bil pripravljen izvedljiv načrt za izboljšanje lokalne uprave.

               (14)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo estonske ekonomske politike. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Estoniji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 5 spodaj.

               (15)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 spodaj.

               (16)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih valuta je euro (6). Kot država katere valuta je euro, bi morala Estonija tudi zagotoviti, da se navedena priporočila izvedejo v celoti in pravočasno –

         PRIPOROČA, da Estonija v obdobju 2013–2014 ukrepa tako, da:

               1.

               Izvaja rasti prijazno fiskalno politiko in ohranja trden fiskalni položaj, kot je predvideno v programu, ter tako zagotovi izpolnjevanje srednjeročnega proračunskega cilja v celotnem obdobju programa za stabilnost. Načrtovano proračunsko pravilo o strukturno uravnoteženem proračunu dopolni z bolj zavezujočimi pravili o večletnem načrtovanju odhodkov v okviru srednjeročnega proračunskega okvira ter še naprej povečuje učinkovitost javne porabe.

               2.

               Izboljša spodbude za delo s povečanjem doslednosti različnih obstoječih sistemov socialnih nadomestil ter večjo prožnostjo in ciljno usmerjenostjo dodeljevanja socialnih nadomestil. Izboljša zagotavljanje socialnih storitev, vključno z otroškim varstvom, ter poveča učinkovitost in stroškovno učinkovitost družinske politike. Okrepi ukrepe za aktivacijo, da bo olajšala ponovno vključevanje dolgotrajno brezposelnih in oseb, ki prejemajo nadomestila za invalidnost in nesposobnost za delo, na trg dela. Pripravi usklajene ukrepe za spodbujanje gospodarskega razvoja v regijah z visoko brezposelnostjo.

               3.

               Nadaljuje prizadevanja za izboljšanje sistema izobraževanja in usposabljanja glede na potrebe trga dela, med drugim z nadaljnjim vključevanjem socialnih partnerjev ter sprejetjem usmerjenih ukrepov za zmanjšanje brezposelnosti mladih. Znatno poveča udeležbo nizko kvalificiranih oseb v vseživljenjskem učenju. Okrepi prizadevanja za uvrstitev sistema raziskav in inovacij med prednostne naloge ter njegovo internacionalizacijo ter izboljša sodelovanje med gospodarstvom, visokim šolstvom in raziskovalnimi ustanovami.

               4.

               Izboljša energetsko učinkovitost, zlasti stavb in prometa, ter okrepi okoljske spodbude v zvezi z vozili in odpadki. Okrepi razvoj čezmejnih energetskih povezav, da zagotovi s ciljem diverzificirati energetske vire in spodbujati konkurenco na energetskem trgu.

               5.

               Prihodke lokalnih upravnih enot ustrezneje prilagodi njihovim pristojnostim. Izboljša učinkovitost lokalnih uprav in zagotovi opravljanje kakovostno lokalnih javnih storitev.

      V Bruslju, 9. julija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŠADŽIUS

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2013 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 118, 30.4.2013, str. 21).

      (3)  UL C 219, 24.7.2012, str. 25.

      (4)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (6)  Glej stran 97 tega Uradnega lista.


title: Priporočilo Komisije (EU) 2016/1117 z dne 15. junija 2016, naslovljeno na Helensko republiko, o posebnih nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta

text:
               9.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 186/28

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2016/1117
   z dne 15. junija 2016,
   naslovljeno na Helensko republiko, o posebnih nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Države članice so leta 2011 začasno ustavile predaje prosilcev za mednarodno zaščito Grčiji v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) (v nadaljnjem besedilu: dublinska uredba) po sodbah Evropskega sodišča za človekove pravice (v nadaljnjem besedilu: ESČP) in Sodišča Evropske unije (2), s katerima so bile ugotovljene sistemske pomanjkljivosti grškega azilnega sistema, zaradi katerih je prihajalo do kršitev temeljnih pravic prosilcev za mednarodno zaščito, ki so jih druge države članice predale Grčiji v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 343/2003 (3).

               (2)

               Po razglasitvi sodbe ESČP v zadevi M. S. S. proti Belgiji in Grčiji leta 2011 je Odbor ministrov Sveta Evrope spremljal stanje v Grčiji na podlagi poročil o napredku, ki jih mora Grčija predložiti kot dokaz, da izvršuje sodbo, ter na podlagi dokazov nevladnih in mednarodnih organizacij, ki delujejo v Grčiji, kot je Urad Visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR).

               (3)

               Grčija se je zaradi sodbe v zadevi M. S. S. zavezala k reformi svojega azilnega sistema na podlagi nacionalnega akcijskega načrta za azilno reformo in upravljanje migracij, ki je bil predstavljen avgusta 2010 in revidiran januarja 2013 (v nadaljnjem besedilu: grški akcijski načrt). Grčija je 1. oktobra 2015 Svetu predstavila časovni načrt za izvajanje programa za premestitev in žariščnih točk, v katerem je opredelila tudi nekatere ukrepe, ki jih je treba obravnavati prednostno, da se zagotovi izvajanje dogovorjenih še neizvršenih ukrepov na področju azila in sprejema.

