Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0137

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Luksemburga, 2006–2009  /* SEK/2007/0137 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 7.2.2007SEC(2007) 137 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Luksemburga, 2006–2009(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSPLOšNO OZADJEPakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Luksemburga je bil predložen februarja 1999. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko–finančnim odborom podal mnenje 15. marca 1999. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.OZADJE OCENE NOVEGA PROGRAMAKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Luksemburga, predloženo 24. novembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti) in3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostMakroekonomska uspešnost Luksemburga je bila v zadnjih 25 letih presenetljiva tako glede rezultatov kot glede rasti zaposlovanja. Čeprav je Luksemburg v zadnjih letih izkusil primanjkljaj, pa stanje javnih financ ostaja trdno, z zelo nizkim javnofinančnim dolgom in znatnimi rezervami, ki jih ima javni sektor. Kljub velikemu ustvarjanju delovnih mest je položaj na trgu delu manj ugoden, kot se zdi na prvi pogled. Brezposelnost, ki je še zmeraj zelo nizka, se od leta 2002 povečuje in rezidenti se soočajo z močno konkurenco nerezidentov. Poleg tega ostaja stopnja zaposlenosti starejših rezidentov med najnižjimi v EU, čeprav se je v zadnjih letih povečala. Breme za javne finance zaradi teh nezaposlenih in novih upokojencev se je doslej zlahka reševalo, ker so prihodki zelo visoki, toda kljub vsemu pa tega ne gre podcenjevati. Poleg tega je večje zvišanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva v naslednjih desetletjih, vir zaskrbljenosti glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. februarja 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2008. Svet je menil, da „ medtem ko je celotna strategija zmanjšanja primanjkljaja z omejevanjem odhodkov, kot je predstavljena v programu, ustrezna, bi bilo za luksemburške oblasti ustrezno, da povečajo prizadevanja za proračunsko prilagoditev v letu 2006 ter opredelijo in izvedejo potrebne ukrepe za leti 2007 in 2008 ter izboljšajo dolgoročno vzdržnost, zlasti z omejevanjem povečanja javnih odhodkov, in sicer z reformami pokojninskega sistema .“Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Luksemburga, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 27. oktobra 2006. Nacionalni program reform Luksemburga kot ključne izzive opredeljuje: visokokakovostni sistem izobraževanja in učenja, gospodarstvo, integrirano v evropski in mednarodni okvir, vabljivo gospodarsko okolje, stabilni makroekonomski okvir ter spoštovanje načel trajnostnega razvoja.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku iz decembra 2006[2]) je pokazala, da Luksemburg zelo dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform in ukrepov, sprejetih na spomladanskem zasedanju Sveta 2006, toda še zmeraj je mogoče izboljšati slabosti, ki so bile opredeljene leta 2005. Makroekonomski ukrepi, ki so bili sprejeti, omogočajo utrditev javnih financ in nižjo inflacijo. Na mikroekonomskem področju se sedaj izvaja obetaven niz ukrepov. Vendar so za vzpostavitev sistema za spremljanje in oceno letnega napredka potrebna večja prizadevanja, prav tako je treba uvesti številne ukrepe, npr. za pomoč novoustanovljenim podjetjem in MSP. Kljub spodbudnim reformam na področju zaposlovanja, pa ni najavljenih nobenih novih spodbud za dvig ravni zaposlenosti starejših delavcev, prav tako pa je treba pripraviti bistvene reforme za izboljšanje izobraževalnega sistema.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju postopkov prilagajanja za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Luksemburga, 2006–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Dne [27. februarja 2007] je Svet proučil dopolnitev programa stabilnosti Luksemburga, ki obravnava obdobje od 2006 do 2009.5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP spustila s 5,5 % v letu 2006 na povprečno 4,3 % v ostalem programskem obdobju. Zdi se, da ta scenarij, ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov, temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Videti je, da so v programu tudi napovedi glede inflacije stvarne.6.  Za leto 2006 je bil javnofinančni primanjkljaj v jesenski napovedi služb Komisije leta 2006 ocenjen na 1,0 % BDP, pri čemer je bil cilj iz predhodne dopolnitve programa stabilnosti 1,8 % BDP. To je deloma posledica popravka primanjkljaja za leto 2005 navzdol, tj. z 2,3 % BDP v prejšnjem programu na 1,0 % glede na najnovejše podatke. Doseženi primanjkljaj za leto 2006 bi lahko prav tako bil boljši od predvidenega v novem programu (1,5 % BDP), saj so davčni prihodki verjetno podcenjeni.7.  Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije v programu je spet doseči uravnoteženo stanje v programskem obdobju. To se bo doseglo s postopnim izboljšanjem javnofinančnega salda z ocenjenega primanjkljaja 1,5 % BDP na manjši presežek v letu 2009 (0,1 % BDP). Zmanjšanje primarnega salda bi se zgodilo vzporedno z zmanjšanjem efektivnega primanjkljaja. Prilagoditev se opira na zmanjšanje deleža odhodkov, ki znaša 3,8 odstotne točke BDP, kar bi več kot kompenziralo zmanjšanje ravni prihodkov za 2,1 odstotne točke BDP. Ta strategija je podobna tisti iz programa 2005, ki je ob večinoma podobnih makroekonomskih izgledih napovedala primanjkljaj, ki bo največji leta 2005 in ne 2006 ter precej uravnoteženo stanje, ki naj bi se doseglo 2008 in ne 2009.8.  V programskem obdobju se za strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, načrtuje znižanje primanjkljaja s približno 1,25 % BDP v letu 2006 na okrog 1% na koncu programskega obdobja. Tako kot v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti je tudi v tem programu kot srednjeročni cilj za proračunsko stanje določen strukturni primanjkljaj 0,8 % BDP. S programom se želi srednjeročni cilj doseči do leta 2007, kar je eno leto prej kot v prejšnji posodobitvi. Ker srednjeročni cilj (rahlo) presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1% BDP), bi se moral ob uresnićitvi sredjeročnega cilja izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.9.  Proračunski rezultati bi lahko bili boljši od načrtovanih v programu. Zlasti napovedi glede davkov so posebej za leto 2007 precej previdne. Proračunski rezultati za Luksemburg so bili v zadnjih letih pogosto boljši od napovedanih, večinoma zaradi bistveno višjih prihodkov, kot so bili načrtovani.10.  Glede na to oceno tveganja je mogoče, da bo proračunska naravnanost v programu zadostna za zagotovitev, da se bo do leta 2007 dosegel srednjeročni cilj, kot je predviden v programu. Prav tako se zdi, da zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se od leta 2007 prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih. Ritem prilagoditve za dosego srednjeročnega cilja, ki ga zajema program, je popolnoma v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljati letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer ter bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer. Po izpolnitvi srednjeročnega cilja je naravnanost proračunske politike, ki jo vsebuje program, skladna s Paktom stabilnosti in rasti.11.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 7,5% BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program napoveduje, da se bo delež dolga do konca programskega obdobja rahlo povečal na 8,5 % BDP.12.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva v Luksemburgu je med največjimi v EU, nanj vpliva znatno povečanje odhodkov za pokojnine, za 7,5 odstotne točke BDP, in povečanje skupnih javnih odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, za 8,25 odstotne točke BDP od leta 2004 do 2050 (v primerjavi s povprečnim povečanjem v EU med 2,25 in 3,5 odstotne točke BDP). Sedanji delež dolga je zelo nizek in sistem socialnega varstva si je nabral znatna sredstva. Toda čeprav sedanji obseg teh sredstev (ocenjen na približno 25 % BDP) znatno prispeva k vzdržnosti javnih financ, pa ne bo dovolj za izravnavo učinka na delež dolga dolgoročno zaradi znatnega povečanja odhodkov v zvezi s staranjem prebivalstva. Medtem ko bo ohranjanje trdnega proračunskega stanja pomagalo blažiti del stroškov staranja prebivalstva, kot to priznavajo oblasti, pa so vseeno potrebne nekatere spremembe pokojninskega sistema, da se omeji nadaljnje povečanje javnih odhodkov in zmanjšajo tveganja v zvezi z dolgoročno vzdržnostjo javnih financ. Na splošno je Luksemburg izpostavljen srednjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ.13.  Program stabilnosti vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja nekatere sistematske informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, proračunske napovedi upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, se zdijo skladni z ukrepi, ki so predvideni v nacionalnem programu reform. Zlasti namera vlade, potrjena s programom, da ohranja visoko raven javnih naložb, govori o tem, da so krepitev raziskav in razvoja, spodbujanje trajnostne uporabe virov in izboljšanje železniških povezav s sosednjimi državami med poglavitnimi nalogami nacionalnega programa reform.14.  Proračunska strategija v programu je delno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Zlasti še niso bile do danes sprejete nobene bistvene pokojninske reforme.15.  Kar zadeva zahtevo po podatkih, določeno v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program nekatere pomanjkljivosti glede obveznih in neobveznih podatkov[6]. Poleg tega se razlikuje na več pomembnih točkah od strukturnega modela, ki ga določa kodeks ravnanja[7].Splošni zaključek je, da v okviru dobrih možnosti za rast program hitro napreduje v smeri srednjeročnega cilja, ki bi moral biti dosežen po letu 2007, in predvideva nadaljnje zmanjšanje primanjkljaja. Vendar so ukrepi, pred kratkim sprejeti za zmanjšanje odhodkov, le začasne narave (tj. do 2009).Ob upoštevanju zgornje ocene in glede na napovedano povečanje odhodkov v zvezi s staranjem prebivalstva, se Luksemburg poziva, da izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ z izvajanjem strukturnih reform (zlasti na področju pokojnin).Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | PS nov. 2006 | 4,0 | 5,5 | 4,0 | 5,0 | 4,0 |COM nov. 2006 | 4,0 | 5,5 | 4,5 | 4,2 | ni podatkov |PS nov. 2005 | 4,0 | 4,4 | 4,9 | 4,9 | ni podatkov |Inflacija po HICP(%) | PS nov. 2006 | 3,8 | 2,9 | 1,4 | 2,0 | 2,0 |COM nov. 2006 | 3,8 | 3,2 | 2,2 | 1,8 | ni podatkov |PS nov. 2005 | 3,7 | 2,6 | 2,0 | 1,8 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS nov. 20061 | -1,6 | -0,3 | -0,8 | -0,5 | -1,6 |COM nov. 2006 5 | -2,2 | -0,9 | -0,7 | -0,9 | ni podatkov |PS nov. 20051 | -1,7 | -1,3 | -0,7 | -0,6 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS nov. 2006 | -1,0 | -1,5 | -0,9 | -0,4 | 0,1 |COM nov. 2006 | -1,0 | -1,0 | -0,5 | -0,3 | ni podatkov |PS nov. 2005 | -2,3 | -1,8 | -1,0 | -0,2 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS nov. 2006 | -0,8 | -1,3 | -0,8 | -0,2 | 0,3 |COM nov. 2006 | -0,8 | -0,8 | -0,3 | -0,1 | ni podatkov |PS nov. 2005 | -2,1 | -1,7 | -0,7 | 0,1 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS nov. 20061 | -0,2 | -1,3 | -0,5 | -0,1 | 0.9 |COM nov. 2006 | 0,0 | -1,1 | -0,2 | 0,1 | ni podatkov |PS nov. 20051 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 | ni podatkov |Strukturni saldo 2 (v % BDP) | PS nov. 20063 | -0,2 | -1,3 | -0,5 | -0,1 | 0,9 |COM nov. 2006 4 | 0,0 | -1,1 | -0,2 | 0,1 | ni podatkov |PS nov. 2005 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS nov. 2006 | 6,1 | 7,5 | 8,2 | 8,5 | 8,5 |COM nov. 2006 | 6,0 | 7,4 | 7,3 | 7,1 | ni podatkov |PS nov. 2005 | 6,4 | 9,6 | 9,9 | 10,2 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 4,1%, 4,1%, 4,4% in 4,7% za posamezna leta v obdobju 2005–2008. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy, št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Zlasti manjkajo podatki o sektorskih saldih (razen za javno upravo).[7] Manjka poglavje o institucionalnih značilnostih javnih financ.


