               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 506 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Estonije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Estonije za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Estonije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Estonije za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Estonije ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

               (2)Poročilo o državi za Estonijo
                  2
                za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Estonije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  3
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  4
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  5
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  6
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Estonija je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po sektorjih in regijah. To pomeni tveganje poglabljanja razlik v Estoniji. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

               (10)Estonija je 30. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 28. aprila 2020 pa program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Estonijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Svet je 13. julija 2018 Estoniji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  7
                v letu 2019 ne bo presegla 4,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Celovita ocena Komisije za leto 2019 potrjuje znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega cilja. Vendar glede na uporabo splošne odstopne klavzule nadaljnji ukrepi v okviru postopka zaradi znatnega odklona niso upravičeni.

               (12)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 0,3 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 10,1 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 3,8 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 8,4 % BDP v letu 2019 povečal na 21,9 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

               (13)Estonija je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 4,3 % BDP. Ukrepi vključujejo krepitev storitev zdravstvenega varstva, nujno pomoč podjetjem v težavah, začasne subvencije plač in večje javne naložbe. Poleg tega je Estonija napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij. Ti ukrepi vključujejo posojila in poroštva za posojila podjetjem v višini 8,7 % BDP. Ukrepi, ki jih je sprejela Estonija, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

               (14)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Estonije v letu 2020 znašal –8,3 % BDP, v letu 2021 pa –3,4 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP, in sicer naj bi v letu 2021 dosegel 22,6 % BDP. Komisija predvideva manjši javnofinančni primanjkljaj za leto 2020 v primerjavi s programom stabilnosti, kar odraža razlike v makroekonomskih projekcijah.

               (15)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Estonija v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.

               (16)Estonska vlada je od 12. marca 2020 do 17. maja 2020 razglasila izredne razmere zaradi pandemije COVID-19. S takojšnjim odzivom je želela preprečiti nadaljnje širjenje virusa in zagotoviti čim bolj normalno delovanje estonskega gospodarstva. Omejitve za zaustavitev širjenja pandemije so močno vplivale na gospodarstvo. Od razglasitve izrednih razmer se je število registriranih brezposelnih povečalo za 35 %. Največje število brezposelnih je bilo registriranih v sektorjih prodaje na drobno, storitev za stranke, gradbeništva, gostinstva, nastanitev in organizacije dogodkov. Stopnja brezposelnosti naj bi se v letu 2020 povišala na 9,2 %, v letu 2021 pa znižala na 6,5 %. Estonski parlament je 15. aprila 2020 odobril rebalans proračuna za leto 2020. Uvedeni so bili novi ukrepi, katerih cilj je ohraniti delovna mesta, preprečiti množična odpuščanja in zagotoviti likvidnost podjetij. Proračun vsebuje številne ukrepe, vključno s podporo zdravstvenemu sektorju, občinam in nekaterim naložbenim programom ter neciljno usmerjeno likvidnostno podporo podjetjem (kot so poroštvene sheme in odlogi plačila davkov). Nekateri posebni ukrepi so namenjeni mikropodjetjem in turističnemu sektorju, vključno z nekaterimi ciljno usmerjenimi ukrepi za najbolj prizadete regije. Uvedeni so bili dodatni davčni ukrepi, kot je začasno znižanje trošarin na dizelsko gorivo, zemeljski plin in električno energijo. Sveženj ukrepov predvideva začasno prekinitev državnih prispevkov v drugi steber pokojninskega sistema.

               (17)Estonija je sprejela pomembne ukrepe za zajezitev širjenja COVID-19 in njegovega učinka na zdravje. Kljub temu je izbruh COVID-19 razkril nekatere strukturne pomanjkljivosti zdravstvenega sistema, ki so povezane z omejeno razpoložljivostjo finančnih in človeških virov. Odpornost sistema je ogrožena zaradi pomanjkanja zdravstvenih delavcev, neenakega dostopa do primarnega zdravstvenega varstva in razpoložljivosti kritičnih medicinskih izdelkov. Izziv za Estonijo je tudi odprava zaostankov, ki so nastali zato, ker so bila določena zdravljenja zaradi izrednih razmer odložena in nedostopna. Poleg tega so bile neizpolnjene potrebe po zdravstveni oskrbi (po lastnem poročanju) v Estoniji že pred izbruhom med najvišjimi v Uniji, in sicer zaradi dolgih čakalnih dob za primarno zdravstveno varstvo in specialistično oskrbo. Ti dejavniki in tveganja, povezana z načinom življenja, so glavni razlogi za slabo zdravstveno stanje prebivalstva. Povečanje dostopnosti in odpornosti zdravstvenega sistema je predpogoj za zagotovitev učinkovitega odziva na širjenje pandemije in reševanje izzivov, povezanih z zdravstvenim stanjem prebivalstva.

               (18)Izboljšanje ustreznosti mreže socialne varnosti je dolgotrajni izziv v Estoniji. V primerjavi s povprečjem EU so bile socialne ugodnosti v Estoniji že pred trenutno krizo ocenjene kot manj učinkovite pri zniževanju stopnje revščine. Poleg tega obstajajo vrzeli v pokritosti sistema denarnih nadomestil za brezposelnost za osebe v nestandardnih oblikah dela in osebe s kratko delovno dobo. Zaradi negativnega učinka pandemije COVID-19 na zaposlovanje in dohodke ter pomanjkanja ustrezne pokritosti bi se lahko povečala revščina, zlasti med gospodinjstvi brez delovno aktivnih članov. Estonija je uvedla začasno shemo skrajšanega delovnega časa kot posebno subvencijo, s katero naj bi prizadetim podjetjem pomagala ohraniti delovna mesta. Ta ukrep je omejen na dva meseca, kar morda ne bo zadostovalo za ublažitev posledic krize, saj lahko težave trajajo dlje in šele pozneje dosežejo nekatere gospodarske sektorje. Zaradi pandemije so se poslabšale težave pri zagotavljanju cenovno dostopnih in razpoložljivih socialnih storitev, vključno s storitvami dolgotrajne oskrbe, zlasti za starejše, invalide in osebe z nizkimi dohodki. Ohranitev načrta za razvoj integriranega zagotavljanja socialnih in zdravstvenih storitev bi pripomogla k reševanju teh izzivov. Pomembno je zagotoviti smiselno in pravočasno vključitev socialnih partnerjev v oblikovanje procesa izhoda iz krize in okrevanja ter povečati njihove zmogljivosti v zvezi s tem.