               (4)

               Komisija je 10. februarja 2016 na Helensko republiko naslovila prvo priporočilo o nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z dublinsko uredbo (v nadaljnjem besedilu: prvo priporočilo) (4). Od takrat so si grški organi ob pomoči Komisije, Evropskega azilnega podpornega urada (EASO), držav članic ter mednarodnih in nevladnih organizacij nenehno prizadevali za izboljšanje delovanja azilnega sistema v skladu s sedmimi točkami iz prvega priporočila.

               (5)

               Obenem sta bila grški azilni in migracijski sistem zaradi sedanje begunske in migracijske krize še vedno izredno obremenjena, saj je Grčija glavna država prvega vstopa na vzhodnosredozemski poti. Med januarjem in aprilom 2016 je v Grčijo prispelo več kot 157 000 migrantov brez urejenega statusa. Člani Evropskega sveta in predstavniki turške vlade so marca 2016, kmalu po prvem priporočilu Komisije Grčiji, sprejeli izjavo EU in Turčije. Zaradi te izjave se je število dnevnih prihodov v Grčijo iz Turčije bistveno zmanjšalo, vendar so bile grškim organom naložene tudi nove odgovornosti (5). Razmere v Grčiji so se znatno spremenile tudi po dejanskem zaprtju zahodnobalkanske poti, saj je bilo državljanom tretjih držav preprečeno nadaljnje potovanje. Posledično je približno 57 000 državljanov tretjih držav brez urejenega statusa obtičalo v Grčiji (6). Hkrati vse države članice še niso začele zadovoljivo izvajati programov za premestitev in morajo Grčiji v prihodnje še odvzeti del bremena, s katerim se sooča (7).

               (6)

               8. junija 2016 se je začel pilotni projekt tako imenovane „predregistracije“, da bi se registrirali vsi državljani tretjih držav brez urejenega statusa, ki želijo zaprositi za azil in so v Grčijo prispeli pred 20. marcem 2016, vendar svojega bivanja niso poskušali urediti pri grških organih (8). Pilotni projekt izvaja grška azilna služba v povezavi z uradom EASO, uradom UNHCR in Mednarodno organizacijo za migracije (IOM), podpira pa ga tudi Komisija. Pilotni projekt predregistracije bo potekal do konca julija 2016 in pričakovano je, da bo za azil zaprosilo približno 50 000 oseb, ki jih bo treba nastaniti v Grčiji do sprejetja odločitve o njihovi vlogi, in sicer odločitve o upravičenosti do mednarodne zaščite, premestitvi ali predaji drugi državi članici v skladu z dublinsko uredbo. Pilotni projekt naj bi olajšal in pospešil uradno vložitev prošnje za mednarodno zaščito pri azilni službi, ko je bila prošnja že predhodno registrirana. V okviru novega sistema bodo skupine za registracijo oseb napotene neposredno v odprte sprejemne objekte na bivalnih območjih. Ob zaključitvi registracije bodo osebam izdane uradne izkaznice prosilca za azil. Zaradi pilotnega projekta predregistracije se pričakuje povečanje števila prošenj za azil, ki bi jih naj bilo v letu 2016 zato vsaj štirikrat toliko kot leta 2015 (13 197).

               (7)

               Grčija mora kljub stalnim ukrepom za izboljšanje svojega azilnega sistema še vedno znatno napredovati, preden bo mogoče razmisliti o ponovni vzpostavitvi predaj v skladu z dublinsko uredbo. V tem priporočilu so določena glavna področja reform, ki jih morajo grški organi v prihodnje obravnavati, da bi odpravili pomanjkljivosti azilnega sistema, ki so bile ugotovljene z navedenima sodbama, in tako zagotovili ponovno vzpostavitev predaj v skladu z dublinsko uredbo.

               (8)

               Komisija je 7. marca 2016 prejela prvo poročilo Grčije o napredku, v katerem so bile opredeljene nekatere izboljšave v zvezi z vprašanji iz prvega priporočila Komisije. Grški organi so z dopisoma z dne 18. maja in 8. junija 2016 predložili dodatne informacije.

               (9)

               Komisija je ugotovila, da je bil dosežen napredek pri reformi grške nacionalne zakonodaje ter prenosu novih pravnih določb prenovljene Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta (9) o azilnih postopkih in nekaterih pravnih določb prenovljene Direktive 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta (10) o pogojih za sprejem v nacionalno zakonodajo. Grški parlament je 3. aprila 2016 sprejel nov zakon (zakon št. 4375/2016), vendar vse določbe niso začele veljati (11).

               (10)

               Po zasedanju evropskih voditeljev dne 25. oktobra 2015 se je Grčija zavezala, da bo do konca leta 2015 svoje sprejemne zmogljivosti za prosilce za mednarodno zaščito in migrante brez urejenega statusa povečala na 30 000 mest, UNHCR pa se je zavezal, da bo prek ločenega programa, ki ga upravlja, zagotovil subvencije za najem in programe družin gostiteljic za vsaj še 20 000 oseb. Grčija je napredovala pri vzpostavitvi več zasilnih sprejemnih objektov; po dnevnih informacijah grških organov z dne 10. junija 2016 je za migrante brez urejenega statusa in prosilce za mednarodno zaščito v Grčiji na voljo več kot 50 000 mest v začasnih zasilnih sprejemnih objektih in stalnih sprejemnih objektih (12).