				|

		52011SC0817

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Spainand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Spain, 2011-2014

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Španije za leto 2011
ter mnenje Sveta
o dopolnitvi programa stabilnosti Španije za obdobje 2011–2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(3) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[2],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog
Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in
rast, imenovano Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih
politik in bo osredotočena na ključna področja, na katerih je
potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in
konkurenčnost.
(2)
Svet je 13. julija 2010 sprejel
priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za zaposlovalne
politike držav članic[3], ki
skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj
integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih in
zaposlovalnih politikah.
(3)
Komisija je 12. januarja 2011 sprejela
prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega
upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega
usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.
(4)
Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil
prednostne naloge fiskalne konsolidacije in strukturne reforme (v skladu s
sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi
letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je, da je
najpomembneje ponovno vzpostaviti trdne javne finance in fiskalno vzdržnost,
zmanjšati brezposelnost z reformami na trgu dela ter si poglobljeno prizadevati
za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne
naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe
stabilnosti oziroma konvergenčne programe in nacionalne reformne programe.
(5)
Poleg tega je Evropski svet
25. marca 2011 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu
„euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo
vključene v njihove programe stabilnosti oziroma konvergenčne
programe in nacionalne reformne programe.
(6)
Španija je 29. aprila 2011 predložila
dopolnitev program stabilnosti za obdobje 2011–2014 in nacionalni reformni
program za leto 2011. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se
upoštevale medsebojne povezave.
(7)
Špansko gospodarstvo je kriza močno prizadela
in se je v obdobju 2008–2009 močno prilagodilo. Realni BDP se je v obdobju
od začetka leta 2008 do konca leta 2010 zmanjšal za 4,3 %,
zaposlovanje pa se je zmanjšalo za več kot 10 %. Posledično se
je stopnja brezposelnosti na koncu leta 2010 povišala na 20,1 %, kar je
najvišja stopnja brezposelnosti v EU. Recesija v Španiji je najbolj prizadela
mlade (41,6-odstotna stopnja brezposelnosti) in slabše izobražene delavce
(26,4-odstotna stopnja brezposelnosti). Donosnost državnega dolga se je
povečala in bančni sistem, zlasti hranilnice, so se znašle pod
pritiskom, ko je počil nepremičninski balon in se je gradbeni sektor
močno zmanjšal. Absorbiranje velikih makroekonomskih neravnovesij, ki se
je okrepilo v obdobju razcveta, se bo še nekaj časa nadaljevalo. Španska
vlada se je kot odgovor na te izzive lotila načrta reform, ki zajema
fiskalno konsolidacijo, prestrukturiranje hranilnic ter reforme trga dela in
proizvodov.
(8)
Po oceni dopolnitve programa stabilnosti v skladu z
Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski
scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu
stabilnosti, za leti 2011 in 2012 preveč optimističen. V skladu s
programom naj bi se proračunski primanjkljaj do leta 2013 zmanjšal pod
referenčno vrednost, ki znaša 3 % BDP, kar je v skladu s
priporočili Sveta iz aprila 2009, leta 2014 pa naj bi se nadalje zmanjšal
na 2,1 % BDP. Program ne predvideva, da bo v programskem obdobju dosežen
srednjeročni cilj, ki ostaja uravnotežen proračun. Ta potek
prilagoditve je na splošno primeren. Letno povprečno izboljšanje
strukturnega salda znaša v obdobju 2010–2013 v skladu s priporočilom Sveta
1,5 % BDP, leta 2014 pa dodatnega 0,3% BDP. Predvideva se, da se bo
razmerje med dolgom in BDP povečalo s 60,1 % BDP leta 2010 na okoli
69 % na koncu programskega obdobja. Pri poteku konsolidacije obstajajo
glede temeljnih makroekonomskih predpostavk negativna tveganja, prav tako tudi
pri upoštevanju proračunskih ciljev na regionalni ravni. Regije zajemajo
velik delež skupnih javnih odhodkov in veliko jih je leta 2010 prekoračilo
svoje fiskalne cilje. Vendar se je španska vlada zavezala, da bo sprejela
dodatne ukrepe, če se pojavijo odstopanja od proračunskega cilja.
(9)
Da bi bila leta 2011 in 2012 dosežena predvidena
fiskalna konsolidacija, je treba strogo uporabljati mehanizme za nadzor
primanjkljaja in dolga, ki so bili uvedeni za regionalne vlade. Za doseganje
proračunskih ciljev, če bo makroekonomski in proračunski razvoj
v letih 2011 in 2012 slabši od pričakovanega, bodo potrebni dodatni
ukrepi, za katere se je vlada zavezala, da jih bo sprejela. Za leto 2013 so
bili opredeljeni nekateri ukrepi, da bi podprli proračunske cilje.
(10)
Srednjeročni proračunski okvir v Španiji
je bil ključnega pomena za spodbujanje večletnega fiskalnega
načrtovanja in kaže na splošno dobre rezultate. Vendar je kriza postavila
ta okvir na preizkušnjo ter pokazala potrebo po nadaljnji krepitvi fiskalne
stabilnosti in preventivnega vidika fiskalne politike. To bi okrepila uvedba
predpisa glede porabe, ki temelji na srednjeročni nominalni rasti BDP.
Predpis, ki so ga v programu stabilnosti navedli španski organi, je avtomatsko
zavezujoč za centralno in lokalne oblasti. Vlada tudi načrtuje, da si
bo prizadevala za soglasje znotraj Sveta za fiskalno in finančno politiko glede
uporabe predpisa v avtonomnih skupnostih.
(11)
Možen dolgoročen vpliv staranja prebivalstva
na španski javni proračun je višji od povprečja v EU. Razlog je
predvsem zelo veliko povečanje odhodkov za pokojnine kot deleža BDP, do
katerega bo predvidoma prišlo v prihodnjih desetletjih. Dolgoročno bo
staranje prebivalstva privedlo do znatnega povečanja števila upokojencev
na enega delavca. Če ne bodo izvedene reforme, se bodo odhodki za
pokojnine po ocenah povečevali po stopnji, ki je precej nad povprečjem
v EU, ter ogrozili vzdržnost javnih financ. Predlog vlade za pokojninsko
reformo, ki je bil sprejet v dogovoru s socialnimi partnerji, bo pomagal
izboljšati fiskalno vzdržnost in povečati spodbude za udeležbo na trgu
dela. Vendar mora reformo odobriti še parlament in se lahko še vedno spremeni.
(12)
Španija je odločno ukrepala za okrepitev
svojega bančnega sistema, predvsem z zagotavljanjem znatne javne podpore
in sprejetjem ukrepov za prestrukturiranje hranilnic, okrepitev solventnosti
bank in izboljšanje preglednosti njihovih bilanc stanja. Vendar problemi zaradi
vloge lokalnih oblasti pri upravljanju hranilnic še niso v celoti rešeni.
Oblika konsolidacije hranilnic prek tako imenovanih „hladnih združitev“
povzroča nekaj negotovosti, kar zadeva učinkovito reorganizacijo in
zmanjšanje števila zaposlenih v bankah. Vlada se je zavezala, da bo
prestrukturiranje končala do konca septembra 2011.
(13)
Reformo trga dela v Španiji, ki trenutno poteka,
mora spremljati revizija sedanjega togega sistema kolektivnih pogajanj.
Prevlada regionalnih dogovorov in dogovorov znotraj panoge pušča malo
manevrskega prostora za pogajanja na ravni podjetij. Avtomatsko podaljšanje
kolektivnih pogodb, veljavnost neobnovljivih pogodb in uporaba klavzul o
ex-post indeksaciji prispevajo k nespremenljivosti plač in preprečujejo
prožnost plač, ki je potrebna za pospešitev gospodarske prilagoditve in
ponovno vzpostavitev konkurenčnosti. Vlada je od socialnih partnerjev
zahtevala, naj se spomladi 2011 dogovorijo o reformi sistema kolektivnih
pogajanj o plačah, in se je zavezala, da bo nato sprejela zakone.
(14)
Zaradi zelo visoke brezposelnosti je Španija z
zakonom iz septembra 2010 začela reformo trga dela. Namen zakona je
zmanjšati dvojnost na trgu dela in brezposelnost mladih, povečati
zaposljivost ranljivih skupin ter povečati prožnost na ravni podjetij.
Zato je bila februarja 2011 sprejeta reforma aktivnih politik trga dela, ki je
vključevala tudi ukrepe za okrepitev svetovalne in vodilne vloge služb za
zaposlovanje ter njihovo usklajevanje na nacionalnih in regionalnih ravneh. Na
tej stopnji je prezgodaj za ocenjevanje, ali reforma zadostuje za zmanjšanje
segmentacije ter brezposelnosti mladih in dolgotrajne brezposelnosti, saj
nekateri ukrepi še niso operativni. Vlada se je zavezala, da bo do oktobra 2011
sprejela dodatne ukrepe.
(15)
V Španiji so se stroški dela na enoto od poznih 90.
let prejšnjega stoletja močno povečali, kar pomeni zmanjšanje cenovne
in stroškovne konkurenčnosti. Višja rast plač skupaj z nižjo rastjo