               (19)Kriza zaradi COVID-19 je prizadela estonska podjetja v številnih sektorjih, najbolj pa mala in srednja podjetja. Negativni učinek na gospodarsko aktivnost ni bil le posledica omejitev, ampak tudi vse manjšega povpraševanja na izvoznih trgih in motenj svetovnih vrednostnih verig. Ukrepi za likvidnostno podporo, ki jih je sprejela vlada, so zasnovani tako, da pomagajo ublažiti učinek, vendar bo njihovo hitro in učinkovito izvajanje ključnega pomena za podpiranje podjetij, ki so sposobna preživeti, v vseh prizadetih sektorjih in ohranitev odpornosti bančnega sektorja. Poleg tega lahko odlogi plačila davkov in posojil prispevajo k izboljšanju denarnega toka malih in srednjih podjetij. Okrevanje bo odvisno tudi od tega, kako dobro bodo naložbe usmerjene. V trenutni krizi je prišel do izraza pomen digitalnih in inovativnih rešitev za delovanje gospodarstva. Medtem ko je e-uprava delovala dobro, bi se lahko z nadaljnjo digitalizacijo malih in srednjih podjetij povečala njihova odpornost, pospešilo okrevanje in srednjeročno povečala produktivnost. V zadnjih letih je gospodarstvo kot celota vse bolj digitalizirano. Vendar je bilo uvajanje informacijskih in komunikacijskih tehnologij v proizvodnji do zdaj počasno. Medtem ko se je splošna uspešnost Estonije na področju inovacij leta 2019 izboljšala, so stopnje inovacijskih zmogljivosti in dejavnosti, ki temeljijo na raziskavah, v poslovnem sektorju še vedno nizke. Z inovacijami, ki temeljijo na raziskavah, in uvedbo inovativnih rešitev v podjetjih bi se lahko izboljšal konkurenčni položaj države in spodbudila gospodarska rast. Da bi podjetja po krizi lažje okrevala, bo pomembno zagotoviti zadosten dostop do financiranja, med drugim tudi do lastniškega financiranja za zagonska podjetja.

               (20)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dajati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim tudi z ustreznimi reformami. Kot je navedeno zlasti v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu Estonije, njena trajnostna rast temelji na napredku pri razogljičenju z zmanjšanjem ogljične intenzivnosti v energetskem, prometnem in gradbenem sektorju, prestrukturiranjem industrije oljnega skrilavca in izboljšanjem produktivnosti virov, vključno z izvajanjem poslovnih modelov krožnega gospodarstva. Produktivnost virov v Estoniji je med najnižjimi v Uniji, medtem ko so ravni porabe energije nad povprečjem EU. Celovita strategija za krožno gospodarstvo, ki bi dopolnjevala nacionalni energetski in podnebni načrt, bi lahko pripomogla k prehodu na razogljičenje, zmanjšanju negativnih vplivov industrije oljnega skrilavca na okolje in spodbujanju gospodarstva. Ker je Estonija periferna država z nizko gostoto prebivalstva, je dobro delujoč in povezan prometni sistem ključen za njene gospodarske aktivnosti in izvoz. Estonska prometna infrastruktura se sooča z nekaterimi pomanjkljivostmi v smislu povezljivosti in trajnosti. Železniški in intermodalni promet še vedno nista dovolj razvita. Emisije toplogrednih plinov iz cestnega prometa so se v zadnjih letih povečale, energija iz obnovljivih virov v prometu pa ostaja pod nacionalnimi cilji. Projekt Rail Baltica in projekti na področju energetskih povezav so med ključnimi prednostnimi naložbami Estonije, katerih cilj je izboljšanje njene varnosti in vključitve na enotni trg. Spodbujanje naložbenih projektov, ki upoštevajo okoljske in podnebne vidike, je ključnega pomena za trajnostno okrevanje gospodarstva in zmanjšanje regionalnih razlik. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Estoniji lahko pomagalo obravnavati nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območju iz Priloge D k poročilu o državi. To bi Estoniji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (21)Estonski bančni sektor je na splošno zdrav, vendar tveganja pranja denarja še vedno obstajajo. Čeprav so bili sprejeti ukrepi za omejitev izpostavljenosti tveganjem z zmanjšanjem bančnih vlog nerezidentov, nacionalna ocena tveganja ne zajema drugih produktov, ki bi lahko predstavljala tveganja, kot so skrbniške storitve za nerezidenčne stranke. S posodobitvijo nacionalne ocene tveganja bi se zagotovila ustrezna opredelitev tveganj in omogočilo izvajanje potrebnih blažilnih ukrepov. Čeprav so bili zoper banke in plačilne institucije, ki ne izpolnjujejo zahtev, sprejeti nadzorni ukrepi, je mogoče še bolj povečati učinkovitost nadzora in izvrševanja. Predvsem še ni bil sprejet sklop zakonodajnih aktov za okrepitev preventivnega okvira, zaplembe in upravnih sankcij. Preiskave primerov pranja denarja napredujejo počasi. Finančni nadzorni organ še nima dovolj okrepljenih zmogljivosti, pri nadzoru, zlasti pri tematskih inšpekcijskih pregledih na kraju samem, pa se pristop, ki temelji na tveganju, še ne izvaja v celoti. Izmenjava informacij med finančnoobveščevalno enoto in organom kazenskega pregona ni dovolj proaktivna.

               (22)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (23)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Estonija prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (24)Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic COVID-19. Estonija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in ob upoštevanju političnih smernic Euroskupine poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje in usklajene s politikami drugih držav članic euroobmočja.