               (11)

               Čeprav je Grčija bistveno povečala skupne sprejemne zmogljivosti za migrante brez urejenega statusa in prosilce za mednarodno zaščito, je večina teh objektov le začasnih zasilnih objektov, od katerih nekateri nastanjenim osebam nudijo le najosnovnejše sprejemne pogoje, kot so oskrba s hrano in vodo, sanitarni prostori in osnovna zdravstvena oskrba, drugi pa ne zadovoljujejo niti teh pogojev (13). Čeprav to morda zadošča za zelo kratek čas, dokler se osebe ne premestijo v primernejše objekte, ti pogoji in objekti še zdaleč ne izpolnjujejo zahtev iz Direktive 2013/33/EU o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito. Zato je nujno, da Grčija postopoma vzpostavi stalne odprte sprejemne zmogljivosti, ki bodo namenjene posebej prosilcem za azil in ustrezale standardom, ter da ohranja zadostne zmogljivosti v obliki začasnih objektov, da bi se lahko odzvala na morebitno pomanjkanje zmogljivosti zaradi nepričakovanega pritoka migrantov.

               (12)

               Januarja 2016 sta Komisija in UNHCR podpisala sporazum o prenosu pooblastil v skupni vrednosti 80 milijonov EUR za vzpostavitev 20 000 mest v odprtih nastanitvenih objektih, predvsem v korist prosilcev za mednarodno zaščito, ki so upravičeni do premestitve (14). Takšna mesta bodo sprva nastala v okviru programa za najem stanovanj, ki ga bo upravljal UNHCR. Medtem ko se ta mesta trenutno vzpostavljajo, potekajo razprave o reviziji sporazuma o prenosu pooblastil, da bi se omogočila ustanovitev približno 6 000 mest v centrih za premestitev namesto v stanovanjih in za potrditev, da lahko ciljna skupina za nastanitev vključuje tudi prosilce za azil, ki ne bodo premeščeni, ali tiste, ki bi v prihodnje lahko bili predani Grčiji v skladu z dublinsko uredbo. V skladu s podatki urada UNHCR z dne 6. junija 2016 je bilo za sprejem prosilcev za premestitev vzpostavljenih 6 385 mest, večina v hotelih in stanovanjih (15).

               (13)

               Zabeležen je bil znaten napredek pri vzpostavljanju regionalnih azilnih uradov. Grška zakonodaja določa ustanovitev regionalnih azilnih uradov na območju Atike, Soluna, Trakije, Epira, Tesalije, Zahodne Grčije, Krete, Lezbosa, Hiosa, Samosa, Lerosa in Rodosa (16). Doslej je začelo delovati osem regionalnih uradov na območju Atike, Trakije, Soluna, Lezbosa, Samosa, Hiosa in Rodosa. V prihodnjih mesecih se bo na območju Atike (Pirej) odprl dodatni regionalni azilni urad. V letu 2016 naj bi začeli delovati nadaljnji štirje regionalni azilni uradi na območju Kosa, Lerosa, Krete (Iraklion) in Zahodne Grčije (Patras), pri čemer naj bi se zadnji odprl zelo kmalu. Nato bo treba vzpostaviti le še načrtovana regionalna azilna urada v regijah Tesalija (Volos) in Epir (Janina). Ustanovljeni sta bili tudi dve dodatni azilni enoti na Hiosu in Kosu, tako da je skupno število azilnih enot naraslo na pet (Amigdaleza, Ksanti, Patras, Hios in Kos). V Alimosu je bila ustanovljena enota za premestitve, ki bi naj začela delovati julija 2016.

               (14)

               Grški organi so v svojem prvem poročilu prav tako navedli, da poteka postopek zaposlitve več uslužbencev azilne službe, da bi se povečale njene zmogljivosti za obravnavo prošenj. V azilni službi je trenutno zaposlenih 370 uslužbencev, kar je dvakrat toliko kot leta 2015. Tretjina osebja je zaposlenega po pogodbi za določen čas in se financira iz različnih virov iz EU in EGP. Grški parlament je odobril dodatnih 300 delovnih mest za stalne uslužbence, ki bodo zaposleni v prihodnjih mesecih (17). To število delovnih mest dopolnjuje pogodbeno osebje za določen čas, ki ga je najel UNHCR, in strokovnjake držav članic, ki so bili prek urada EASO za določen čas napoteni v grško azilno službo. Kljub temu je očitno, da trenutno in načrtovano osebje azilne službe še zdaleč ne dosega števila uslužbencev, potrebnega za ustrezno obravnavo trenutnega in verjetnega prihodnjega števila zadev. Grčija bi morala zagotoviti, da se azilni službi nameni še bistveno več osebja in materialnih virov, da bo lahko obravnavala povečano število prošenj za azil. V ta namen je treba izvesti oceno potreb, pri kateri se bo upoštevalo verjetno število prošenj za azil, ki jih bo grška azilna služba obravnavala v katerem koli danem trenutku, ter število razpoložljivega osebja, ki bo ali ki bi lahko bilo potrebno za obravnavo teh prošenj.

