               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 20.12.2017
            COM(2017) 807 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Tunizijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Tunizije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PRIPOROČILA

               V globaliziranem svetu, v katerem so huda kazniva dejanja in terorizem vedno bolj nadnacionalni in raznovrstni, bi morali biti organi kazenskega pregona v celoti opremljeni za sodelovanje z zunanjimi partnerji, da bi lahko zagotovili varnost svojih državljanov. Zato bi morala biti Europolu omogočena izmenjava osebnih podatkov z organi kazenskega pregona iz tretjih držav v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih nalog.

               Komisija je od 1. maja 2017, ko se je začela uporabljati Uredba (EU) 2016/794
                  1
               , in v skladu s Pogodbo odgovorna za pogajanja v imenu Unije o mednarodnih sporazumih s tretjimi državami o izmenjavi osebnih podatkov z Europolom
                  2
               . Če je to potrebno za opravljanje njegovih nalog, lahko Europol vzpostavi in vzdržuje sodelovanje z zunanjimi partnerji z delovnimi in upravnimi dogovori, ki sami po sebi ne morejo biti pravna podlaga za izmenjavo osebnih podatkov.

               Ob upoštevanju politične strategije, kot je bila začrtana v evropski agendi za varnost
                  3
               , sklepih Sveta
                  4
                in globalni strategiji
                  5
               , ter ob upoštevanju operativnih potreb organov kazenskega pregona iz vse EU in morebitnih koristi tesnejšega sodelovanja na tem področju Komisija meni, da je treba kmalu začeti pogajanja z osmimi državami, ki so bile opredeljene v 11. poročilu o napredku pri vzpostavljanju učinkovite in prave varnostne unije
                  6
               .

               Komisija je pri svoji oceni prednostnih držav upoštevala operativne potrebe Europola. V strategiji Europola za obdobje 2016–2020 je kot prednostna regija za okrepljeno partnerstvo opredeljeno sredozemsko območje
                  7
               . Tudi v zunanji strategiji Europola za obdobje 2017–2020 je poudarjena potreba po tesnejšem sodelovanju med Europolom in državami Bližnjega vzhoda in severne Afrike, in sicer zaradi trenutne teroristične grožnje in izzivov, povezanih z migracijami
                  8
               .

               Europol ni sklenil sporazuma še z nobeno državo s tega območja. Vendar sodelovanje Tunizije prek Interpola kaže, da je država pripravljena izmenjevati informacije s partnerskimi organi kazenskega pregona.

               To priporočilo se nanaša posebej na pogajanja s Tunizijo, vendar je treba sodelovanje s katero koli državo Bližnjega vzhoda in severne Afrike upoštevati z vidika regije kot celote. Trenutna nestabilnost v tej regiji, zlasti dolgotrajni konflikti v Libiji, je pomembna dolgoročna varnostna grožnja za EU, ki jo je treba nujno obravnavati. To pomeni tako učinkovit boj proti terorizmu in povezanemu organiziranemu kriminalu
                  9
                kot tudi reševanje izzivov, povezanih z migracijami, kot sta omogočanje nedovoljenih migracij in trgovina z ljudmi. Za obravnavanje teh izzivov je ključnega pomena sodelovanje z lokalnimi organi kazenskega pregona.

               Na podlagi tehničnih dialogov za opredelitev skupnih ukrepov, namenjenih izboljšanju izmenjave informacij in skupnega operativnega ukrepanja na področju kazenskega pregona za boj proti nedovoljeni trgovini s strelnim orožjem, se je EU s Tunizijo že dogovorila o seznamu ukrepov za okrepitev sodelovanja med ustreznimi organi kazenskega pregona, pomoči pri razvoju zmogljivosti znotraj ustreznih regionalnih in/ali bilateralnih programov ter oblikovanju operativnih ukrepov na podlagi skupno dogovorjenega okvira
                  10
               . Vendar pa to ne zajema prenosa osebnih podatkov.

               Politični okvir

               Začetki odnosov med EU in Tunizijo segajo v leto 1976, velik zagon pa so dobili leta 1995, ko sta Tunizija in EU podpisali pridružitveni sporazum, ki je utrl pot dvema desetletjema vzajemno koristnih gospodarskih in trgovinskih odnosov.