               (25)V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Estonije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Estonija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije tako, da se prispevek na ravni Unije vključi v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri svoji oceni ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Estoniji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (26)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Estonija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

               1.v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; če gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb; izboljša dostopnost in odpornost zdravstvenega sistema, med drugim tudi z odpravo pomanjkanja zdravstvenih delavcev, okrepitvijo primarnega zdravstvenega varstva in zagotavljanjem zadostnih kritičnih medicinskih izdelkov;

               2.poveča ustreznost mreže socialne varnosti, med drugim tudi z razširitvijo kritja denarnih nadomestil za brezposelnost;

               3.daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev gospodarskega okrevanja; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na digitalizacijo podjetij, raziskave in inovacije, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, energijsko učinkovitost ter trajnostni promet, in na ta način prispeva k postopnemu razogljičenju gospodarstva; podpre inovacijske zmogljivosti malih in srednjih podjetij ter zagotovi zadosten dostop do financiranja;

               4.okrepi prizadevanja za zagotovitev učinkovitega nadzora in izvrševanja okvira za preprečevanje pranja denarja.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 505 final.

                     (3)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5) ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

                     (7)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 501 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Belgije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Belgije za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Belgije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Belgije za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Belgije ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

               (2)Poročilo o državi za Belgijo
                  2
                za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Belgije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  3
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  4
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  5
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki vključujejo zlasti boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovne opreme. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  6
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Belgija je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah. To pomeni znatno tveganje za poglobitev razlik v belgijskih regijah in med njimi. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

               (10)Belgija je 30. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Belgijo trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga.

               (12)Svet je 13. julija 2018 Belgiji priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov
                  7
                v letu 2019 ne bo presegla 1,8 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Ker je bilo ocenjeno, da je Belgija upravičena do zahtevanega začasnega odklona v višini 0,5 % BDP v skladu s klavzulo o strukturnih reformah, je bila zahtevana strukturna prilagoditev za leto 2019 znižana na 0,1 % BDP, kar ustreza nominalni stopnji rasti neto primarnih odhodkov, ki v letu 2019 ni presegla 2,8 %. Celovita ocena Komisije za leto 2019 ter za leti 2018 in 2019 skupaj potrjuje znaten odklon od priporočene prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. To je pomemben dejavnik v poročilu, ki ga je Komisija pripravila v skladu s členom 126(3) Pogodbe in v katerem ocenjuje, kako je Belgija v letu 2019 izpolnjevala merilo glede dolga.

               (13)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s primanjkljaja v višini 1,9 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 7,5 % BDP v letu 2020. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 98,6 % BDP v letu 2019 povečal na približno 115 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

               (14)Belgija je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 2,3 % BDP. Med ukrepi so zvezna shema za začasno brezposelnost, nadomestni dohodek za samozaposlene, zvezne rezervacije za odhodke v zvezi s krizo, razna regionalna nadomestila za podjetja in sektorske subvencije. Količinska opredelitev ukrepov, ki povečujejo primanjkljaj, po upoštevanju različne obravnave stroškov avtomatskih stabilizatorjev na splošno sovpada z ocenami Komisije. Poleg tega je Belgija napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij. Ti ukrepi zadevajo tako zvezna kot regionalna poroštva za posojila za podjetja in samozaposlene ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 11,8 % BDP. Uvedeni so bili tudi odlogi plačila davkov, zlasti dohodnine, davkov od dohodkov pravnih oseb in socialnih prispevkov, vendar v programu stabilnosti za leto 2020 niso količinsko opredeljeni. Ukrepi, ki jih je sprejela Belgija, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

               (15)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Belgije v letu 2020 znašal –8,9 % BDP, v letu 2021 pa –4,2 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letu 2020 dosegel 113,8 % BDP.

               (16)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker Belgija v letu 2019 ni izpolnjevala pravila glede dolga in ker naj bi v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. Na splošno analiza kaže, da merili glede primanjkljaja in dolga, kakor sta opredeljeni v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, nista izpolnjeni.

               (17)Belgijski organi so se na izbruh pandemije COVID-19 odzvali s sprejetjem celovitega svežnja ukrepov za ublažitev socialnih in gospodarskih posledic hudega upada gospodarske aktivnosti. Vzpostavljena je bila poroštvena shema v višini 50 milijard EUR za nova kratkoročna posojila za poslovno vzdržna podjetja. Regije in skupnosti so tudi uvedle poroštva za premostitvena in navadna poslovna posojila, likvidnostno podporo za podjetja v obliki neposrednih posojil in ukrepe za finančno podporo podjetjem, ki jih je kriza najbolj prizadela. Povračilo obstoječih hipotekarnih posojil in poslovnih posojil se lahko podaljša. Uveden je bil začasni moratorij na stečajni postopek za močno prizadeta podjetja. Uvedene so bile tudi različne spodbude, namenjene temu, da bi več delavcev ostalo na delovnem mestu ali ponovno začelo delati, kar bi zagotovilo neprekinjeno poslovanje. V nekaterih primerih se lahko socialni prispevki in plačilo davkov, na primer davka na dodano vrednost, davka od dohodkov pravnih oseb in dohodnine, odložijo ali pa so oproščeni. Zvezna vlada je pripravila shemo za začasno brezposelnost zaradi višje sile, ki zagotavlja večje socialne prejemke in je na voljo podjetjem, ki jih je prizadela kriza. Samozaposlenim osebam, ki so morale prekiniti dejavnost za vsaj sedem zaporednih dni, se odobri mesečno nadomestilo dohodka. Postopno zniževanje denarnih nadomestil za brezposelnost je začasno zamrznjeno. Zvezna vlada tudi pripravlja dodaten sveženj ukrepov za spopadanje z insolventnostjo podjetij, kot je na primer oprostitev plačila davka od dohodkov pravnih oseb ali dohodnine za davčno leto 2020.