               (15)

               Novi pritožbeni organ in pritožbeni odbori, ustanovljeni z nedavno sprejeto zakonodajo (zakon št. 4375/2016), naj bi se vzpostavili postopoma in začeli v celoti delovati do konca leta 2016. Glede na verjetno znatno povečanje števila prošenj, ki bodo v prihodnjih mesecih vložene v Grčiji, je izjemnega pomena, da je pritožbeni organ polno kadrovsko zaseden in zmožen obravnavati pričakovano bistveno večje število prošenj. V sodbi v zadevi M. S. S. je bil največje kritike deležen dostop do učinkovitega pravnega sredstva v Grčiji, zato je nujno, da se v primeru prihodnje ponovne vzpostavitve predaj v skladu z dublinsko uredbo prosilcem za azil omogoči učinkovit dostop do pravnega sredstva zoper negativno odločitev o njihovi vlogi.

               (16)

               V vmesnem času je bil pritožbenim odborom za odpravo zaostankov dodeljen dodaten mandat. Ti odbori so bili ustanovljeni za obravnavo pritožb glede prošenj za azil, ki še niso bile rešene. V tem prehodnem obdobju bodo pritožbeni odbori za odpravo zaostankov poleg vsebinskih pritožb zoper odločitve na prvi stopnji obravnavali pritožbe zoper odločitve, sprejete na podlagi dopustnosti v skladu z izjavo EU in Turčije.

               (17)

               Še več napredka je bilo doseženega pri dolgotrajnem zaostanku na področju pritožb v okviru „starega postopka“, ki ga ureja predsedniški odlok št. 114/2010. Trenutni zaostanek znaša približno 13 975 zadev (od skupno približno 51 000 zadev, ki so bile v začetku leta 2013 opredeljene kot zaostanek). Grški organi so se zavezali, da bodo osebam, katerih prošnja za azil se že dalj časa obravnava in ki so upravičene do pridobitve dovoljenja za prebivanje iz humanitarnih ali kakršnih koli drugih izrednih razlogov, odobrili izdajo dovoljenja za humanitarne namene v skladu z grškim zakonom št. 4375/2016. Pričakuje se, da se bo zaradi izvajanja tega ukrepa zaključilo približno 10 000 zadev, ki se obravnavajo kot del zaostanka. Dovoljenje za prebivanje se bo izdalo za obdobje dveh let in ga bo mogoče podaljšati (18). Zagotavljalo bo enake pravice in ugodnosti, kot jih zagotavlja status subsidiarne zaščite v Grčiji (19). V tem smislu bi morala Grčija nadalje odpravljati zaostanek pri nerešenih pritožbah in zagotoviti, da imajo osebe, katerih pritožba še ni bila rešena, možnost uveljavljati svojo pravico do učinkovitega pravnega sredstva.

               (18)

               V novi zakon (zakon št. 4375/2016) je bila vključena določba o brezplačni pravni pomoči za prosilce na pritožbeni stopnji, vendar grški organi brezplačne pravne pomoči doslej še niso zagotavljali v praksi. Ministrski sklep o izvajanju določbe o brezplačni pravni pomoči v skladu z zakonom št. 4375/2016 je v zaključni fazi, grški organi pa so 8. junija 2016 objavili razpis za zbiranje predlogov za zagotavljanje brezplačne pravne pomoči in zastopanje 6 750 upravičenih prosilcev na pritožbeni stopnji v okviru nacionalnega programa Sklada za azil, migracije in vključevanje (v nadaljnjem besedilu: sklad AMIF), da bi sestavili seznam odvetnikov, ki bodo zagotavljali brezplačno pravno pomoč (20). Razpis se zaključi 24. junija 2016. Poleg tega je bil v okviru financiranja nujne pomoči EU z uradom UNHCR podpisan sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev v skupnem znesku 30 milijonov EUR. To financiranje bo UNHCR med drugim uporabil za zagotavljanje brezplačne pravne pomoči prosilcem za mednarodno zaščito na pritožbeni stopnji za obdobje do štirih mesecev, dokler grški organi ne vzpostavijo lastnega programa brezplačne pravne pomoči. Grčija bi morala nemudoma sprejeti potrebne ukrepe za zagotavljanje pravice do brezplačne pravne pomoči med azilnim postopkom.

               (19)

               Z novim zakonom št. 4375/2016 sta bila uvedena novi direktorat za sprejem in direktorat za socialno integracijo s specializiranimi oddelki za sprejem in integracijo mladoletnikov brez spremstva, vključena pa je bila tudi določba o zastopniku. Kljub temu morajo grški organi sprejeti še izvedbene ukrepe, da se ustrezna postopkovna jamstva in sprejemni pogoji za mladoletnike brez spremstva zagotovijo v praksi. Čeprav je grška vlada že sprejela ministrski sklep glede ocenjevanja starosti mladoletnikov brez spremstva, ki zaprošajo za azil (21), je treba sprejeti še predsedniški odlok, ki bi moral vključevati določbe o učinkovitem sistemu skrbništva.