produktivnosti kot v euroobmočju sta prispevali k vedno višji inflaciji v
Španiji. Zmanjšanje relativno visoke ravni socialnih prispevkov na način,
ki ne bi prizadel proračuna, da bi se zmanjšali stroški dela, ki ne
spadajo v plačo, bi pripomoglo k povečanju konkurenčnosti. Obdavčitev
energije, zlasti davki na gorivo, ostaja npr. v Španiji relativno nizka in bi
lahko nadomestila prihodke.
(16)
Še zlasti je vzrok za zaskrbljenost visoka raven
zgodnjega opuščanja šolanja v Španiji (31,2% leta 2009), saj zmanjšuje
velikost usposobljene delovne sile, vpliva na zaposlitvene možnosti zadevnih
posameznikov in zmanjšuje potencialno rast. Zakon o trajnostnem gospodarstvu,
sprejet 15. februarja 2011, vključuje ukrepe, namenjene povečanju
kakovosti in količine človeškega kapitala z izobraževanjem in poklicnim
usposabljanjem. Vendar je učinkovitost novih ukrepov za preprečevanje
zgodnjih opustitev šolanja in izboljšanje poklicnega usposabljanja vprašljiva
in njihova izvedba na vseh ravneh upravljanja se bo morda izkazala za zahtevno.
(17)
Španija je napredovala pri izboljšanju pogojev za
konkurenco na trgih proizvodov in storitev, saj je začela odpravljati
enega od vzrokov za šibko rast produktivnosti. Čeprav prenos direktive o
storitvah v špansko zakonodajo dobro napreduje, je treba nadalje odpreti sektor
strokovnih storitev. Zakon o trajnostnem gospodarstvu vključuje široko
vrsto ukrepov za izboljšanje poslovnega okolja, okrepitev konkurence in
spodbujanje okoljske trajnosti. Vendar bo izvedba na vseh ravneh upravljanja
morda zahtevna. Zlasti je treba preprečiti prekrivanja med različnimi
upravnimi ravnmi, čezmerno regulacijo na več ravneh in zelo
različno zakonodajo po regijah.
(18)
Španija je v okviru pakta „euro plus“[4] sprejela številne zaveze. Kar zadeva
fiskalno področje, se Španija zavezuje, da bo sprejela predpis o odhodkih,
da bi okrepila fiskalno vzdržnost in tako vzdržnost javnih financ. Da bi
okrepila finančno stabilnost, se je Španija zavezala, da bo pred 30.
septembrom zaključila postopek prestrukturiranja finančnega sektorja.
Ukrepi glede zaposlovanja zajemajo predvsem izvedbene akte o aktivnih politikah
na trgu dela in določbe na področju poklicnega usposabljanja ter
obravnavajo neformalno zaposlovanje. Ukrepi glede konkurenčnosti se
osredotočajo na reformo sistema kolektivnih pogajanj, regulirane poklice,
ustanovitev svetovalnega odbora za konkurenčnost in reformo stečajne
zakonodaje. Zgoraj navedene zaveze se nanašajo na vsa štiri področja
Pakta. Predstavljajo nadaljevanje programa reform, ki trenutno poteka, in
dodajajo zavezujoč časovni okvir za izvedbo nekaterih reform ter
zagotavljajo, da se reforme, ki se že izvajajo, izvedejo v celoti. Te zaveze so
bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.
(19)
Komisija je ocenila program stabilnosti in
nacionalni reformni program ter zaveze pakta „euro plus“[5]. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije in v prihodnje nacionalne odločitve
vključiti EU, Komisija v oceni ni upoštevala le njihovega pomena za
vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Španiji, ampak tudi
upoštevanje predpisov in smernic EU. V skladu s tem Komisija meni, da je
španska vlada oblikovala načrte za fiskalno konsolidacijo v skladu z
zahtevanimi cilji, vendar nekatera negativna tveganja ostajajo. Rast javnih
izdatkov bi morala biti pod stopnjo srednjeročne rasti BDP in treba je
sprejeti pokojninsko reformo. Nadaljnji ukrepi v obdobju 2011–2012 bi se morali
osredotočati na zagotavljanje stabilnosti finančnega sistema
(dokončanje prestrukturiranja in konsolidacije hranilnic) in okrepitev
domačih virov rasti. To je treba poskušati doseči z odpravljanjem
sedanje povečane brezposelnosti, zlasti z reformo kolektivnih pogajanj in
nadaljnjim izvajanjem reform, ki trenutno potekajo na trgu dela, ter
natančnim spremljanjem in ocenjevanjem učinkovitosti teh reform.
Storitveni sektor, stroke in poklice bi bilo treba odpreti večji
konkurenci ter zmanjšati upravno breme za podjetja.
(20)
Svet je glede na to oceno in ob upoštevanju
Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju
Evropske unije z dne 2. junija 2010 proučil dopolnitev programa
stabilnosti Španije za leto 2011, njegovo mnenje[6]
pa se zlasti odraža v njegovem priporočilu v točki (1) v
nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011
je Svet proučil nacionalni reformni program Španije –
PRIPOROČA, naj Španija v obdobju
2011–2012 sprejme naslednje ukrepe:
(1)
izvede proračunsko strategijo v letih 2011 in
2012 ter zagotovi doseganje ciljnih primanjkljajev na vseh ravneh upravljanja,
vključno s strogo uporabo obstoječih mehanizmov za nadzor
primanjkljaja in dolga za regionalne vlade; sprejme nadaljnje ukrepe, če
proračunski in gospodarski razvoj ne bosta takšna, kot se pričakuje;
izkoristi vsako priložnost, vključno z boljšimi gospodarskimi pogoji, za
pospešitev zmanjšanja primanjkljaja; določi konkretne ukrepe, da bi v
celoti podprla cilje za leti 2013 in 2014; obdrži rast javnih odhodkov pod
stopnjo srednjeročne rasti BDP, tako da, kot je predvideno, v zakon o
stabilnosti proračuna na vseh ravneh upravljanja vključi predpis o
odhodkih;
(2)
kot je načrtovano, sprejme predlagano
pokojninsko reformo, da bi zvišala upokojitveno starost in povečala
število delovnih let za izračun pokojnin; kot je načrtovano, redno
pregleduje dejavnike pokojninskega sistema v skladu s spremembami
pričakovane življenjske dobe in razvije nadaljnje ukrepe za dvig dejanske
upokojitvene starosti, vključno s vseživljenjskim učenjem za starejše
delavce;
(3)
okrepi sedanje prestrukturiranje sektorja
hranilnic, tako da odpravi preostale pomanjkljivosti v njihovi strukturi
upravljanja;
(4)
razišče možnosti za znižanje ravni prispevkov
za socialno varnost, da bi zmanjšala stroške dela, ki ne spadajo v plačo,
na način, ki ne bi vplival na proračun, zlasti s spremembo strukture
in stopnje DDV in obdavčitve energije; po posvetovanju s socialnimi
partnerji in v skladu z nacionalno prakso sprejme in izvaja reformo postopka
kolektivnih pogajanj o plačah in sistema za indeksacijo plač, da bi
zagotovila, da rast plač bolje odraža razvoj produktivnosti ter pogoje na
lokalni ravni in na ravni podjetij;
(5)
do konca leta 2011 oceni vplive reform trga dela iz
septembra 2010 in reforme aktivnih politik na trgu dela iz februarja 2011, ki
jih po potrebi spremljajo predlogi nadaljnjih reform za zmanjšanje segmentacije
na trgu dela in za izboljšanje zaposlitvenih priložnosti za mlade; zagotovi natančno spremljanje
učinkovitosti ukrepov, določenih v nacionalnem programu reform, da bi
zmanjšala zgodnje opuščanje šolanja, vključno s preventivnimi
politikami, ter olajšala prehod k poklicnemu izobraževanju in usposabljanju;
(6)
nadalje odpre sektor strokovnih storitev in sprejme
načrtovano zakonodajo, da bi preoblikovala regulativni okvir in odstranila
sedanje omejitve za konkurenco, učinkovitost in inovacije; izvaja zakon o
trajnostnem gospodarstvu, zlasti ukrepe, namenjene izboljšanju poslovnega
okolja in okrepitvi konkurence na trgih proizvodov in storitev na vseh ravneh
upravljanja; izboljša usklajenost med regionalnimi in nacionalnimi upravami, da
bi zmanjšala upravno breme za podjetja.
V Bruslju,
                                                                       Za Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL C …, str. …
[3]               Ohranjene za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU
z dne 19. maja 2011.
[4]               Več podrobnosti o zavezah v okviru pakta
„euro plus“ je na voljo v SEC(2011) 718.
[5]               SEC(2011) 718.
[6]               Predvideno v členu 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 9. junija 2011 Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Oesterreichische Nationalbank (ECB/2011/7)

text:
               15.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 174/6

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 9. junija 2011
   Svetu Evropske unije o zunanjih revizorjih centralne banke Oesterreichische Nationalbank
   (ECB/2011/7)
   2011/C 174/04
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, in zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               V skladu s členom 37(1) zveznega zakona o centralni banki Oesterreichische Nationalbank skupščina centralne banke Oesterreichische Nationalbank vsako leto izbere dva zunanja revizorja in dva nadomestna zunanja revizorja. Nadomestna zunanja revizorja bosta pooblaščena za revidiranje le v primeru, če zunanja revizorja ne bi bila zmožna opraviti revizije.

               (3)

               Mandat sedanjih zunanjih revizorjev in nadomestnih zunanjih revizorjev centralne banke Oesterreichische Nationalbank se je končal po reviziji za poslovno leto 2010. Zaradi tega je treba imenovati zunanje revizorje od poslovnega leta 2011.