               (18)Belgijski zdravstveni sistem uspešno zagotavlja akutno oskrbo v bolnišnicah. Vendar je izbruh COVID-19 opozoril na številne pomanjkljivosti v odpornosti zdravstvenega sistema na hudo javnozdravstveno krizo. Razkril je, da se Belgija sooča s strukturnim pomanjkanjem zdravstvenih delavcev, kar je treba obravnavati. V neposredni prihodnosti bo še naprej ključno zagotavljanje kritičnih medicinskih izdelkov, zlasti zaščitne opreme za zaposlene v zdravstvu in na drugih izpostavljenih delovnih mestih. V kratkoročnem in srednjeročnem obdobju bo za zagotovitev učinkovitega upravljanja javnozdravstvene krize, kakršno je povzročil COVID-19, bistvenega pomena javnozdravstvena strategija, ki je povsem usklajena s politikami preventive in dolgotrajne oskrbe. Pomemben temelj v tem okviru je nemoteno izvajanje dogovora ministrske konference o javnem zdravju, v skladu s katerim sta bolnišnično osebje in infrastruktura (zvezna pristojnost) na razpolago ustanovam za dolgotrajno oskrbo (pristojnost skupnosti).

               (19)Zaposlenost je v letu 2019 in začetku leta 2020 dosegla rekordno visoko raven, vendar je kriza zaradi COVID-19 nenadno zavrla rast zaposlovanja v Belgiji. Obstoječe sheme dohodkovne podpore v Belgiji, kot sta na primer sistem začasne brezposelnosti za zaposlene in premostitvena pravica za samozaposlene, zagotavljajo delno nadomestilo za izgubo dohodka zaradi krajšega delovnega časa. Te sheme skrajšanega delovnega časa imajo pomembno vlogo pri omejevanju posledic zmanjšanja proizvodnje za raven zaposlenosti. Kljub temu naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 7 %, v letu 2021 pa rahlo znižala na 6,6 %. Da povišanje brezposelnosti ne bi postalo strukturno, bodo potrebna nadaljnja prizadevanja za večjo učinkovitost obstoječih aktivnih politik zaposlovanja, ki so še vedno neučinkovite, kar je razvidno iz visokega deleža brezposelnih, ki sodelujejo v aktivnih ukrepih trga dela, in omejenega prehajanja iz brezposelnosti v zaposlitev. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti zagotavljanju celovitega pristopa za tiste, ki so najdlje od trga dela in ki jih bodo verjetno negativne socialno-ekonomske posledice krize najbolj prizadele. Ranljive skupine zajemajo zlasti nizko usposobljene osebe, osebe z migrantskim ozadjem in invalide. Davčni primež stroškov dela je v povprečju visok pri vseh ravneh plač, razen pri zaposlenih z zelo nizkimi dohodki (50 % povprečne plače). To je pomemben dejavnik razmeroma visokih stroškov dela in lahko negativno vpliva na povpraševanje po delovni sili, zlasti pri delovnih mestih z nizko produktivnostjo.

               (20)Spodbujati bi bilo treba mobilnost delovne sile v smeri sektorjev, v katerih obstaja veliko pomanjkanje, vključno z zdravstvenim sektorjem, sektorjem informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT) ter tehničnimi in strokovnimi poklici. Ob tem bo nastala velika potreba po ponovnem usposabljanju in izpopolnjevanju, zaradi česar bo treba povišati raven udeležbe odraslih v izobraževanju in usposabljanju, med drugim tudi z obdobji skrajšanega delovnega časa. Obstajajo pomisleki, da obstoječe sheme spodbud za usposabljanje ne dosežejo oseb, ki bi z njimi največ pridobile, na primer nizko usposobljenih in starejših delavcev ter oseb z migrantskim ozadjem. Slabo jezikovno znanje je velika ovira zlasti v dvojezični bruseljski regiji. Skupnosti sprejemajo ukrepe, da bi se na študij naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike vpisalo več študentov, vendar bi se bilo mogoče z obsežnejšimi strategijami bolje pripraviti na prihodnje povpraševanje na trgu. Splošna raven digitalnih spretnosti in znanj je dobra, vendar še naprej stagnira. Med mladimi, zlasti tistimi z nizko izobrazbo, je raven digitalnih spretnosti in znanj nižja od povprečja EU in v zadnjih letih upada. Za zagotavljanje dostopa do izobraževanja na daljavo je bistvena razpoložljivost ustrezne opreme in internetnih povezav za vse študente, potrebne pa so tudi sheme usposabljanja in mentoriranja učiteljev. To je potrebno tudi zato, da se obstoječe neenakosti v izobraževalnem sistemu zaradi krize ne bi še poglobile.

               (21)Belgija je sprejela številne sheme za podporo likvidnosti podjetij, vključno s shemo državnih poroštev za posojila in več regionalnimi shemami, priglašenimi v okviru začasnega okvira za ukrepe državne pomoči v podporo gospodarstvu ob izbruhu COVID-19. Učinkovito in uspešno izvajanje takih shem, tudi s strani posrednikov, je ključnega pomena, da se podjetjem, zlasti malim in srednjim podjetjem ter samozaposlenim osebam, zagotovi, da bodo imeli od teh shem korist in da si bodo lahko hitreje opomogli. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja, vključno s posredniki.

               (22)Kljub vladnim prizadevanjem znaša upravno breme za podjetja približno 7 milijard EUR na leto (1,6 % BDP), kar je večinoma rezultat skladnosti s predpisi na področju obdavčevanja in delovnega prava. Davčni sistem je zaradi različnih davčnih odhodkov zapleten. Upravljanje plačilnih list za podjetja je zapleteno, zlasti za podjetja, ki morajo delovati v različnih regionalnih sistemih. Podjetja se soočajo z vse večjimi zamudami plačil javnih organov, kar prispeva k propadu podjetij in škoduje poslovnemu okolju. Prihaja do velikih zamud pri gradbenih dovoljenjih ter priključkih za elektriko in vodo. Postopek prenosa nepremičnine je med najpočasnejšimi in najdražjimi v EU. Med vstopnimi pogoji za obrtniške/gradbene storitve so med regijami velika odstopanja. Pravila o delovnem času trgovin, razprodajah, popustih in distribucijskih poteh za prodajo zdravil brez recepta škodijo operativnemu okolju za trgovce na drobno. Uvajanje tehnologije 5G zadržujejo med drugim stroge omejitve sevanja (zlasti v Bruslju), ki so sicer različne v vsaki regiji, visoki davki za antene v Bruslju in dolgotrajen postopek izdaje dovoljenj za začetek uporabe anten. Na področju insolventnosti ni posebnega poenostavljenega postopka izvensodne poravnave za mala in srednja podjetja, postopek v primeru insolventnosti pa lahko začne le dolžnik. Kljub postopnemu izboljšanju se pravosodni sistem še vedno sooča s prenizko ravnjo digitalizacije in nezadostnimi viri. Dolgotrajni postopki v upravnem sodstvu povzročajo občutne zamude pri zadevah v zvezi z javnimi naročili in gradbenimi dovoljenji. Organi, ki so ključni za uveljavljanje nadzora trga, konkurence in železniškega prometa, imajo premalo zaposlenih, da bi izvajali svoje naloge.