               (20)

               Od junija 2016 skupne razpoložljive zmogljivosti za sprejem mladoletnikov brez spremstva v Grčiji znašajo 585 mest. Te zmogljivosti so trenutno zasedene, na čakalnem seznamu pa je 625 mladoletnikov brez spremstva, ki jih je treba nastaniti v primerne objekte. V skladu z dopisom, ki so ga grški organi 8. junija 2016 poslali Komisiji, namerava Grčija do konca julija 2016 vzpostaviti nadaljnjih 800 sprejemnih mest za mladoletnike brez spremstva. Grčija mora zagotoviti, da je na voljo ustrezno število sprejemnih objektov za mladoletnike brez spremstva, da bi se lahko odzvala na potrebe po takšni nastanitvi.

               (21)

               Nevladne organizacije vedno bolj skrbi, da veliko otrok v Grčiji nima dostopa do izobraževanja in da je položaj mladoletnikov brez spremstva na splošno negotov, nekatere pa navajajo, da so otroci še vedno pridržani, dokler se zanje ne najde ustrezna nastanitev.

               (22)

               Evropska komisija je Grčiji zagotovila znatno financiranje, da bi jo podprla pri prizadevanjih za uskladitev upravljanja azilnega sistema s standardi EU.

               (23)

               Od začetka leta 2015 je bilo Grčiji skupaj dodeljenih 262 milijonov EUR nujne pomoči v okviru skladov za notranje zadeve (sklad AMIF in Sklad za notranjo varnost (v nadaljnjem besedilu: sklad ISF)), bodisi neposredno grškim organom bodisi prek agencij EU in mednarodnih organizacij, ki delujejo v Grčiji, od katerih je bilo približno 81 milijonov EUR dodeljenih maja 2016. 20. maja 2016 je bilo 56 milijonov EUR nujnih sredstev dodeljenih grškim organom (13 milijonov EUR), Mednarodni organizaciji za migracije (13 milijonov EUR) in uradu UNHCR (30 milijonov EUR), da bi se povečale zmogljivosti grških organov za registracijo na novo prispelih migrantov in obdelavo njihovih prošenj za azil, da bi se ustvarili boljši pogoji za ranljive migrante, da bi se postopek registracije in azilni postopek okrepila z dodatnimi človeškimi viri ter da bi se zagotovila boljša informacijska infrastruktura, povečala razpoložljivost tolmačev in zagotovil boljši dostop do informacij. Komisija je 24. maja 2016 uradu EASO dodelila 25 milijonov EUR nujnih sredstev (sklad AMIF) za povečanje njegovih zmogljivosti za nadaljnjo podporo grških organov. Ta sredstva bodo prispevala k izvajanju načrta za odzivanje na izredne razmere, ki so ga skupaj razvili Komisija, grški organi in zadevne zainteresirane strani, da bi obravnavali trenutne humanitarne razmere na terenu, ter k izvajanju izjave EU in Turčije z dne 18. marca.

               (24)

               Ta nujna pomoč dopolnjuje 509 milijonov EUR, ki so bili Grčiji dodeljeni za obdobje 2014–2020 prek njenih nacionalnih programov v okviru skladov AMIF in ISF, s čimer je Grčija postala prva upravičenka sredstev skladov EU za notranje zadeve med državami članicami EU.

               (25)

               Grčija bi morala zagotoviti, da se ta finančna sredstva nemudoma in v celoti porabijo na najuspešnejši in najučinkovitejši način. V ta namen bi bilo treba čim prej zaključiti revizijo nacionalnih programov Grčije v okviru skladov za notranje zadeve (skladov AMIF in ISF), ki trenutno poteka, da bi se lahko prilagodili novim prednostnim nalogam. Prav tako bi bilo treba nemudoma zaključiti prenos pristojnosti za upravljanje teh skladov na ministrstvo, ki upravlja tudi strukturne sklade, da se zagotovi učinkovitejša poraba razpoložljivih virov. Grčija bi morala zlasti obravnavati številne praktične težave pri izvajanju (kadri, upravljanje in nadzor, revizijsko mnenje, uradno obvestilo), da bo lahko novi odgovorni organ začel delovati pred julijem 2016.

               (26)

               Kot je bilo potrjeno v sporočilu Komisije z dne 4. marca 2016 z naslovom „Vrnitev k schengenski ureditvi“ (22), je zagotovitev popolnoma delujočega dublinskega sistema nepogrešljiv del širših prizadevanj za stabilizacijo politik na področju azila, migracij in meja. Ta prizadevanja bi morala voditi k ponovni vzpostavitvi delovanja schengenskega območja najpozneje do decembra 2016. Zato je pomembno, da Grčija nemudoma sprejme še neizpolnjene ukrepe iz tega priporočila, da bi se lahko hkrati ponovno vzpostavile tudi predaje Grčiji v skladu z dublinsko uredbo, najpozneje pa do decembra 2016. Obenem bi morala biti prednostna naloga reforma dublinske uredbe, kot jo je predlagala Komisija (23) ter ki temelji na cilju solidarnosti in pravične porazdelitve bremena med državami članicami.

               (27)

               Oceno, ali pogoji državam članicam omogočajo ponovno vzpostavitev posameznih predaj Grčiji v skladu z dublinsko uredbo, naj bi pomagali oblikovati redna poročila Grčije o napredku pri izvajanju teh ukrepov in drugi pomembni elementi, vključno z morebitnimi poročili urada UNHCR in drugih ustreznih organizacij, ob upoštevanju dejstva, da bi morali število predaj in kategorije predanih oseb ustrezati doseženemu napredku. Grčija bi morala za naslednje obdobje poročanja junija 2016 zagotoviti posodobljeno poročilo o obdobju od aprila do junija 2016, saj v teh mesecih ni predložila mesečnega poročila.