               (4)

               Oesterreichische Nationalbank je za poslovno leto 2011 za svoja nova zunanja revizorja izbrala TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH in Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H., za svoja nova nadomestna zunanja revizorja pa KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft in Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH.

               (5)

               Mandat zunanjih revizorjev se lahko vsako leto podaljša, pri čemer ne sme preseči skupnega obdobja petih let, mandat nadomestnih zunanjih revizorjev pa se lahko podaljša le enkrat –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Priporoči se, da se TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH in Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. skupaj imenujeta za zunanja revizorja centralne banke Oesterreichische Nationalbank za poslovno leto 2011.

               2.

               Priporoči se, da se KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft in Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH skupaj imenujeta za nadomestna zunanja revizorja centralne banke Oesterreichische Nationalbank za poslovno leto 2011.

               3.

               Mandat zunanjih revizorjev se lahko vsako leto podaljša, pri čemer ne sme preseči skupnega obdobja petih let, ki se konča najkasneje s poslovnim letom 2015. Mandat nadomestnih zunanjih revizorjev se lahko podaljša le enkrat in se konča s poslovnim letom 2012.

      V Frankfurtu na Majni, 9. junija 2011

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52012DC0317

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Madžarske za leto 2012 in mnenje Sveta o madžarskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2015 /* COM/2012/0317 final - 2012/ () */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Madžarske za leto 2012
in mnenje Sveta o madžarskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2015
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je
26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne
izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji
na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na
ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi
potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je
13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah
ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter
21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav
članic[5],
ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane,
naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in
politikah zaposlovanja.
(3)       Svet je
12. julija 2011 sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim
reformnim programom Madžarske za leto 2011 in dal mnenje o dopolnitvi madžarskega
konvergenčnega programa za obdobje 2011–2014.
(4)       Komisija je
23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje
začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega
usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020. Poleg tega je 14.
februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o
mehanizmu opozarjanja[6],
v katerem je Madžarsko opredelila kot eno od držav članic, za katere je
treba opraviti poglobljen pregled.
(5)       Evropski svet je
2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje
finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje
rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne
konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil
gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju
brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.
(6)       Dne
29. februarja 2012 sta Evropski parlament in Madžarska izmenjala
mnenja v skladu s členom 2(a) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z
dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem
ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik.
(7)       Evropski svet je
2. marca 2012 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v paktu
„euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo
vključene v njihove programe stabilnosti oziroma konvergenčne
programe in nacionalne reformne programe.
(8)       Madžarska je
23. aprila 2012 predložila konvergenčni program, ki zajema
obdobje 2012–2015, in nacionalni reformni program za leto 2012.
Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna
povezanost. Komisija je v poglobljenem pregledu iz člena 5 Uredbe
(EU) št. 1176/2011 preučila tudi, ali so Madžarsko prizadela
makroekonomska neravnotežja. Komisija je v poglobljenem pregledu ugotovila[7], da ima Madžarska težave z
zunanjim in notranjim neravnotežjem, ki pa nista čezmerni.
(9)       Na podlagi ocene
konvergenčnega programa 2012 v skladu z Uredbo Sveta (ES)
št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo
proračunske napovedi v programu, optimističen. Napovedi madžarskih
organov o rasti za leti 2012 in 2013 so za približno pol odstotne točke
višje od napovedi Komisije iz pomladi 2012 zaradi bolj optimističnih
uradnih predpostavk glede domačega povpraševanja, zlasti za leto 2013.
Cilj proračunske strategije, opisane v programu, je zagotoviti vzdržno
odpravo čezmernega primanjkljaja do roka, tj. leta 2012, ki ga
določil Svet. Uradni ciljni primanjkljaj in načrtovana fiskalna konsolidacija
sta v skladu s priporočili Sveta iz marca 2012 na osnovi
člena 126(7). V programu je potrjen prejšnji srednjeročni
proračunski cilj v višini 1,5 % BDP, ki naj bi se dosegel do leta
2013. Srednjeročni proračunski cilj ustrezno odraža zahteve Pakta za
stabilnost in rast. Glede na (ponovno izračunan) strukturni
proračunski saldo[8]
napredek pri doseganju srednjeročnega proračunskega cilja v letu 2013
ni videti zadosten glede na napoved Komisije iz pomladi 2012, ki upošteva
tveganja glede izvajanja, povezana z izbranimi varčevalnimi ukrepi ter
manj optimističnim makroekonomskim scenarijem. Ob upoštevanju
diskrecijskih ukrepov glede prihodkov stopnja rasti javnofinančnih
odhodkov ustreza referenčni vrednosti za odhodke iz Pakta za stabilnost in
rast v letu 2013, vendar ne v letih 2014 in 2015. V skladu z načrti vlade
se bo javni dolg v programskem obdobju stalno zmanjševal in v letu 2015 dosegel
raven, nižjo od 73 % BDP, vendar bo ostal nad referenčno vrednostjo
60 % BDP. V zvezi s ciljem zmanjšanja dolga bo Madžarska v letih 2013–2014
v prehodnem obdobju, program pa bi zagotovil zadosten napredek pri doseganju
referenčne vrednosti. V skladu s programom bo referenčna vrednost
glede zmanjšanja dolga dosežena konec prehodnega obdobja leta 2015, to pa bi tako
moralo prispevati k zmanjšanju akumulirane zunanje in notranje zadolženosti.
(10)     Sprejeti so bili novi predpisi
za uvedbo ustavnega okvira fiskalnega upravljanja, vendar nekatere od njegovih
funkcij ostajajo šibke. Srednjeročno proračunsko načrtovanje je
samo okvirno, sredstva fiskalnega sveta niso sorazmerna z njegovo novo
pridobljeno močno pravico veta, razpoložljivost informacij o
proračunu pa ostaja nezadostna. Krepitev srednjeročne dimenzije
proračunskega načrtovanja in razširitev analitskih pristojnosti
fiskalnega sveta bi pomagali zagotoviti, da bo novi ustavni okvir fiskalnega
upravljanja lahko izpolnjeval svojo vlogo.
(11)     Odzivi politik za obravnavanje
vpliva davčne reforme na osebe z nizkimi dohodki (povišanje minimalne
plače, shema subvencioniranja plač) niso prispevali k povečanju
zaposlenosti, medtem ko so ukrepi za spodbujanje udeležbe žensk na trgu dela
majhen korak v pravo smer. Če bi se zagotovilo, da bi obdavčitev dela
bila bolj zaposlovanju prijazna, in če bi se še bolj okrepili ukrepi za
spodbujanje udeležbe žensk na trgu dela, še posebej z razširitvijo storitev za
varstvo otrok in predšolsko vzgojo, bi to pripomoglo k povečanju stopnje
zaposlenosti.
(12)     Javna služba za zaposlovanje
je bila reorganizirana, kar je privedlo do splošnega zmanjšanja števila
zaposlenih in kaže na nasprotno usmeritev, kot je bila priporočena v letu
2011. Na področju aktivnih politik na trgu dela se nekateri ukrepi,
katerih cilj je zagotoviti prilagojene storitve za prikrajšane skupine, na
primer v okviru programov Evropskega socialnega sklada, zdijo verodostojni in
ustrezni, vendar drugi ukrepi, namenjeni prikrajšanim skupinam (npr. javna
dela), verjetno ne bodo učinkoviti pri večanju udeležbe na odprtem
trgu dela. Odločne ukrepe za takojšnje povečanje zmogljivosti javne
službe za zaposlovanje bi bilo treba izvesti brez odlašanja in hkrati ohraniti
pravilno ravnotežje pri financiranju javnih del ter drugih aktivnih politik na
trgu dela, da bi se pripomoglo k izboljšanju delovanja trga dela ter
povečala udeležba na njem. Povečanje potenciala za rast s
strukturnimi reformami na trgu dela bi bilo prav tako pomembno za vzdržno
zmanjšanje ranljivosti, ki izhajajo iz velikega zunanjega in notranjega dolga.
Poleg tega nacionalna strategija za integracijo Romov ni bila vključena v
druge politike.
(13)     Ukrepi za izboljšanje
poslovnega okolja se v veliki meri gibljejo v pravi smeri, vendar je na voljo
še veliko prostora za nadaljnji napredek. Prizadevanja za izboljšanje dostopa
do nebančnega financiranja se prav tako gibljejo v pravi smeri, vendar
izčrpna ocena politik za MSP še vedno ni na voljo. Madžarska se zelo slabo
uvršča pri številnih kazalnikih, ki merijo preglednost in kakovost javne
uprave, kjer bi napredek pomagal tudi pri izboljšanju stabilnosti
institucionalnega in političnega okolja. To bi posledično lahko
izboljšalo pogoje za neposredne tuje naložbe in bi prispevalo k zmanjšanju
velikih neravnotežij v neto stanju mednarodnih naložb. V letih 2009 in 2010 je
zlasti delež ponovno investiranih dobičkov dramatično padel, deloma
zaradi krize, vendar tudi zaradi vrste spornih in nepredvidljivih sprememb
politike in fiskalnega okolja ter pravnega in institucionalnega sistema.
Nedaven trend v javnem financiranju raziskav in inovacij (od sredine leta 2010)
ni v skladu s prednostno nalogo letnega pregleda rasti za leto 2012, ki obsega
diferencirano, rasti prijazno fiskalno konsolidacijo.
(14)     Madžarska vlada je izvedla
visokošolsko reformo, ki je uvedla spremembe v strukturi in financiranju
visokega šolstva. Poleg tega zaradi elementov nove zakonodaje o šolskem
izobraževanju obstaja tveganje, da se bosta povečala število mladih, ki
zgodaj opuščajo šolanje, in segregacija v madžarskem šolskem sistemu.
Enako pomembno vprašanje vseživljenjskega učenja ni obravnavano v zadostni
meri. Boljše izobraževanje na vseh ravneh bo pomembno za povečanje
konkurenčnosti madžarske delovne sile.
(15)     Pomanjkanje napredka pri
prestrukturiranju javnega prevoza je bil pomemben razlog za odstopanja pri
proračunu v zadnjih letih. Velika večina voznega parka podjetij za
javni prevoz je na koncu dobe uporabnosti. Povečanje čezmejnih
zmogljivosti elektroenergetskega omrežja bi lahko spodbudilo potencialno
povečanje trgovine s sosednjimi državami. Nacionalni regulator za
energetiko nima pooblastila za avtonomno organizacijo svojih struktur, prav
tako pa nima izključne pristojnosti za določanje tarif omrežij,
vključno s stopnjo donosa, ki jo lahko zaslužijo upravljavci omrežij.
Regulirane cene bi se morale uporabljati samo za ranljive odjemalce.
(16)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla obsežno analizo madžarske ekonomske politike. Ocenila je
konvergenčni program in nacionalni reformni program ter predstavila
poglobljeni pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko
upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v
prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena
teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Madžarskem,
ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so izražena v priporočilih v točkah (1) do (7) v
nadaljevanju.
(17)     Svet je ob upoštevanju te
ocene preučil madžarski program stabilnosti, njegovo mnenje[9] pa je izraženo zlasti v
priporočilu v točki (1) v nadaljevanju.
(18)     Svet je ob upoštevanju
rezultatov temeljitega pregleda, ki ga je izvedla Komisija, in te ocene
preučil nacionalni reformni program Madžarske za leto 2012 in njen
konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s
členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena zlasti v
priporočilih v točkah (1), (3), (4) in (5) v nadaljevanju –
PRIPOROČA, naj Madžarska v obdobju
2012–2013 sprejme naslednje ukrepe:
1.           Do leta 2012 naj trajno
odpravi čezmerni primanjkljaj, tako da izvrši proračun za leto 2012
in zmanjša zanašanje na enkratne ukrepe. Nato naj določi vse strukturne
ukrepe, ki so potrebni za zagotovitev, da bo čezmerni primanjkljaj trajno
odpravljen in da se bo država lahko dovolj približala uresničitvi
srednjeročnega proračunskega cilja, med drugim z dosego
referenčne vrednosti za odhodke, ter zagotovi zadosten napredek pri
doseganju skladnosti s ciljem zmanjšanja dolga. Da bo zmanjšala akumulirano
makroekonomsko neravnotežje, naj začne dosledno zmanjševati delež javnega
dolga.
2.           Revidira naj temeljni zakon o
ekonomski stabilnosti tako, da v obvezujoči srednjeročni
proračunski okvir vključi numerična pravila. Še naprej naj širi
analitske pristojnosti fiskalnega sveta s ciljem povečati preglednost javnih
financ.
3.           Zagotovi naj, da bo
obdavčitev dela bolj zaposlovanju prijazna tako, da ublaži vpliv sprememb
davčne zakonodaje v letih 2011 in 2012 na osebe z nizkimi dohodki na
vzdržen in proračunsko nevtralen način, na primer tako, da del davčnega
bremena prenese na davke na energijo in periodične davke na premoženje.
Okrepi naj ukrepe, ki spodbujajo udeležbo žensk na trgu dela, zlasti tako, da
razširi storitve za varstvo otrok in predšolsko vzgojo.
4.           Sprejme naj ukrepe za
okrepitev zmogljivosti javne službe za zaposlovanje, da bo povečala
kakovost in učinkovitost usposabljanja, pomoči pri iskanju zaposlitve
in posameznikom prilagojenih storitev, s posebnim poudarkom na prikrajšanih
skupinah. Okrepi naj dejavnik aktiviranja v programu javnih del z
učinkovito pomočjo pri usposabljanju in iskanju zaposlitve. Izvede
naj nacionalno strategijo za integracijo Romov ter jo vključi v druge
politike.
5.           Izvede naj ukrepe za
zmanjšanje upravnega bremena. Zagotovi naj, da javna naročila in
zakonodajni proces podpirajo tržno konkurenco, ter zagotovi stabilno
regulativno in podjetjem prijazno okolje za finančne in nefinančne
družbe, vključno z neposrednimi tujimi vlagatelji. Zmanjša naj stroške
spoštovanja davčnih predpisov in ustvari stabilen, zakonit okvir za
obdavčevanje podjetij, ki ne povzroča izkrivljanj. Odpravi naj
neupravičene omejitve za postavitev velikih maloprodajnih objektov.
Zagotovi naj konkretne, primerno usmerjene sheme s pobudami za podporo
inovativnih MSP v novi strategiji za inovacije.
6.           Pripravi in izvede naj
nacionalno strategijo za zgodnje opuščanje šolanja z zagotovitvijo
zadostnega financiranja. Zagotovi naj, da bo izvajanje reforme visokega šolstva
izboljšalo dostop do izobraževanja za prikrajšane skupine.
7.           Reformira
naj sistem javnega prevoza, da bo bolj stroškovno učinkovit. Poveča
naj čezmejne zmogljivosti elektroenergetskega omrežja, zagotovi
neodvisnost regulatorja za energetiko in postopoma odpravi regulirane cene
energije.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997,
str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011,
str. 25.
[3]               COM(2012) 317 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.
[5]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 157 final.
[8]               Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in
začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije ponovno izračunale na
podlagi informacij, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene
metodologije.
[9]               Po členu 9(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