               (23)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Kot je navedeno v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu za obdobje 2021–2030, ima Belgija znatne potrebe po naložbah v trajnostni promet, zlasti za odpravljanje zastojev in uvajanje električne mobilnosti. Pred krizo so belgijske regije napovedale obsežne večletne načrte za prometno infrastrukturo. V teku je večja naložba v primestno železniško infrastrukturo okrog Bruslja, signalizacijo ter železniške povezave s pristaniščem in sosednjimi državami. V nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu so bile ugotovljene velike potrebe po naložbah v proizvodnjo energije iz obnovljivih virov in prožno proizvodnjo energije, energetske povezave, pametna omrežja, shranjevanje in učinkovito rabo energije, da bi se dosegli energetski cilji Evrope ter da se uresniči zaveza Belgije, da do leta 2025 v celoti opusti proizvodnjo jedrske energije in prenovi 80 % stavbnega fonda, ki je bil zgrajen pred uvedbo energetskih standardov. V primerjavi z razmeroma visoko intenzivnostjo zasebnih raziskav in razvoja je intenzivnost javnih raziskav in razvoja še naprej nekoliko pod večino držav članic, ki so na podobni stopnji gospodarskega razvoja. Belgija tvega zaostanek pri uvajanju tehnologije 5G, saj ne načrtuje, da bi pionirske pasove 5G dodelila v rokih iz zakonodaje Unije. Marca 2020 so belgijski organi začeli javno posvetovanje o začasni rešitvi z začasnimi nacionalnimi dovoljenji za 200 MHz razpoložljivega spektra v pasu 3,6–3,8 GHz. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Belgiji lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi. To bi Belgiji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (24)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (25)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Belgija prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (26)Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic COVID-19. Belgija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in ob upoštevanju političnih smernic Euroskupine poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje in usklajene s politikami drugih držav članic euroobmočja.

               (27)V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Belgije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Belgija prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije tako, da se prispevek na ravni Unije vključi v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri svoji oceni ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Belgiji, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (28)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

               PRIPOROČA, da Belgija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

               1.v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na epidemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; če gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb; okrepi splošno odpornost zdravstvenega sistema in zagotovi dobavo kritičnih medicinskih izdelkov;

               2.ublaži učinek krize na zaposlovanje in socialne razmere, zlasti s spodbujanjem aktivnih ukrepov trga dela ter razvoja znanj in spretnosti;

               3.zagotovi učinkovito izvajanje ukrepov za zagotavljanje likvidnosti za pomoč malim in srednjim podjetjem ter samozaposlenim in za izboljšanje poslovnega okolja; daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na infrastrukturo za trajnostni promet, čisto in učinkovito proizvodnjo in porabo energije, digitalno infrastrukturo, kot so 5G in gigabitna omrežja, ter raziskave in inovacije.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 500 final.

                     (3)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5) ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

                     (7)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.5.2020
            COM(2020) 507 final
            Priporočilo
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim reformnim programom Irske za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Irske za leto 2020

               Priporočilo

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim reformnim programom Irske za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Irske za leto 2020

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Irsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

               (2)Poročilo o državi za Irsko
                  3
                za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Irske pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019
                  4
               , nadaljnje ukrepanje glede priporočil, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Irskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Neravnotežja so povezana zlasti z visokim javnim dolgom, zasebnim dolgom in neto zunanjimi obveznostmi.

               (3)Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 uradno razglasila izbruh COVID-19 za svetovno pandemijo. Gre za hude izredne razmere v javnem zdravju za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Pandemija ogroža delovna mesta in dohodke ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročila je velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Evropski uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo
                  5
               , v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

               (4)Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

               (5)Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule Pakta za stabilnost in rast
                  6
               . Klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe (ES) št. 1467/97, olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija se je v svojem sporočilu strinjala s Svetom, da glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi izbruha COVID-19 sedanje razmere dovoljujejo uporabo klavzule. Ministri za finance držav članic so se 23. marca 2020 strinjali z oceno Komisije. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

               (6)Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za vrnitev v normalno delovanje naših družb in gospodarstev ter trajnostne rasti, med drugim vključno z zelenim in digitalnim prehodom ter ob upoštevanju vseh spoznanj, pridobljenih med krizo.

               (7)Kriza zaradi COVID-19 je razkrila prožnost, ki jo enotni trg omogoča za prilagajanje na izredne okoliščine. Da pa bi se zagotovil hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, je treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje enotnega trga, odpraviti takoj, ko ne bodo več nujno potrebni. Sedanja kriza je pokazala na potrebo po načrtih za pripravljenost na krize v zdravstvenem sektorju, ki bodo vključevali zlasti boljše strategije nabave, raznolike dobavne verige in strateške zaloge osnovnih potrebščin. To so ključni elementi za razvoj širših načrtov za pripravljenost na krize.

               (8)Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezna zakonodajna okvira
                  7
               , da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Irska je pozvana, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč posameznikom in sektorjem, ki so jih opisani izzivi najbolj prizadeli.