               (28)

               Komisija načrtuje, da bo septembra 2016 ocenila dosežen napredek in po potrebi posodobila svoja posebna priporočila.

               (29)

               Ob morebitni ponovni vzpostavitvi predaj Grčiji v skladu z dublinsko uredbo bi bilo treba upoštevati tudi dejstvo, da mora Grčija še vedno obravnavati potencialno veliko število prosilcev za azil, zlasti zaradi izvajanja tako imenovanega pilotnega projekta predregistracije, zato bi bilo treba preprečiti, da bi se Grčiji naložilo nevzdržno breme.

               (30)

               Odločitev o ponovni vzpostavitvi posameznih predaj je v izključni pristojnosti organov držav članic pod nadzorom sodišč, ki v zvezi z razlago dublinske uredbe lahko predložijo predloge za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču Evropske unije –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

      SPREJEMNI POGOJI IN OBJEKTI

               1.

               Grčija bi morala zagotoviti, da ima zadostno število sprejemnih objektov in da sprejemni pogoji v vseh sprejemnih objektih, namenjenih prosilcem za mednarodno zaščito, izpolnjujejo standarde zakonodaje EU, zlasti Direktive 2013/33/EU. Grčija bi morala vsaj:

                           (a)

                           vzpostaviti toliko stalnih odprtih sprejemnih objektov, da bo njihovo število primerno glede na število prosilcev za mednarodno zaščito, ki bodo prispeli ali ki bi lahko prispeli v Grčijo; objekti bi morali nuditi nastanitev vsem prosilcem za mednarodno zaščito in njihovim vzdrževanim družinskim članom ter ustrezne pogoje med azilnim postopkom;

                           (b)

                           zagotoviti, da je na voljo ali da se v kratkem času lahko da na voljo primerno število začasnih odprtih sprejemnih objektov za nastanitev nepričakovanega pritoka prosilcev za mednarodno zaščito; objekti bi morali nuditi nastanitev vsem takim prosilcem za mednarodno zaščito in njihovim vzdrževanim družinskim članom v ustreznih pogojih;

                           (c)

                           zagotoviti, da imajo ti objekti ločena odprta nastanitvena mesta za samske moške, samske ženske, družine in ranljive osebe, zlasti mladoletnike brez spremstva, ki omogočajo zasebnost in enotnost družine;

                           (d)

                           zagotoviti, da se mladoletniki brez spremstva, ki zaprošajo za azil, nemudoma namestijo v primerne nastanitvene objekte in da se ne zadržujejo v priporu v neprimernih pogojih. Grčija bi morala nujno ustvariti potrebna nastanitvena mesta za mladoletnike brez spremstva in zagotoviti, da se ti objekti vzdržujejo;

                           (e)

                           zagotoviti, da se nastanitveni objekti vzdržujejo in da so različne pogodbene storitve, kot so čiščenje, sanitarne storitve in dobava hrane, ustrezno financirane, da ne bi prišlo do prekinitve storitev;

                           (f)

                           zagotoviti, da se vsi začasni objekti v Grčiji nadgradijo za nudenje vseh zgoraj navedenih pogojev, če se prosilci za azil nastanijo v Grčiji in tam ostanejo med azilnim postopkom.

                     Sprejemni pogoji v vseh sprejemnih objektih bi morali tudi zagotavljati:

                           (g)

                           da imajo prosilci potrebno zdravstveno oskrbo, ki vključuje vsaj nujno oskrbo ter osnovno zdravljenje bolezni in resnih duševnih motenj;

                           (h)

                           da imajo mladoletniki učinkovit dostop do državnega izobraževalnega sistema med azilnim postopkom, vključno z jezikovnim poukom, da noben otrok ne ostane brez izobrazbe.

                     Grški organi bi morali izvesti oceno potreb glede skupnih potrebnih sprejemnih zmogljivosti in narave teh zmogljivosti ter to oceno redno posodabljati glede na nove okoliščine. Ta ocena potreb bi morala vedno vključevati informacije o objektih, vzpostavljenih v skladu s priporočiloma 1(a) in (b). Grški organi bi morali poskrbeti tudi za nepretrgano upravljanje in usklajevanje vseh objektov ter zagotoviti, da imajo pristojna ministrstva v ta namen na voljo zadostna sredstva.

      DOSTOP DO AZILNEGA POSTOPKA NA PRVI STOPNJI IN SREDSTVA ZANJ

               2.