               Podpora EU državljanom Tunizije zajema številna področja, vključno s spremljanjem volilnega procesa, spodbujanjem spoštovanja človekovih pravic, podpiranjem demokratičnih in socialno-ekonomskih reform, izboljšanjem varnosti in krepitvijo civilne družbe. V okviru pregleda evropske sosedske politike (ESP) so bila opredeljena tri dodatna področja sodelovanja: 1) gospodarski razvoj za stabilizacijo, 2) varnostna razsežnost ter 3) migracije in mobilnost
                  11
               . EU je Tuniziji prav tako ponudila tesnejše odnose na vseh področjih z okrepljenim gospodarskim in trgovinskim povezovanjem ter partnerstvom za mobilnost. Leta 2012 sta se Tunizija in EU dogovorili o „privilegiranem partnerstvu“ za krepitev odnosov in povezovanja
                  12
               .

               EU se je zavezala, da bo še poglobila obsežno sodelovanje s Tunizijo na področju varnosti, boja proti terorizmu ter preprečevanja nasilne radikalizacije in ekstremizma
                  13
               , vključno z izboljšanjem sodelovanja Tunizije z ustreznimi agencijami in organi EU, tudi z Europolom
                  14
               . V odgovor na to je Tunizija preprečevanje radikalizacije in boj proti terorizmu uvrstila visoko na svoj seznam prednostnih nalog
                  15
               , pri teh nalogah pa jo podpira tudi mreža EU za ozaveščanje o radikalizaciji
                  16
               .

               Na podlagi seje pridružitvenega sveta EU-Tunizija, ki je potekala 11. maja 2017, se EU in Tunizija trenutno dogovarjata o novih strateških prednostnih nalogah. Na seji sveta sta obe strani poudarili napredek, ki sta ga dosegli pri dvostranskem sodelovanju na področju varnosti in boja proti terorizmu, ter z zadovoljstvom ugotovili, da so se varnostne razmere v Tuniziji znatno izboljšale, zlasti zaradi prizadevanj nacionalnih varnostnih sil.

               Na drugem srečanju varnostnega dialoga na visoki ravni 19. januarja 2017 v Bruslju sta obe strani izrazili pripravljenost, da okrepita sodelovanje na tem področju ob hkratnem spodbujanju popolnega spoštovanja pravne države, človekovih pravic in temeljnih svoboščin
                  17
               .

               S Tunizijo že poteka dialog o varnosti in boju proti terorizmu, pri čemer akcijski načrt v tem okviru zajema tudi sodelovanje na področju kazenskega pregona in se sklicuje na prihodnji sporazum o sodelovanju z Europolom. S sklepi s srečanja z dne 19. januarja je bilo med prednostne naloge sodelovanja med EU in Tunizijo vključeno tudi sodelovanje med Europolom in tunizijskimi organi.

               Operativne potrebe

               Sodelovanje s Tunizijo je na podlagi podatkov iz ocene SOCTA 2017
                  18
                in poročila TE-SAT 2017
                  19
               , prej navedenih razprav ter, med drugim, Europolovega internega strokovnega znanja potrebno zlasti zaradi boja proti naslednjim oblikam kriminala:

               Terorizem: teroristične skupine, ki delujejo v regiji in prek meja (tudi v Libiji in Sahelu), so grožnja za Tunizijo in EU, ki sta obe že bili tarča terorističnih napadov.

               Poleg izboljšanja situacije v zvezi z grožnjami in opredelitve novih trendov je tesnejše sodelovanje, vključno z izmenjavo osebnih podatkov, potrebno za obravnavanje pojava tujih terorističnih bojevnikov (vključno z osumljenci, ki imajo dvojno državljanstvo ali zakonito prebivališče) in učinkovito odkrivanje, preprečevanje in pregon potovanja teroristov (vključno z morebitno infiltracijo v migracijske tokove), zlorabe interneta s strani teroristov, financiranja terorizma ter povezave z organiziranim kriminalom.

               Zaradi dolgotrajnih konfliktov v Libiji se je v regiji izrazito povečala nedovoljena trgovina s strelnim orožjem. Preprodajalske poti iz Libije in Sahela prek Tunizije so resen problem.

               EU in Tunizija sta vzpostavili sodelovanje na področju strelnega orožja in se dogovorili o delovnem programu, ki vključuje usposabljanje in razvoj zmogljivosti. Zaradi intenzivnejšega sodelovanja je tudi potreba po boljši izmenjavi informacij in sledečih preiskavah vedno večja.

               Trgovina s prepovedanimi drogami: Bližnji vzhod in severna Afrika sta pomembna vira, tranzitni območji in porabnika prepovedanih drog. S stalno bazo uporabnikov na severu regije, tihotapsko potjo iz Sahela proti jugu in heroinsko potjo, ki poteka od njenega vzhoda proti zahodu, ima regija vpliv na zlorabo prepovedanih snovi in njihovo proizvodnjo, vse to pa ponovno negativno vpliva na regijo.