Priporočilo za MnenjE Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 5 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Italije, 2004–2008


				|

		52014DC0429

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Združenega kraljestva za leto 2014_x000b__x000b_in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za leto 2014 /* COM/2014/0429 final - 2014/ () */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Združenega kraljestva za leto 2014
in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za leto
2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti
člena 9(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in
odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2],
zlasti člena 6(1) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so
29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo
vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir
za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013 sprejel
priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Združenega
kraljestva za leto 2013 in dal mnenje o dopolnitvi konvergenčnega
programa Združenega kraljestva za obdobje od 2012–2013 do 2017–2018.
(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[5],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[6],
v katerem je Združeno kraljestvo opredelila kot eno od držav članic, za
katere je treba opraviti poglobljen pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni
vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate
poglobljenega pregleda za Združeno kraljestvo[7],
ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na
podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Združenem kraljestvu še
naprej obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je potrebno
spremljanje in ukrepanje politike. Zlasti je treba biti še naprej pozoren na
gibanja na področju zadolženosti gospodinjstev, ki so povezana z visoko
stopnjo hipotekarnega dolga in strukturnimi značilnostmi
nepremičninskega trga, kot tudi na neugoden razvoj deležev na izvoznih trgih.
Tveganja v nepremičninskem sektorju so povezana s stalnim strukturnim
pomanjkanjem ponudbe nepremičnin; resnično omejena ponudba, zlasti v
Londonu, in razmeroma počasen odziv ponudbe na povečanje
povpraševanja še naprej povzročata višanje cen nepremičnin, zlasti v
Londonu in na jugovzhodu države, ter sta razlog za to, da kupci jemljejo visoke
hipotekarne kredite. Zmanjševanje deleža na izvoznih trgih verjetno ne pomeni
kratkoročnih tveganj, vendar skupaj s primanjkljajem tekočega računa
še vedno kaže na strukturne izzive. Ti so povezani z vrzelmi v usposobljenosti
in infrastrukturnimi pomanjkljivostmi. Kar zadeva javne finance, Združeno
kraljestvo ni uresničilo ciljev v zvezi z nominalnim primanjkljajem in
strukturnimi prilagoditvami.
(8)
Združeno kraljestvo je 30. aprila 2014 predložilo
nacionalni reformni program za leto 2014 in konvergenčni program za leto
2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna
medsebojna povezanost.
(9)
V skladu z odstavkom 4 Protokola (št. 15) o
nekaterih določbah v zvezi z Združenim kraljestvom Velika Britanija in
Severna Irska se obveznost iz člena 126(1) Pogodbe o delovanju Evropske
unije o izogibanju čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju za
Združeno kraljestvo ne uporablja. Odstavek 5 Protokola določa, da si mora
Združeno kraljestvo prizadevati, da bi se izognilo čezmernemu
javnofinančnemu primanjkljaju. Svet je 8. julija 2008 v skladu s
členom 104(6) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti sklenil, da v
Združenem kraljestvu obstaja čezmeren primanjkljaj.
(10)
Cilj proračunske strategije iz
konvergenčnega programa za leto 2014 je, da se do konca petletnega
obdobja, ki se trenutno izteče v letih 2018–2019, uravnoteži ciklično
prilagojeni tekoči proračun. Konvergenčni program ne
vključuje srednjeročnega cilja v skladu z določbami Pakta za
stabilnost in rast. Po ocenah naj bi javnofinačni primanjkljaj v obdobju
2014–2015 dosegel 5,0 % BDP, po tem ko se je znižal z najvišje ravni
11,4 % BDP v obdobju 2009–2010. To ni v skladu z rokom za odpravo
čezmernega primanjkljaja, ki ga je določil Svet. Glede na program bo
čezmerni primanjkljaj odpravljen v obdobju 2016–2017, tj. dve leti po
roku, ki ga je določil Svet, ko naj bi znašal 2,4 % BDP. V programu
je predvideno, da se bo (ponovno izračunani) strukturni primanjkljaj
sektorja država v obdobju 2014–2015 izboljšal za 0,3 odstotne točke na
4,4 % BDP. Proračunski načrti ne zadostujejo za zagotovitev
priporočenega povprečnega letnega fiskalnega napora za odpravo
čezmernega primanjkljaja. Zato je v programu predvideno letno izboljšanje
(ponovno izračunanega) strukturnega salda v višini 0,8 odstotne točke
v obdobju 2015–2016 in 1,3 odstotne točke v obdobju 2016–2017. Na splošno
je program le delno v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast.
Konsolidacija je bila do zdaj usmerjena predvsem na zmanjšanje odhodkov, zato
bi bilo treba razmisliti o potencialnih prihodkih iz naslova razširitve
davčne osnove. Združeno kraljestvo ima visoko raven izpada davčnih
prihodkov, zlasti v zvezi s posrednimi davki. V konvergenčnem programu je
napovedano, da se bo delež dolga v BDP v obdobju 2015–2016 povečal na
93,1 %, nato pa se bo v obdobju 2018–2019 zmanjšal na 86,6 %.
Makroekonomski scenarij Združenega kraljestva, na katerem temeljijo
proračunske napovedi v programu, je verjeten. Potencialna tveganja v zvezi
s proračunskimi napovedmi so posledica rasti, ki zaostaja za
pričakovanji, in sicer zaradi omejenih plač, ki zavirajo zasebno
potrošnjo, in negotovosti, ki ovira naložbe. Ne glede na to so napovedi skladne
z napovedjo Komisije iz pomladi 2014, ki tudi ne predvideva, da bo
čezmerni primanjkljaj odpravljen do roka, ki ga je določil Svet.
Poleg tega je iz napovedi Komisije razvidno, da je (popravljena) sprememba
strukturnega salda v obdobju 2010–2014 v povprečju za 0,6 % BDP letno
nižja od zahtevane, glede na napovedi pa naj bi bila nižja od zahtevane tudi v
letu 2015. Na podlagi ocene programa in napovedi Komisije v skladu z Uredbo
Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da so potrebni dodatni ukrepi za
zagotovitev skladnosti s priporočilom iz postopka v zvezi s čezmernim
primanjkljajem.
(11)
Na področju nepremičnin je Združeno
kraljestvo sprejelo tako ukrepe v zvezi s povpraševanjem kot tudi s ponudbo.
Čeprav se je ponudba novih nepremičnin povečala, ostaja majhna
in še zdaleč ne zadostuje povpraševanju. To je skupaj z nizkimi obrestnimi
merami in ugodnejšimi pogoji za izdajo hipotekarnih posojil (kot je ugodnejše
razmerje med posojilom in dohodkom) povzročilo povišanje cen
nepremičnin v nekaterih delih Združenega kraljestva, zlasti v Londonu. Pomanjkanje
ponudbe je bilo dolgo strukturni pojav in se bo verjetno podaljšalo na srednji
rok. Potrebni so ukrepi za dodatno povečanje ponudbe nepremičnin – z
oblikovanjem ustreznih spodbud za povečanje ponudbe na lokalni ravni.
Organi bi morali še naprej spremljati cene nepremičnin in hipotekarno
zadolževanje ter biti pripravljeni uporabiti ustrezne ukrepe, vključno s
prilagoditvijo sheme Help to Buy 2 (jamstvena shema za posojila),
če bi se jim to zdelo potrebno. Odbor za finančno politiko bi moral
povečati preglednost uporabe in učinka makrobonitetne ureditve v
sektorju nepremičnin, ki bi se lahko uporabila za reševanje čezmernega
povišanja cen nepremičnin in povečanja hipotekarnega zadolževanja.
Razmisliti bi bilo treba o reformi obdavčitve zemljišč in
nepremičnin, da bi se ublažila izkrivljanja trga nepremičnin.
Trenutno naraščajoča vrednost nepremičnin ne pomeni tudi višjega
davka na nepremičnine, saj seznam vrednosti nepremičnin ni bil
posodobljen od leta 1991 in je davek na nepremičnine z visoko vrednostjo v
relativnem smislu nižji od davka na nepremičnine z nižjo vrednostjo, kar
je posledica regresivnosti trenutnih stopenj in razredov v sistemu občinskega
davka.
(12)
Združeno kraljestvo še naprej obravnava izziv
brezposelnosti in podzaposlenosti ter tudi posebna vprašanja v zvezi z
brezposelnostjo mladih. Pomemben izziv predstavljata opremljanje mladih s
spretnostmi in delovnimi izkušnjami, ki jih zahteva trg dela, ter
povečanje ponudbe na področju vajeništva. S tem se lažje pojasni