               (9)Socialno-ekonomske posledice pandemije bodo zaradi različne specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah. To pomeni znatno tveganje poglabljanja regionalnih razlik na Irskem. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

               (10)Irska je 21. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 30. aprila 2020 pa program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena skupaj, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)Za Irsko trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter pravilo glede dolga.

               (12)V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 0,4 % BDP v letu 2019 na primanjkljaj v višini 7,4 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 4,1 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 58,8 % BDP v letu 2019 povečal na 69,1 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

               (13)Irska je v odziv na pandemijo COVID-19 in v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali približno 2,0 % BDP. Ukrepi vključujejo podporo za zaposlovanje in brezposelnost v dvanajsttedenskem obdobju (približno 1,4 % BDP) in dodatne odhodke za povečanje zmogljivosti in dostopnosti zdravstvenega sistema (približno 0,6 % BDP). Poleg tega je Irska napovedala ukrepe, ki ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k podpiranju likvidnosti podjetij ter so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na približno 0,3 % BDP. Ti ukrepi vključujejo kreditna jamstva in različne posojilne sheme, začasno ukinitev obresti in kazni za nekatere zamude pri plačilih s strani delodajalcev, začasno ukinitev dejavnosti izterjave dolgov in do trimesečno prekinitev odplačevanja posojil za podjetja. Vlada je 2. maja 2020 napovedala nov paket dolžniških in lastniških podpornih ukrepov za podjetja v višini približno 2 % BDP, ki niso bili vključeni v program stabilnosti za leto 2020 ali v napoved Komisije. Ukrepi, ki jih je sprejela Irska, so na splošno v skladu s smernicami iz sporočila Komisije o usklajenem gospodarskem odzivu na izbruh COVID-19. Polno izvajanje navedenih ukrepov in preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, če gospodarske razmere to dopuščajo, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

               (14)Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Irske v letu 2020 znašal –5,6 % BDP, v letu 2021 pa –2,9 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi dosegel 66,4 % BDP v letu 2020 in 66,7 % v letu 2021.

               (15)Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Irska v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/1997, ni izpolnjeno.

               (16)Pandemija COVID-19 je močno prizadela Irsko v prvi polovici leta 2020, zaradi česar je zdravstveni sistem pod izjemnim pritiskom. Irska je uvedla nujne ukrepe za okrepitev zdravstvenega sistema in zajezitvene ukrepe, da bi ublažila pandemijo, ki je močno omejila gospodarsko aktivnost v nekaterih sektorjih. Poleg tega je vlada uvedla vrsto gospodarskih ukrepov za čim večjo ublažitev posledic krize zaradi COVID-19. Med njimi so sheme subvencioniranja plač za zaščito delovnih mest, socialni prejemki, začasne prepovedi zviševanja najemnin in prisilnih izselitev, pa tudi ukrepi v zvezi z likvidnostjo in kreditno podporo za podjetja. Čeprav je namen teh ukrepov zmanjšanje ekonomskega šoka pandemije, je tveganje znatne izgube proizvodnje, stečajev in insolventnosti ter povečanja brezposelnosti in števila oseb, ki jim grozi revščina, še vedno veliko.

               (17)Že pred pandemijo COVID-19 so bolnišnice delovale skoraj s polnimi zmogljivostmi, stopnja zasedenosti postelj za akutno oskrbo pa je bila med najvišjimi v državah OECD. Razlog za to je bilo predvsem pomanjkanje univerzalnega dostopa do primarnega zdravstvenega varstva in precejšnja odvisnost od bolnišnične oskrbe. Izzivi v zvezi z zaposlovanjem in zadržanjem osebja so povzročili pomanjkanje delovne sile na področju zdravstvene nege v nekaterih regijah in bolnišnicah. Zagotavljanje dolgotrajne oskrbe na domu ni bilo zadostno in upravičenost do nje ni bila zakonsko utemeljena, politike pa so spodbujale uporabo institucionalne oskrbe. Zaradi COVID-19 je zdravstveni sistem pod večjim pritiskom kot kadarkoli doslej. Pravočasno so bili vzpostavljeni izredni ukrepi za povečanje zmogljivosti bolnišnic in zagotavljanje začasnih splošnih zdravstvenih storitev.  Vendar pa mora Irska še vedno obravnavati strukturno omejeno učinkovitost, prožnost, odpornost in dostopnost svojega zdravstvenega sistema. Ambiciozna reforma Sláintecare naj bi dosegla rezultate glede univerzalno dostopnega in trajnostnega zdravstvenega sistema. Vendar načrti za njeno izvajanje ostajajo nejasni. K pravočasnemu izvajanju univerzalnega zdravstvenega zavarovanja lahko prispevata opredelitev jasnih mejnikov in rokov ter zanesljiv okvir spremljanja. Za izvajanje reform dolgotrajne oskrbe, vključno z novimi načini dela v skupnosti s podporo za oskrbo na domu in reorganizacijo virov zdravstvene nege, bi lahko bili potrebni pregled stanja obstoječih zmogljivosti, projekcije za prihodnjo rast povpraševanja in ustrezna analiza vrzeli, sledil pa bi jim načrt za izvedbo.

               (18)Glede na najnovejšo napoved Komisije naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 7,4 %, leta 2021 pa rahlo znižala na 7 %. Vlada je za to, da bi se odzvala na pandemijo, v veliki meri uporabila politiko dohodkovne podpore in podpore pri zaposlovanju, zlasti sheme skrajšanega delovnega časa, ki bi jih bilo treba še naprej hitro izvajati in okrepiti. Zaradi sorazmerno velikega števila ljudi, ki živijo v gospodinjstvih z nizko intenzivnostjo dela, so potrebna nadaljnja prizadevanja za spodbujanje individualiziranih strategij aktivacije. Izzivi, s katerimi se sooča Irska glede revščine in kakovosti zaposlovanja ter podpore, tudi za invalide, so še vedno prisotni in jih bo pandemija verjetno še poslabšala. V okviru sodelovanja s socialnimi partnerji trenutne razmere kažejo, da si je treba še naprej prizadevati za izpopolnjevanje in preusposabljanje, da bi izpolnili spreminjajoče se potrebe na trgu dela in pripravili delovno silo na prehod na podnebno, energetsko in krožno gospodarstvo. V stanovanjskem sektorju je bilo ugotovljeno pomanjkanje znanj in spretnosti, pričakuje pa se, da se bo med prehodom pojavilo tudi v drugih sektorjih. V okviru pandemije COVID-19 je bistveno zagotoviti, da digitalizacija izobraževanja in dela ne bo povečala neenakosti na področju izobraževanja in socialne neenakosti.