               Zdi se, da je Tunizija tudi pomembna tranzitna država za kokain iz Latinske Amerike, ki je namenjen v Evropo. V državi so bile zasežene doslej največje količine kokaina iz Južne Amerike in zdi se, da je Tunizija tako tranzitna kot tudi namembna država za pošiljke kokaina. Leta 2016 je bila v okviru programa za kokainsko pot (del projekta AIRCOP), ki ga je financirala EU, v Tuniziji ustanovljena skupna projektna skupina za prestrezanje drog na letališčih (JAITF).

               Leta 2017 se je znatno razširilo organizirano tihotapljenje migrantov, pri čemer so državljani Tunizije organizirane tihotapske mreže izkoriščali zlasti za nedovoljene migracije v EU. Tunizijska vlada je bila delno uspešna v boju proti tej naraščajoči težavi, vendar bi nadaljnja strokovna podpora Europola izboljšala njene zmogljivosti in izmenjavo informacij. Sodelovanje s tunizijskimi organi bi lahko bilo pomembno tudi za obravnavanje ponarejanja listin, ki je povezano s tihotapljenjem migrantov.

               2.PRAVNI ELEMENTI PRIPOROČILA

               Uredba (EU) 2016/794 o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) določa pravni okvir Europola, zlasti njegove cilje, naloge, pristojnosti, zaščitne ukrepe za varstvo podatkov in načine sodelovanja z zunanjimi partnerji.

               To priporočilo je skladno z določbami uredbe o Europolu.

               Cilj tega priporočila je, da Svet Komisijo pooblasti za pogajanja v imenu EU o prihodnjem sporazumu. Pravna podlaga za to, da Svet odobri začetek pogajanj, je člen 218(3) in (4) PDEU.

               V skladu s členom 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije se Komisija imenuje za pogajalca Unije za sklenitev sporazuma med Evropsko unijo in Tunizijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Tunizije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Tunizijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Tunizije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) in zlasti člena 218(3) in (4) PDEU,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Uredba (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta
                  20
                je bila sprejeta 11. maja 2016 in se uporablja od 1. maja 2017.

               (2)Navedena uredba, zlasti njen člen 25, določa pravila za prenos osebnih podatkov, ki jih Agencija Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) prenese tretjim državam in mednarodnim organizacijam. Europol lahko osebne podatke prenese organu tretje države na podlagi mednarodnega sporazuma, sklenjenega med Unijo in zadevno tretjo državo v skladu s členom 218 PDEU, ki zagotavlja ustrezne zaščitne ukrepe glede varstva zasebnosti ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov.

               (3)Začeti bi bilo treba pogajanja z namenom sklenitve takega sporazuma med Evropsko unijo in Tunizijo.

               (4)Sporazum bi moral spoštovati temeljne pravice in načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, zlasti pravico do zasebnega in družinskega življenja iz člena 7 Listine, pravico do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sojenja iz člena 47 Listine. Sporazum bi bilo treba uporabljati v skladu z navedenimi pravicami in načeli –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija se pooblasti, da se v imenu Unije pogaja o sporazumu med Evropsko unijo in Tunizijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Tunizije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja se opravijo v posvetovanju s/z [ime posebnega odbora vnese Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        Uredba (EU) 2016/794 z dne 11. maja 2016 (UL L 135, 24.5.2016, str. 53).

                     (2)

                        Če je to potrebno za opravljanje njegovih nalog, lahko Europol vzpostavi in vzdržuje sodelovanje z zunanjimi partnerji z delovnimi in upravnimi dogovori, ki sami po sebi ne morejo biti pravna podlaga za izmenjavo osebnih podatkov.

                     (3)

                        COM(2015) 185 final.

                     (4)

                        Dokument Sveta 10384/17 z dne 19. junija 2017.

                     (5)

                        Skupna vizija, enotno ukrepanje: močnejša Evropa – Globalna strategija za zunanjo in varnostno politiko Evropske unije:
                  https://europa.eu/globalstrategy/sites/globalstrategy/files/eugs_sl_version.pdf
                  .

                     (6)

                        COM(2017) 608 final.

                     (7)

                        Strategija Europola za obdobje 2016–2020, ki jo je 1. decembra 2015 sprejel upravni odbor Europola:
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020
                  .

                     (8)

                        Zunanja strategija Europola za obdobje 2017–2020, ki jo je 13. decembra 2016 sprejel upravni odbor Europola: EDOC#865852v3.