dejstvo, da ostaja uporaba subvencij za plače iz programa Youth
Contract manjša od napovedane. Na trg dela negativno vplivajo neskladja med
ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih, organi pa si
prizadevajo za prekvalifikacijo delovne sile, s čimer bi se obravnavala
tako brezposelnost kot tudi pomanjkanje delavcev s poklicnimi in
tehničnimi spretnostmi na visoki ravni. Kljub prizadevanjem za povečanje
kakovosti programov vajeništva, bo treba storiti več. Poleg tega je sistem
kvalifikacij še vedno zapleten in bi ga bilo treba racionalizirati, da bi se
omogočila splošno priznavanje in višja stopnja vključenosti
delodajalcev.
(13)
Organi obravnavajo problem šibkih spodbud za delo,
zlasti pri prejemnikih socialnih nadomestil, z uvedbo sistema univerzalne
socialne pomoči, ki bo posameznikom omogočil, da bodo po zaposlitvi
obdržali večji delež prejetih socialnih nadomestil. Čeprav bi sistem
univerzalne socialne pomoči lahko pozitivno vplival na zaposlovanje, bo to
v veliki meri odvisno od učinkovitega izvajanja in podpornih storitev,
vključno z interakcijo z drugimi nadomestili. Poudarek na vrnitvi v
delovno razmerje se odraža tudi v omejitvi letne prilagoditve številnih nadomestil
in davčnih olajšav za delovno sposobne na 1% letno do leta 2016.
(14)
Združeno kraljestvo še naprej obravnava zahteve po
povečanju stopnje delovno aktivnih staršev s povečanjem dostopa do
visokokakovostnega in cenovno ugodnega otroškega varstva. Še naprej uvaja
programe, s katerimi bi bilo otroško varstvo cenovno ugodno tako za starše, ki
so zaposleni s skrajšanim delovnim časom, kot tudi tiste, ki so zaposleni
s polnim delovnim časom, pri čemer upošteva različne ravni
osebnih prejemkov. Vendar pa cene otroškega varstva ostajajo med najvišjimi v
EU ter še vedno predstavljajo problem zlasti za prejemnike drugega dohodka v
gospodinjstvu in starše samohranilce.
(15)
Čeprav so se v zvezi z dostopom do
financiranja pogoji na kreditnih trgih v letu 2013 izboljšali, je rast kreditov
še vedno šibka in potrebnega je več časa, da bi se pokazalo, ali so
obstoječe politike uspešne. MSP se pri dostopu do kreditov še vedno
soočajo s posebnimi težavami. Medtem ko se velika podjetja lahko
financirajo neposredno na veleprodajnih trgih in koristijo ugodnosti dobro
razvite ponudbe finančnih storitev v Združenem kraljestvu, se MSP pri
pridobivanju zunanjega financiranja zanašajo predvsem na banke. Precejšen
napredek je bil dosežen glede obravnavanja lanskega priporočila o konkurenci
v bančnem sektorju z ustanovitvijo novih bank, imenovanih konkurenčne
banke (en tak primer je banka TSB, ki pa še ni v celoti neodvisna).
(16)
Decembra 2013 je Združeno kraljestvo objavilo
posodobljen nacionalni infrastrukturni načrt: dolgoročen in strateški
pristop k načrtovanju, dostopu do sredstev, financiranju in gradnji
infrastrukture. V načrtu so določena sredstva za prihodnje skupne
kapitalske naložbe do leta 2020 in pozneje v višini 375 milijard GBP (približno
460 milijard EUR). Velik del predvidenih sredstev (340 milijard GBP, tj.
približno 420 milijonov EUR) zadeva naložbe v energetski in prometni sektor.
Približno tri četrtine sredstev naj bi bilo zasebnih, preostali del pa naj
bi bila javna sredstva. Čeprav je načrt ustrezna pobuda, ostajajo
pomisleki glede elementa financiranja iz zasebnega sektorja, regulativne
varnosti in pravočasne pridobitve gradbenega dovoljenja. Obstaja potreba
po strogih mehanizmih za blažitev tveganj, povezanih s financiranjem in
izvedbo, pri čemer je treba zagotoviti preglednost načrtovanih in
dejanskih izdatkov za infrastrukturo.
(17)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo ekonomske politike Združenega kraljestva. Ocenila je
konvergenčni program in nacionalni reformni program. Glede na to, da je
treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z
vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve,
Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in
socialno-ekonomsko politiko v Združenem kraljestvu, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 v
nadaljevanju.
(18)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil
konvergenčni program Združenega kraljestva, njegovo mnenje[8] pa je izraženo zlasti v
priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.
(19)
Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki
ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program
in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6
Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 2, 3, 5
in 6 v nadaljevanju –
PRIPOROČA, da Združeno kraljestvo
v obdobju 2014–2015 ukrepa tako, da:
1.           Okrepi
proračunsko strategijo, tako da si prizadeva na vzdržen način
odpraviti čezmerni primanjkljaj v skladu s priporočilom Sveta iz
postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Si prizadeva za diferencirano
in rasti prijazno restriktivno fiskalno politiko s prednostno obravnavo
izdatkov za investicije. Razmisli o povečanju prihodkov z razširitvijo davčne
osnove za podporo konsolidaciji javnih financ. Odpravi strukturna ozka grla,
povezana z infrastrukturo, neskladji med ponudbo znanj in spretnosti ter
povpraševanjem po njih ter dostopom MSP do finančnih sredstev, da bi se
okrepila rast izvoza blaga in storitev.
2.           Poveča preglednost
uporabe in učinka makrobonitetne ureditve v zvezi s sektorjem
nepremičnin s strani odbora za finančno politiko Banke Anglije.
Pripravi ustrezne ukrepe za odgovor na hitro povečevanje cen
nepremičnin na območjih, ki predstavljajo pomemben delež gospodarske
rasti v Združenem kraljestvu, zlasti v Londonu, na primer s prilagoditvijo
sheme Help to Buy 2 ter omeji tveganja, povezana z visoko hipotekarno
zadolženostjo. Odpravi izkrivljanje na področju obdavčitve
nepremičnin z rednim posodabljanjem vrednotenja nepremičnin ter
zmanjša regresivnost razredov in stopenj v sistemu občinskega davka. Si še
naprej prizadeva povečati ponudbo nepremičnin.
3.           Ohrani zavezanost izvajanju
programa Youth Contract, zlasti z izboljšanjem spretnosti, ki ustrezajo
potrebam delodajalcev. Zagotovi vključevanje delodajalcev s poudarkom na
obravnavanju neskladij med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po
njih s pomočjo zagotavljanja naprednejših spretnosti na višji ravni ter
povečanjem ponudb za vajeništvo. Zmanjša število mladih z nizkim osnovnim
znanjem.
4.           Si še naprej prizadeva za
zmanjšanje revščine otrok v gospodinjstvih z nizkimi dohodki, tako da
zagotovi, da bodo sistem univerzalne socialne pomoči in druge reforme na
področju socialne varnosti prinesle ustrezne prednosti z uspešnejšimi
spodbudami za delo in podpornimi storitvami. Poveča razpoložljivost
cenovno ugodnega otroškega varstva.
5.           Si še naprej prizadeva za
izboljšanje razpoložljivosti bančnega in nebančnega financiranja za
MSP. Zagotovi učinkovito delovanje poslovne banke ter podpre večjo
prisotnost konkurenčnih bank.
6.           Nadaljuje z izvajanjem
nacionalnega infrastrukturnega načrta, tako da poveča predvidljivost
postopkov načrtovanja ter zagotovi jasnost zavez za financiranje. Zagotovi
preglednost in odgovornost, tako da daje na voljo skladne in pravočasne
informacije o izvajanju načrta.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 429 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 91 final.
[8]               V skladu s členom 9(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 11. julija 2017 v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Francije za stabilnost za leto 2017

text:
               9.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/36

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 11. julija 2017
   v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Francije za stabilnost za leto 2017
   (2017/C 261/09)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 16. novembra 2016 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2017. Evropski svet je na zasedanju 9. in 10. marca 2017 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 16. novembra 2016 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Francijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 9. in 10. marca 2017. Svet je Priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 21. marca 2017 (3).