               (19)Vlada je izvedla različne ukrepe, da bi podprla ponudbo stanovanj, ki so prispevali k temu, da se je v dveh letih do septembra 2019 število dokončanih stanovanj na leto povečalo za skoraj 40 %. To je skupaj z učinkovitimi makrobonitetnimi orodji pripomoglo k zmanjšanju inflacije cen stanovanjskih nepremičnin. Vendar dokončana stanovanja še vedno ne zadoščajo za pokritje povpraševanja. Cenovna dostopnost stanovanj predstavlja težavo za številna gospodinjstva, inflacija v najemniškem sektorju pa vztraja na visoki ravni. Izboljšana infrastruktura skupaj s prostorskim načrtovanjem bi lahko bila ključnega pomena za izboljšanje ponudbe stanovanj. Poleg tega bi lahko odpravljanje upravnih pomanjkljivosti glede davka na prazne gradbene parcele pripomoglo k izboljšanju cenovne dostopnosti stanovanj na srednji rok. Nezadostna ponudba socialnih stanovanj je še vedno velik izziv za spodbujanje vključevanja, tudi za najranljivejše skupine. Nedavni ukrepi politike so pospešili gradnjo socialnih stanovanj, vendar je bilo decembra 2019 na Irskem na čakalnih seznamih za socialna stanovanja še vedno približno 68 700 gospodinjstev. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za kritje potreb preostalih gospodinjstev na trenutnih čakalnih seznamih in morebitnih novih prosilcev. Od približno 10 000 brezdomcev, registriranih na Irskem, je 3 500 otrok. To vzbuja pomisleke glede morebitnih tveganj za poglabljanje neenakosti, zakoreninjene revščine in socialne izključenosti. Starši samohranilci z otroki so med skupinami, ki jih je brezdomstvo najbolj prizadelo. Še vedno so prisotne precejšnje razlike med regijami in mesti, saj se je 69 % vseh brezdomcev nahajalo na širšem območju Dublina.

               (20)Domači bančni sistem je pomemben vir likvidnosti za irska podjetja. Pravočasen dostop do posojil lahko pomeni izziv za mala in srednja podjetja (MSP) ter podjetja brez zavarovanja ali že vzpostavljenih odnosov s posojilodajalcem. Poleg tega so dostop MSP do bančnih posojil do nedavnega ovirale visoke obrestne mere. Irski organi in banke so uvedli številne ukrepe za odpravo finančnih težav, s katerimi se soočajo podjetja in gospodinjstva. Pomembno je, da ti ukrepi zagotavljajo potrebno likvidnost in spodbujajo trajnostne rešitve za prestrukturiranje posojilojemalcev, katerih finančne težave so strogo povezane z izbruhom in v zvezi s katerimi se zato po prehodnem obdobju pričakuje ponovna vzpostavitev uspešnega poslovanja. Le tako uravnotežen pristop lahko pomaga podjetjem in gospodinjstvom premagati začasne izzive, ne da bi se s tem ogrozila (že sedaj šibka) dobičkonosnost in začetni napredek, ki ga je Irska v zadnjih letih dosegla pri izboljševanju finančne stabilnosti svojega bančnega sektorja. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja.

               (21)Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Za ponovni zagon irskega gospodarstva bo potreben napredek pri ambicioznih naložbah na področju okolja, podnebja, energije in infrastrukture. Irska je v boju proti razogljičenju doslej zaostajala. Emisije toplogrednih plinov v prometu in v zvezi zgradbami so visoke in še naprej naraščajo. Irska ne bo izpolnila ciljev glede energijske učinkovitosti in obnovljivih virov energije za leto 2020. Irska je odvisna od uvoza energije in je ena od držav članic z najvišjimi cenami električne energije, kar bi lahko negativno vplivalo na okolje in konkurenčnost podjetij. Za preobrazbo Irske v podnebno nevtralno gospodarstvo bodo med drugim potrebna obsežna zasebna in javna vlaganja v daljšem obdobju na področju energije iz obnovljivih virov, infrastrukture za električno energijo, energijske učinkovitosti in trajnostnega prometa. Podnebni akcijski načrt je verodostojna pobuda za obrnitev trenda emisij. Za učinkovito in trajnostno izvajanje njegovih politik in ukrepov bo treba ambicije pretvoriti v konkretne rezultate. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod za obdobje 2021–2027 bi Irski lahko pomagalo obravnavati nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območju iz Priloge D k poročilu o državi. To bi Irski omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

               (22)Prizadevanja Irske za zmanjšanje proizvodne vrzeli med tujim in domačim sektorjem so še vedno šibka. Dobrodošla je neposredna podpora v okviru sklada inovacij za prelomne tehnologije za sodelovanje med podjetji in javnimi raziskovalnimi središči, na primer prek projektov sodelovanja med industrijo, vključno z MSP, in raziskovalnimi ustanovami. Čeprav Irska zagotavlja razmeroma visok znesek javne podpore za podjetja, se ta podpora izvaja s shemo davčnih olajšav za raziskave in razvoj, ki spodbuja večja podjetja v tuji lasti in ima omejen učinek na izboljšanje produktivnosti lokalnih irskih podjetij. Okvir za prihodnja delovna mesta na Irskem opredeljuje ključne ukrepe, ki bi lahko pomagali odpraviti pomanjkljivosti domačega gospodarstva, zlasti pobude za povečanje produktivnosti domačih podjetij, predvsem MSP. Pomembno je učinkovito izvajanje teh ukrepov. Kriza je poudarila tudi potrebe MSP po digitalizaciji, zlasti v zvezi z rešitvami za delo na daljavo, usposabljanjem delavcev in kibernetsko varnostjo. Digitalna infrastruktura je bistvenega pomena za povečanje produktivnosti MSP in spodbujanje podjetništva. Ultrahitra širokopasovna povezava je na voljo le v 5 % poslovnih prostorov na podeželju, kar je precej pod povprečjem EU, ki znaša 29 %, prav tako pa je na Irskem fiksna širokopasovna povezava med najdražjimi v državah EU. Ker je bila podpisana pogodba za večje javne naložbe v okviru nacionalnega načrta za širokopasovne povezave za odpravo infrastrukturnih vrzeli, je pomembno, da se pozorno spremlja in zagotovi pravočasno izvajanje vzpostavitve javno podprtega ultrahitrega širokopasovnega omrežja, zlasti na podeželskih območjih.