               Grčija bi morala nadaljevati svoja prizadevanja in zagotoviti, da imajo vsi prosilci za mednarodno zaščito učinkovit dostop do azilnega postopka, in sicer tako, da:

                           (a)

                           nujno nadaljuje z zaposlovanjem osebja, da bo imela azilna služba zadostno število uslužbencev ter da bodo vsi uradi v celoti delujoči in zmožni pravočasno obravnavati vse prošnje za azil. V ta namen bi bilo treba hitro vzpostaviti postopek zaposlovanja za zelo občutno povečanje števila uslužbencev, ki obravnavajo vloge, in drugega ustreznega osebja azilne službe;

                           (b)

                           nemudoma odpre dodatne regionalne azilne urade na območju Atike (Pirej), Kosa, Lerosa, Krete (Iraklion) in Zahodne Grčije (Patras) ter Tesalije in Epira (Volos in Janina);

                           (c)

                           zagotovi učinkovit postopek upravljanja zadev za zagotovitev, da se zadeve obravnavajo na dobro organiziran način ter da se poveča zmožnost organov za merjenje trenutne učinkovitosti, odkrivanje morebitnih ozkih grl in načrtovanje prihodnjih potreb po virih;

                           (d)

                           zagotovi, da ima vsak urad azilne službe ustrezno število uslužbencev za upravno podporo, ki se lahko dogovarjajo za razgovore, rezervirajo termine za registracijo in tolmače ter upravljajo splošen potek dela vsakega urada, da bo azilni postopek dobro deloval.

                     Grška azilna služba bi morala na podlagi celovite in stalne ocene opredeliti, koliko uslužbencev je potrebnih za obravnavo vloženih prošenj za azil v roku šestih mesecev, določenem v Direktivi 2013/32/EU. Ta ocena potreb bi morala vključevati informacije o številu uslužbencev, ki bodo zaposleni v skladu s priporočilom 2(a), oceno pa bi bilo treba nenehno posodabljati.

      PRITOŽBENI ORGAN

               3.

               Grčija bi morala zagotoviti, da se nemudoma vzpostavi novi pritožbeni organ in da ima na razpolago primerno število pritožbenih odborov, ki bodo sprejemali odločitve o vlogah za mednarodno zaščito, ter da imajo odbori na voljo dovolj osebja za obravnavo vseh še nerešenih in možnih prihodnjih pritožb. Grčija bi morala zlasti:

                           (a)

                           zagotoviti dovolj človeških virov in odborov, ki jih bo pritožbeni organ potreboval za obravnavo pritožb prosilcev, ter oceno teh potreb nenehno posodabljati;

                           (b)

                           brez odlašanja zaposliti vso potrebno osebje pritožbenega organa in odborov, vključno z ustreznim številom podpornega osebja vsakega odbora;

                           (c)

                           nemudoma vzpostaviti delovanje pritožbenega organa in odborov;

                           (d)

                           čim prej zaključiti obravnavo vseh še nerešenih zahtevkov za sodno presojo upravnih odločitev, vsekakor pa pred koncem leta 2016.

                     Grški organi bi morali na podlagi celovite in stalne ocene potreb opredeliti, koliko pritožbenih odborov je potrebnih v okviru novega pritožbenega organa, da se obravnavajo vse pritožbe prosilcev za mednarodno zaščito, kot tudi število človeških virov, da se nadaljuje nemoteno delovanje teh odborov v skladu s priporočilom 3(a) in (b).

      PRAVNA POMOČ

               4.

               Grčija bi morala zagotoviti, da je dostop do brezplačne pravne pomoči učinkovit v praksi in da se vsem prosilcem za azil nudi potrebna pravna pomoč za sodno presojo upravnih odločitev o prošnjah za mednarodno zaščito. Grčija bi morala zlasti:

                           (a)

                           hitro sprejeti in začeti učinkovito izvajati ministrski sklep o zagotavljanju storitev brezplačne pravne pomoči;

                           (b)

                           dodeliti potrebna sredstva iz nacionalnega programa sklada AMIF za zagotavljanje pravne pomoči ter hitro skleniti pogodbo za seznam odvetnikov, ki lahko nudijo te storitve prosilcem na pritožbeni stopnji v Grčiji.

      OBRAVNAVA MLADOLETNIKOV BREZ SPREMSTVA IN RANLJIVIH OSEB MED AZILNIM POSTOPKOM

               5.

               Grčija bi morala zagotoviti vzpostavitev ustreznih struktur za identifikacijo in obravnavo ranljivih prosilcev, vključno z mladoletniki brez spremstva. Grčija bi morala zlasti:

                           (a)

                           nemudoma uvesti primeren postopek skrbništva s sprejetjem potrebnega predsedniškega odloka za izvajanje ustreznih določb zakona št. 4375/2016;

                           (b)

                           določiti in zaposliti potrebno osebje direktorata za sprejem in oddelka za zaščito mladoletnikov brez spremstva, da zagotovi potrebna jamstva v okviru pravnega reda na področju azila za iskanje družine in pravno zastopanje;

                           (c)

                           zagotoviti, da se postopki za identifikacijo prosilcev s posebnimi postopkovnimi potrebami in potrebami glede sprejema izvajajo v praksi ter da se tem prosilcem nudi potrebna psihosocialna podpora, zlasti če so bili žrtve spolnega nasilja in izkoriščanja ali trgovine z ljudmi.

      UPORABA SREDSTEV EU V OKVIRU NACIONALNIH PROGRAMOV

               6.

               Grčija bi morala zagotoviti, da se znatna sredstva EU, ki so na voljo, v celoti izkoristijo, zlasti s takojšnjo uporabo virov iz nacionalnih programov v okviru skladov AMIF in ISF ter z uporabo dopolnilnih sredstev iz strukturnih skladov. V tem okviru bi morala Grčija čim prej zaključiti revizijo nacionalnih programov, ki trenutno poteka, da bi jih bolje prilagodila novim prednostnim nalogam, in zagotoviti, da novi organ, odgovoren za upravljanje skladov za notranje zadeve, začne delovati takoj.