               (2)

               Francija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih od 1 do 4.

               (3)

               Poročilo o državi za Francijo za leto 2017 je bilo objavljeno 22. februarja 2017. V njem so bili ocenjeni napredek Francije pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 12. julija 2016, nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi poglobljen pregled v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, katerega rezultati so bili prav tako objavljeni 22. februarja 2017. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Franciji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja. Francija se sooča zlasti s šibko konkurenčnostjo ter visokim in naraščajočim javnim dolgom v razmerah nizke rasti produktivnosti. Zlasti je treba ukrepati, da se zmanjša tveganje škodljivih učinkov na francosko gospodarstvo, zaradi velikosti in čezmejne razsežnosti slednjega pa tudi tveganje negativnih posledic za ekonomsko in monetarno unijo.

               (4)

               Francija je 28. aprila 2017 predložila nacionalni program reform za leto 2017 in program stabilnosti za leto 2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Člen 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) določa, da lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (6)

               Za Francijo trenutno velja korektivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v programu stabilnosti za leto 2017 načrtuje odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2017, kar je v skladu s priporočilom Sveta z dne 10. marca 2015 v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, pri čemer naj bi nominalni primanjkljaj znašal 2,8 % BDP. V letu 2020 je načrtovano dodatno znižanje nominalnega primanjkljaja na 1,3 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,4 % BDP, bo po načrtih dosežen do leta 2019. Vendar naj bi preračunani (5) strukturni saldo v letu 2020 po napovedih znašal -1,2 % BDP, torej srednjeročni cilj v obdobju, ki ga zajema program, ne bi bil dosežen. V skladu s programom stabilnosti za leto 2017 se pričakuje, da se bo dolg sektorja država kot odstotek BDP zmanjšal s 95,9 % v letu 2018 na 93,1 % BDP v letu 2020. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2018 naprej, niso bili dovolj podrobno opredeljeni.

               (7)

               Svet je 10. marca 2015 Franciji priporočil, naj čezmerni primanjkljaj odpravi do leta 2017 in doseže primanjkljaj sektorja država v višini 2,8 % BDP, kar je skladno z izboljšanjem strukturnega salda v višini 0,9 % BDP v letu 2017. V skladu s pomladansko napovedjo Komisije iz leta 2017 naj bi nominalni primanjkljaj v letu 2017 dosegel 3,0 % BDP, kar je v skladu z referenčno vrednostjo iz Pogodbe, vendar nad ciljno vrednostjo, ki jo je priporočil Svet. Leta 2018 naj bi nominalni primanjkljaj ob nespremenjenih politikah znašal 3,2 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe in kaže na tveganja za vzdržno odpravo čezmernega primanjkljaja. Poleg tega Francija po napovedih v zajetem obdobju ne bo dosegla priporočenega fiskalnega napora, saj njena konsolidacijska strategija temelji predvsem na izboljševanju cikličnih pogojev in nadaljevanju nizkih obrestnih mer, nad čemer organi nimajo nadzora.

               (8)

               Če bo primanjkljaj pravočasno in vzdržno odpravljen, bosta za Francijo leta 2018 začela veljati preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. Francija naj bi se glede na svoj fiskalni položaj in zlasti raven dolga z dodatno prilagoditvijo približala svojemu srednjeročnemu proračunskemu cilju, tj. strukturnemu primanjkljaju v višini 0,4 % BDP. V skladu s skupno dogovorjeno prilagoditveno matriko v okviru Pakta za stabilnost in rast ta prilagoditev pomeni zahtevo po nominalni stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (6), ki v letu 2018 ne presega 1,2 %. To bi ustrezalo letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Ob nespremenjenih politikah obstaja v letu 2018 tveganje znatnega odklona od te zahteve. Poleg tega obstaja tudi tveganje, da Francija leta 2018 ne bo izpolnila prehodnega pravila glede dolga, saj naj bi se po napovedih strukturni saldo v nasprotju z minimalno linearno strukturno prilagoditvijo v višini 0,4 % BDP poslabšal za 0,5 % BDP. Svet na splošno meni, da bi morala biti Francija pripravljena sprejeti dodatne ukrepe za zagotovitev skladnosti v letu 2017 in da bodo od leta 2018 potrebni dodatni ukrepi, da bi izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast. Vendar bi bilo treba v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 pri oceni proračunskih načrtov in rezultatov upoštevati proračunski saldo države članice glede na ciklične pogoje. Kot je navedeno v sporočilu Komisije o evropskem semestru za leto 2017, priloženem tem priporočilom za posamezne države, bo treba pri oceni osnutka proračunskega načrta za leto 2018 in poznejši oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj glede fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako k okrepitvi trenutnega okrevanja kot tudi k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Francije. Pri tem Svet ugotavlja, da namerava Komisija izvesti splošno oceno v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97, zlasti glede na ciklično situacijo v Franciji.

               (9)

               Delež javnih izdatkov v BDP v Franciji je med najvišjimi v Uniji. Delež izdatkov naj bi leta 2017 po napovedih dosegel 56,2 % BDP, kar je 9,7 odstotne točke nad povprečjem Unije. Francija izvaja konsolidacijsko strategijo, ki temelji na odhodkih ter zajema predvsem nižanje obrestnih mer in zmanjševanje javnih naložb. Vendar ni verjetno, da se bodo nizke obrestne mere v srednjeročnem obdobju nadaljevale, krčenje produktivnih javnih naložb pa bi lahko v prihodnosti škodovalo gospodarskemu potencialu. Po drugi strani je bilo ob pregledih porabe opredeljenih več možnih načinov za izboljšanje učinkovitosti, ki pa niso bili izvedeni. Pri pregledih porabe je bil za obdobje 2015–2017 opredeljen le majhen del, tj. manj kot 2 %, skupnih načrtovanih prihrankov pri odhodkih v višini 50 milijard EUR. Vendar so bili ti le delno preneseni v dejanske ukrepe v proračunu za leto 2016, medtem ko ukrepi v zakonu o proračunu za leto 2017 temeljijo na ukrepih, ki so že bili določeni med pregledom porabe iz leta 2015. Prihranke, ki izhajajo iz pregledov porabe, bi bilo mogoče znatno povečati z razširitvijo področij odhodkov, za katere se izvajajo pregledi, in z uvedbo večletne strategije, ki bi za vse opredeljene prihranke določila konkretne proračunske ukrepe.

               (10)

               Visoki prispevki za socialno varnost v povezavi z visokimi davki obremenjujejo podjetja in lahko odvračajo od zasebnih naložb ter zavirajo rast podjetij in nove zaposlitve. Izvajanje ukrepov politike za zmanjšanje stroškov dela se nadaljuje, in sicer se je aprila 2016 začela druga faza znižanj prispevkov delodajalcev za socialno varnost, načrtovana v okviru pakta za odgovornost in solidarnost. Poleg tega je vlada za leto 2017 povečala davčne olajšave za konkurenčnost in zaposlovanje (CICE) s 6 % na 7 %. Ti ukrepi za zmanjšanje davčnega primeža v stroških dela so od leta 2013 izboljšali konkurenčnost Francije, vendar nakopičene pretekle izgube še niso nadomeščene. V smislu povprečne plače je imela Francija leta 2015 najvišje prispevke delodajalcev za socialno varnost v Uniji, izračunane kot delež skupnih stroškov dela, ki jih plača delodajalec, se pa ti prispevki zmanjšujejo. Nedavne ocene teh ukrepov so pokazale njihov pozitiven učinek na zaposlovanje in stopnje dobička podjetij, vendar so potrebne nadaljnje ocene, da se v celoti ovrednoti njihov vpliv na plače, naložbe, zaposlovanje in dobičke podjetij. Nedavne ocene kažejo tudi, da bi konsolidacija shem za zmanjšanje stroškov dela in njihovo preoblikovanje v trajno znižanje socialnih prispevkov optimizirala njihove učinke na zaposlenost in naložbe.

               (11)

               Dejanska povprečna stopnja davka od dohodkov pravnih oseb je bila 1. julija 2016 pri 38,4 % najvišja v Uniji, izrazito visoki pa so tudi drugi davki na proizvodnjo. Vendar je Francija sprejela ukrepe za zmanjšanje zakonsko določene davčne stopnje na dohodke pravnih oseb na 28 % v letu 2020. Hkrati je davčna obremenitev potrošnje še naprej nižja kot v drugih državah članicah. Francija je bila leta 2014 na 27. mestu v Uniji glede prihodkov od davkov na potrošnjo kot odstotka skupne obdavčitve. Za sistem DDV so značilne srednje visoka splošna stopnja in nizke znižane stopnje, ki se uporabljajo za široko osnovo. Zapletenost davčnega sistema je lahko ovira za dobro delujoče poslovno okolje. Francija ima ob visoki davčni obremenitvi številne davčne olajšave, znižane stopnje in veliko število davčnih shem, kar povečuje stroške izpolnjevanja davčnih obveznosti in negotovost, zlasti za podjetja. Skupni davčni odhodki Francije so znatni in znašajo več kot 3 % BDP. Tudi upravni stroški davčnih organov za pobiranje davkov so visoki in presegajo povprečje Unije.