               (23)Boj proti agresivnemu davčnemu načrtovanju je ključnega pomena za izboljšanje učinkovitosti in pravičnosti davčnih sistemov, kot je navedeno v priporočilu za euroobmočje iz leta 2020. Učinki prelivanja strategij davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje med državami članicami zahtevajo usklajeno delovanje nacionalnih politik, ki dopolnjujejo zakonodajo Unije. Irska je sprejela ukrepe za obravnavo praks agresivnega davčnega načrtovanja, tako da je izvajala mednarodne in na evropski ravni dogovorjene pobude ter sprejela nekatere dodatne ukrepe na nacionalni ravni. Vendar visoka raven plačil licenčnin in dividend kot odstotek BDP kaže, da podjetja uporabljajo irska davčna pravila, da bi izvajala agresivno davčno načrtovanje, zato bo treba oceniti učinkovitost nacionalnih pravil. Razširitev davčne osnove bi povečala odpornost prihodkov na gospodarska nihanja in nesistematične šoke ter okrepila delovanje avtomatskih stabilizatorjev. Visoka koncentracija davkov od dohodkov pravnih oseb, pri čemer deset največjih podjetij plačuje 45 % davkov od dohodkov pravnih oseb, njihova nestanovitnost in potencialen prehodni značaj, skupaj z njihovim naraščajočim deležem v skupnih davčnih prihodkih (rekordnih 18,7 % v letu 2018) kažejo na tveganje previsoke odvisnosti od teh prejemkov za financiranje stalnih tekočih odhodkov.

               (24)Kljub prizadevanjem za okrepitev okvira za boj proti pranju denarja se Irska še vedno sooča s tveganji zaradi svojega mednarodno usmerjenega gospodarstva, ki vključuje velik pritok neposrednih tujih naložb, in prisotnosti kompleksnih pravnih struktur s tujimi podporniki. Nacionalna ocena tveganja se pregleduje, da bi bolje odražala dejansko izpostavljenost tveganju, kar zadeva strokovnjake, vključene v zagotavljanje storitev podjetjem in skladom. Neustrezno razumevanje izpostavljenosti tveganju s strani teh strokovnjakov vodi v nezadostno poročanje o sumljivih transakcijah. Intenzivnost nadzora ni ustrezna za odpravo teh težav in ni utemeljena na pristopu, ki temelji na tveganju, kar ovira učinkovitost okvira za boj proti pranju denarja. Za podjetja je bil vzpostavljen nacionalni register dejanskih lastnikov, da se omeji tajnost in opredelijo dejanski lastniki. V prihodnje bo treba spremljati kakovost zagotovljenih informacij in učinkovitost registra.

               (25)Medtem ko se letošnja priporočila za posamezne države osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila iz leta 2019, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019, zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Lanska priporočila še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten cikel evropskega semestra v prihodnjem letu. To velja tudi za priporočila glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Ta bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju programov kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

               (26)Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja spodaj navedenih priporočil bo Irska prispevala k napredku pri doseganju ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

               (27)Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskega učinka COVID-19. Irska bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in ob upoštevanju političnih smernic Euroskupine poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje in usklajene s politikami drugih držav članic euroobmočja.

               (28)V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Irske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020 in nacionalni reformni program za leto 2020 ter ukrepanje glede priporočil, ki jih je Irska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije tako, da se prispevek na ravni Unije vključi v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri svoji oceni ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Irskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (29)Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje
                  8
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (30)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Letošnja priporočila upoštevajo potrebe po spoprijemanju s posledicami pandemije in spodbujanju okrevanja gospodarstva kot prvi korak, ki je potreben, da se dovoli prilagoditev neravnotežij. Priporočila, ki neposredno obravnavajo makroekonomska neravnotežja, ki jih je opredelila Komisija na podlagi člena 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011, so izražena v priporočilih 1, 2 in 4 spodaj –

               PRIPOROČA, da Irska v letih 2020 in 2021 ukrepa, tako da:

               1.v skladu s splošno odstopno klavzulo sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo; če gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb; izboljša dostopnost zdravstvenega sistema in poveča njegovo odpornost, vključno z odzivanjem na potrebe zdravstvenih delavcev in zagotavljanjem univerzalnega zdravstvenega zavarovanja za primarno varstvo;

               2.podpira zaposlovanje z razvojem znanj in spretnosti; obravnava nevarnost digitalne vrzeli, tudi v izobraževalnem sektorju; poveča ponudbo socialnih in cenovno dostopnih stanovanj;

               3.še naprej zagotavlja podporo podjetjem, predvsem malim in srednjim podjetjem, zlasti z ukrepi, ki zagotavljajo njihovo likvidnost; daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva; osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, trajnostni javni prevoz, oskrbo z vodo in čiščenje voda, raziskave in inovacije ter digitalno infrastrukturo;

               4.razširi davčno osnovo; okrepi ukrepe za obravnavo elementov davčnega sistema, ki spodbujajo agresivno davčno načrtovanje, vključno s plačili v tujino; zagotovi učinkovit nadzor in izvrševanje okvira za boj proti pranju denarja, kar zadeva strokovnjake, ki zagotavljajo storitve za sklade in podjetja.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 506 final.

                     (4)

                        UL C 301, 5.9.2019, str. 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5) ter Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

                     (8)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.