      POROČANJE O SPREJETIH UKREPIH

               7.

               Grčija je pozvana, da do 30. junija predloži poročilo o napredku pri izvajanju tega priporočila in priporočila z dne 10. februarja. Nato bi morala do konca vsakega meseca Komisiji predložiti poročilo o napredku pri izvajanju ukrepov iz tega priporočila. Poročila bi morala vključevati tudi opis, kako so grški organi vzpostavili potrebne človeške in materialne vire iz odstavkov 1 do 5 tega priporočila oziroma kako to nameravajo storiti. Vključen bi moral biti tudi opis stalne ocene potreb iz odstavkov 1 do 3 tega priporočila, na kateri temeljijo ali so temeljili načrtovani in izvedeni ukrepi. Vsako poročilo bi moralo navajati tudi naslednje informacije:

                           (a)

                           skupne trenutne in načrtovane stalne in začasne sprejemne zmogljivosti, namenjene prosilcem za mednarodno zaščito, in naravo teh zmogljivosti;

                           (b)

                           skupno trenutno in načrtovano število uslužbencev za obravnavo prošenj za azil, registriranih pri azilni službi, in uslužbencev direktorata za sprejem ter

                           (c)

                           skupno trenutno in načrtovano število delovnih mest in število odborov, ki jih je postopoma vzpostavil pritožbeni organ.

      V Bruslju, 15. junija 2016

            Za Komisijo

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Član Komisije

      (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, 29.6.2013, str. 31).

      (2)  M. S. S. proti Belgiji in Grčiji (vloga št. 30696/09) in N. S. proti Secretary of State for the Home Department, združeni zadevi C-411/10 in C-493/10.

      (3)  Uredba Sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL L 50, 25.2.2003, str. 1).

      (4)  Priporočilo Komisije z dne 10. februarja 2016, naslovljeno na Helensko republiko, o nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 (C(2016) 871 final).

      (5)  Izjava EU in Turčije z dne 18. marca 2016.

      (6)  http://www.media.gov.gr/index.php, dostop do strani na dan 10. junija 2016.

      (7)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu: Četrto poročilo o premestitvi in preselitvi (COM(2016) 416 final z dne 15. junija 2016).

      (8)  http://asylo.gov.gr/en/?page_id=1278.

      (9)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, 29.6.2013, str. 60).

      (10)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL L 180, 29.6.2013, str. 96).

      (11)  Zakon št. 4375/2016 o strukturi in delovanju azilne službe, pritožbenega organa ter službe za sprejem in identifikacijo, ustanovitvi generalnega sekretariata za sprejem ter prenosu Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (prenovitev) in drugih določb v grško zakonodajo. Na voljo na naslovu: http://www.hellenicparliament.gr/UserFiles/bcc26661-143b-4f2d-8916-0e0e66ba4c50/o-prosf-pap.pdf.
   Sprejeti je treba več izvedbenih aktov v obliki ministrskih ali medresorskih sklepov, da bi lahko grški organi navedeni zakon v celoti izvajali.

      (12)  http://www.media.gov.gr/index.php.
   http://rrse-smi.maps.arcgis.com/apps/MapSeries/index.html?appid=d5f377f7f6f2418b8ebadaae638df2e1.
   Ti začasni zasilni in stalni objekti so bili vzpostavljeni na žariščnih točkah na Egejskih otokih in na celini. Od 2. junija 2016 je le 1 108 stalnih nastanitvenih mest, ki jih zasedajo izključno prosilci za mednarodno zaščito in mladoletniki brez spremstva.

      (13)  http://www.unhcr.org/news/briefing/2016/5/57480cb89/greece-unhcr-concerned-conditions-new-refugee-sites-urges-alternatives.html.

      (14)  Čeprav bodo imeli prednost kandidati, upravičeni do premestitve, bodo dejavnosti koristile tudi prosilcem za mednarodno zaščito, ki v drugi državi članici EU čakajo na združitev z družinskimi člani v skladu z dublinsko uredbo, ter osebam, ki v Grčiji zaprošajo za azil, zlasti ranljivim kategorijam prosilcev, ki vključujejo otroke brez spremstva in ločene otroke, invalide, starejše, samohranilce, kronične bolnike, nosečnice itn.

      (15)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83.

      (16)  Člen 3(3) zakona št. 4375/2016.

      (17)  V skladu s členom 2(3) in (4) zakona št. 4375/2016, ki določa število uslužbencev, ki jih je treba zaposliti v azilni službi.

      (18)  Člen 22(3) zakona št. 4375/2016.

      (19)  Člen 28 predsedniškega odloka št. 114/2010.

      (20)  http://asylo.gov.gr/?p=2802.

      (21)  Ministrski sklep št. 1982 z dne 16. februarja 2016 (uradni list B' 335).

      (22)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu: Vrnitev k schengenski ureditvi – časovni načrt (COM(2016) 120 final z dne 4. marca 2016).

      (23)  COM(2016) 270 final.