               (12)

               V letu 2016 se je stopnja brezposelnosti znižala na 10,1 %. Brezposelnost je višja med mladimi, nizko usposobljenimi in osebami, ki niso bile rojene v Uniji. Tekoče reforme upravljanja so ključne za uskladitev možnosti za usposabljanje z možnostmi za zaposlitev in potrebami gospodarstva. Hkrati se iskalci zaposlitve, slabše usposobljeni delavci in zaposleni v MSP soočajo z vztrajnimi težavami pri dostopu do usposabljanja. Zagotovitev njihove udeležbe in ustreznosti usposabljanja, ki jim je na voljo, bo morda zahtevala okrepitev obstoječih ukrepov in ponovno uravnoteženje sredstev. Mladi, zlasti najslabše usposobljeni med njimi, se še vedno soočajo s težavami pri vstopu na trg dela. V tem okviru ukrepi, sprejeti za podporo vajeništvu, zaenkrat prinašajo pozitivne rezultate. Vendar ponujeno začetno poklicno izobraževanje in usposabljanje, zlasti v sklopu šolskih programov in v nekaterih terciarnih sektorjih, ni dovolj povezano z zaposlitvenimi možnostmi. Poleg tega so v začetno poklicno izobraževanje pogosteje usmerjani učenci iz prikrajšanih okolij, ki predstavljajo tudi veliko večino zgodnjih osipnikov, to pa prispeva k veliki neenakosti v izobraženosti. Vpliv socialno-ekonomskega statusa na uspešnost učencev je najvišji v OECD.

               (13)

               Leta 2016 je bilo zaposlenih samo 54,5 % delovno sposobnih oseb, ki niso bile rojene v EU. Pri 45,4 % je stopnja zaposlenosti žensk, ki niso bile rojene v EU, med najnižjimi v EU. Vrzel v zaposlenosti med ljudmi, ki niso rojeni v EU, in tistimi, ki so rojeni v Franciji, se je leta 2016 povečala na 17,5 odstotne točke (pri ženskah na 23,7 odstotne točke). Nizka uspešnost ljudi, ki niso bili rojeni v EU, znižuje skupno stopnjo zaposlenosti in predstavlja kronično slabo izkoriščenost delovne sile. Tudi druga generacija priseljencev se sooča z neugodnimi rezultati na področju zaposlovanja, ki jih ne moremo pojasniti z razlikami v starosti, izobrazbi ter znanjih in spretnostih. Poleg tega so vrzeli pri rezultatih izobraževanja trdovratne, saj jih druga generacija priseljencev zapolnjuje le delno. Za reševanje tega izziva je potrebna celovita strategija, ki bo zajemala zlasti specifične ukrepe za znanje jezikov, izpopolnjevanje in usposabljanje, zaposlitveno svetovanje in druge ciljno usmerjene aktivne politike zaposlovanja. Za spodbujanje udeležbe na trgu dela so ključni učinkovit dostop do storitev ter ukrepi proti diskriminatornim praksam, ki vplivajo na zaposlovanje oseb, ki niso rojene v EU, in priseljencev druge generacije.

               (14)

               Od leta 2013 se minimalna plača v Franciji usklajuje z inflacijo v skladu z zadevnimi pravili. V razmerah nizke inflacije in upočasnitve rasti plač je bila rast minimalne plače nižja od rasti referenčnih plač. Čeprav je minimalna plača v primerjavi z mediano plač visoka, so se stroški dela pri minimalni plači znižali z oprostitvami plačila socialnih prispevkov. Povišanje minimalne plače sproža povišanje plač za večino kategorij delavcev in bi lahko ustvarilo kompresijo plač navzgor. Usklajevanje minimalne plače z inflacijo je sicer pomembno, da se ohrani kupna moč delavcev, vendar bi veljavni mehanizem za usklajevanje lahko prispeval k odlaganju potrebne splošne prilagoditve plač. Poleg tega v trenutnih razmerah visoke brezposelnosti obstajajo tveganja, da bodo stroški dela pri minimalni plači omejevali zaposlitvene možnosti nizko usposobljenih oseb. Skupina neodvisnih strokovnjakov vsako leto oceni minimalno plačo v Franciji in pripravi nezavezujoča mnenja v zvezi z njenim gibanjem. Njeno mnenje o ad hoc povišanjih je bilo doslej vedno upoštevano in ima pomembno vlogo pri nadzoru uporabe takšnih ad hoc povišanj.

               (15)

               Francija je z zakonom o delu, socialnem dialogu in poklicnih poteh iz avgusta 2016 uvedla ukrepe, namenjene izboljšanju zmogljivosti podjetij za prilagajanje gospodarskim ciklom in za zmanjšanje segmentacije. Zakon jasneje določa pravila o odpovedih pogodb o zaposlitvi iz gospodarskih razlogov, razširja področje uporabe večinskih sporazumov na ravni podjetja in povečuje učinkovitost kolektivnih pogajanj. Vztrajno visoke stopnje brezposelnosti pomenijo breme za vzdržnost sistema nadomestil za brezposelnost. V zvezi s tem so socialni partnerji marca 2017 dosegli dogovor o novi konvenciji v zvezi z nadomestili za brezposelnost, ki jo je potrdila vlada in katere cilj je zmanjšanje letnega primanjkljaja za 1,2 milijarde EUR.

               (16)

               Čeprav je Francija na področju regulative na splošno bolj uspešna, se poslovno okolje v primerjavi z glavnimi konkurenti še naprej uvršča na sredino. Kljub nadaljnjim prizadevanjem za poenostavitev se podjetja namreč še vedno srečujejo z visokim regulativnim bremenom in hitro spreminjajočo se zakonodajo. To je ena glavnih ovir za zasebne naložbe. Francija je s programom poenostavitve storila korak v smeri zmanjšanja birokracije za podjetja, vendar petina ukrepov, ki so bili sprejeti pred letom 2016, do maja 2017 še ni bila izvedena. Hkrati na razvoj podjetij še naprej vplivajo učinki praga, kar ima posledice za njihovo gospodarsko in tržno uspešnost. Podjetja, pri katerih število zaposlenih presega določen prag, lahko povečane socialne in davčne obveznosti, ki veljajo zanje, odvračajo od tega, da bi se razširila do velikosti, ki bi jim omogočila izvoz in inovacije. Ti učinki praga lahko posledično vplivajo na produktivnost, konkurenčnost in internacionalizacijo podjetij. Dejansko empirični dokazi kažejo, da sta za delodajalce še posebej draga pragova do 10 in 50 zaposlenih, za francosko gospodarstvo pa je značilen nesorazmerno nizek delež družb nad temi pragovi, kar kaže na povezavo med tema pojavoma.

               (17)

               Konkurenca na področju storitev se je v številnih sektorjih izboljšala, vendar nekatere gospodarsko pomembne sektorje, kot so računovodstvo, arhitektura, storitve nege na domu, stanovanjske in gostinske storitve, storitve taksi prevoza in najem zasebnih vozil, še vedno zaznamujejo nizka konkurenca in/ali regulativne ovire. Pri teh storitvah so še vedno prisotne ovire, zlasti prekomerne regulativne zahteve, in te odvračajo od vstopa na trg ali omejujejo učinkovito konkurenco. Zmanjšanje teh ovir bi obstoječim ali novim podjetjem lahko omogočilo, da z uporabo novih tehnologij in digitalnega razvoja povečajo svojo konkurenčnost in/ali vstopijo na trge, ter potrošnikom prineslo koristi v obliki nižjih cen in boljše kakovosti storitev. V ta namen je Komisija v okviru svežnja ukrepov za odpravo ovir na trgu storitev januarja 2017 začela medsebojno ocenjevanje, in sicer je države članice pozvala, naj vsaka oceni svoje ovire, ki omejujejo dostop do nekaterih poklicev.

               (18)

               Inovacije v Franciji niso na ravni vodilnih evropskih držav na področju inovacij. Še vedno je prisotna velika zapletenost, izziv pa ostaja tudi splošno usklajevanje. Razkorak med obsegom dodeljene javne podpore in le povprečno inovacijsko uspešnostjo Francije poraja vprašanja o učinkovitosti mehanizmov javne podpore. Neoptimalno je zlasti sodelovanje med javnimi raziskavami in podjetji, kar negativno vpliva na gospodarske rezultate inovacijskega sistema.

               (19)

               V okviru evropskega semestra 2017 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Francije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2017. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2017 in nacionalni program reform za leto 2017 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Francija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Franciji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (20)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2017, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1.

               (21)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda Komisije in te ocene preučil nacionalni program reform za leto 2017 in program stabilnosti za leto 2017. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih od 1 do 4 –

         PRIPOROČA, da Francija v letih 2017 in 2018 ukrepa tako, da:

               1.

               Zagotovi skladnost s priporočilom Sveta z dne 10. marca 2015 v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Nadaljuje z znatnim fiskalnim naporom za leto 2018 v skladu z zahtevami preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast, ob upoštevanju potrebe po okrepitvi trenutnega okrevanja in zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Francije. Celovito pregleda postavke odhodkov z namenom povečanja učinkovitosti, ki se kaže v prihrankih pri odhodkih.

               2.

               Konsolidira ukrepe za zmanjšanje stroškov dela, da se na proračunsko nevtralen način poveča njihova učinkovitost in da se okrepijo njihovi učinki na zaposlovanje in naložbe. Razširi splošno davčno osnovo in sprejme nadaljnje ukrepe za izvedbo načrtovanega zmanjšanja zakonsko določene stopnje davka od dohodkov pravnih oseb.

               3.

               Izboljša dostop do trga dela za iskalce zaposlitve, zlasti manj usposobljene delavce in osebe s priseljenskim ozadjem, med drugim z revizijo sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Zagotovi skladnost gibanj minimalne plače z ustvarjanjem novih delovnih mest in konkurenčnostjo.

               4.

               Dodatno zmanjša regulativno breme za podjetja, vključno z nadaljnjim izvajanjem programa poenostavitve. Nadaljuje odpravljanje ovir za konkurenco v storitvenem sektorju, med drugim pri poslovnih storitvah in reguliranih poklicih. Poenostavi in izboljša učinkovitost javnih podpornih shem za inovacije.

      V Bruslju, 11. julija 2017

            Za Svet

            Predsednik

         T. TÕNISTE

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  UL C 92, 24.3.2017, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347 20.12.2013, str. 320).

      (5)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (6)  Neto javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

      (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.