                     (9)

                        Po podatkih Europola organizirani kriminal v tej regiji vključuje nedovoljeno trgovino s strelnim orožjem, trgovino s prepovedanimi drogami, finančno kriminaliteto, vključno s pranjem denarja, in kibernetsko kriminaliteto.

                     (10)

                        Več s tem povezanih pobud je bilo vključenih v prednostno nalogo v zvezi s strelnim orožjem v okviru cikla politike EU proti organiziranemu kriminalu in hudim oblikam kriminala ter v sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu z naslovom „Izvajanje evropske agende za varnost: akcijski načrt EU za boj proti nedovoljeni trgovini s strelnim orožjem in eksplozivi ter njihovi uporabi“ z dne 2. decembra 2015 (COM(2015) 624 final).

                     (11)

                        Ti stebri dopolnjujejo tiste, ki so bili že opredeljeni leta 2003, ko je bila uvedena prva evropska sosedska politika (dobro upravljanje, demokracija, pravna država in človekove pravice): https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/neighbourhood/overview_en.

                     (12)

                        Evropska služba za zunanje delovanje: „Relations Tunisie-Union européenne: Un partenariat privilégié. Plan d'Action 2013-2017“ (Odnosi Tunizija-EU: privilegirano partnerstvo. Akcijski načrt za obdobje 2013–2017):
                  https://eeas.europa.eu/delegations/tunisia/documents/press_corner/plan_action_tunisie_ue_2013_2017_fr.pdf
                  .

                     (13)

                        Sklepi Sveta z dne 17. oktobra 2016, 13056/16.

                     (14)

                        Krepitev podpore EU Tuniziji (JOIN(2016) 47 final).

                     (15)

                        Tunizija je decembra 2016 ustanovila medresorsko „platformo za alternativni diskurz in boj proti nasilnemu ekstremizmu“.

                     (16)

                        Mreža EU za ozaveščanje o radikalizaciji (RAN) združuje strokovnjake z vseh koncev Evrope, ki so dejavni na področju preprečevanja radikalizacije. V okviru mreže je decembra 2016 v Tuniziji potekal seminar o radikalizaciji.

                     (17)

                  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/19207/second-high-level-political-dialogue-security-and-counter-terrorism-european-union-and-tunisia_en.

                     (18)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017
                  .

                     (19)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf.

                     (20)

                        Uredba (EU) 2016/794 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. maja 2016 o Agenciji Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) ter nadomestitvi in razveljavitvi sklepov Sveta 2009/371/PNZ, 2009/934/PNZ, 2009/935/PNZ, 2009/936/PNZ in 2009/968/PNZ (UL L 135, 24.5.2016, str. 53).

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,20.12.2017
            COM(2017) 807 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu za SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o sporazumu med Evropsko unijo in Tunizijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Tunizije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

               PRILOGA

               Smernice za pogajanja o sporazumu med Evropsko unijo in Tunizijo o izmenjavi osebnih podatkov med Agencijo Evropske unije za sodelovanje na področju preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja kaznivih dejanj (Europol) in pristojnimi organi Tunizije za boj proti hudim kaznivim dejanjem in terorizmu

               Komisija bi si med pogajanji morala prizadevati za cilje, ki so podrobno opisani v nadaljevanju.

               (1)Cilj Sporazuma je zagotoviti pravno podlago za prenos osebnih podatkov med Europolom in pristojnimi organi Tunizije, da bi se podprli in okrepili ukrepi pristojnih organov te države in držav članic ter njihovo medsebojno sodelovanje pri preprečevanju hudih čezmejnih kaznivih dejanj in terorizma ter boju proti njim, obenem pa zagotovili ustrezni zaščitni ukrepi glede varstva zasebnosti, osebnih podatkov ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov.

               (2)Da bi se zagotovila omejitev namena, se sodelovanje na podlagi Sporazuma nanaša le na tiste oblike kriminalitete in povezanih kaznivih dejanj, ki spadajo v pristojnost Europola v skladu s členom 3 Uredbe (EU) 2016/794 (v nadaljnjem besedilu skupaj: kazniva dejanja). Sodelovanje bi moralo biti osredotočeno zlasti na boj proti terorizmu, preprečevanje radikalizacije, razbitje organiziranega kriminala – zlasti nedovoljene trgovine s strelnim orožjem, trgovine s prepovedanimi drogami in tihotapljenja migrantov – ter boj proti kibernetski kriminaliteti.

               (3)Sporazum bi moral jasno in natančno opredeljevati potrebne zaščitne ukrepe in nadzor v zvezi z varstvom osebnih podatkov ter temeljnih pravic in svoboščin posameznikov (ne glede na njihovo državljanstvo in kraj prebivališča) pri izmenjavi osebnih podatkov med Europolom in pristojnimi organi Tunizije.

               Zlasti je treba upoštevati naslednje:

               (a)Namen obdelave osebnih podatkov s strani pogodbenic v okviru Sporazuma mora biti jasno in natančno določen ter ne sme presegati tistega, kar je v posameznem primeru nujno potrebno za preprečevanje terorizma in kaznivih dejanj, navedenih v Sporazumu, ter boj proti njim.

               (b)Osebni podatki, ki jih prenese Europol v skladu s Sporazumom, se obdelujejo na pošten način in na zakoniti podlagi ter samo za namene, za katere so bili preneseni. Sporazum Europolu omogoča, da ob prenosu podatkov navede morebitne omejitve glede dostopa do podatkov ali njihove uporabe, tudi kar zadeva prenos, izbris ali uničenje podatkov. Osebni podatki morajo biti ustrezni, relevantni in omejeni na to, kar je nujno potrebno za navedene namene. Prav tako morajo biti točni in posodobljeni. Osebni podatki se ne hranijo dlje časa, kot je nujno potrebno za namene, za katere so bili preneseni.

               (c)Europolu je prepovedano posredovati osebne podatke, ki razkrivajo rasno ali etnično poreklo, politično prepričanje, vero ali filozofsko prepričanje ali članstvo v sindikatu, genetske podatke in podatke o zdravju in spolnem življenju, razen če so v posameznem primeru nujno potrebni in sorazmerni za preprečevanje kaznivih dejanj, navedenih v Sporazumu, ali boj proti njim, za njih pa veljajo ustrezni zaščitni ukrepi. Sporazum bi moral vsebovati tudi posebne zaščitne ukrepe za prenos osebnih podatkov o žrtvah kaznivih dejanj, pričah ali drugih osebah, ki lahko zagotovijo informacije o kaznivih dejanjih, kot tudi za prenos osebnih podatkov mladoletnikov.

               (d)Sporazum zagotavlja, da so pravice posameznikov, katerih osebni podatki se obdelujejo, izvršljive, in sicer z določitvijo pravil o pravici do dostopa do podatkov ter njihovega popravka in izbrisa, vključno s posebnimi razlogi, ki bi lahko dovoljevali kakršne koli potrebne in sorazmerne omejitve. Sporazum zagotavlja tudi izvršljive pravice upravnega in sodnega varstva za vse osebe, katerih podatki se obdelujejo na podlagi Sporazuma, ter učinkovita pravna sredstva.

               (e)Sporazum določa pravila o hrambi, pregledu, popravku in izbrisu osebnih podatkov ter o hranjenju evidenc za namene beleženja in dokumentiranja pa tudi pravila o informacijah, ki se dajo na voljo posameznikom. Zagotavljati bi moral tudi zaščitne ukrepe v zvezi z avtomatizirano obdelavo osebnih podatkov.

               (f)Sporazum določa merila, na podlagi katerih se navede zanesljivost vira in točnost podatkov.

               (g)Sporazum vključuje obveznost zagotavljanja varnosti osebnih podatkov z ustreznimi tehničnimi in organizacijskimi ukrepi, vključno s tem, da se dostop do osebnih podatkov omogoči le pooblaščenim osebam. Prav tako vključuje obveznost uradnega obvestila v primeru kršitve varstva osebnih podatkov, ki vpliva na podatke, prenesene na podlagi Sporazuma.

               (h)Nadaljnji prenosi informacij s strani pristojnih organov Tunizije drugim organom v Tuniziji so dovoljeni samo za namene Sporazuma, za njih pa veljajo ustrezni pogoji in zaščitni ukrepi.

               (i)Za nadaljnje prenose informacij s strani pristojnih organov Tunizije organom v tretji državi veljajo enaki pogoji, kot so navedeni v točki (h), z dodatno zahtevo, da se dovolijo le taki nadaljnji prenosi v tiste tretje države, v katere je dovoljen prenos osebnih podatkov s strani Europola na podlagi člena 25(1) Uredbe (EU) 2016/794.

               (j)Sporazum zagotavlja sistem nadzora s strani enega ali več neodvisnih javnih organov, odgovornih za varstvo podatkov, ki imajo učinkovita preiskovalna in intervencijska pooblastila za izvajanje nadzora nad tistimi javnimi organi Tunizije, ki uporabljajo osebne podatke/izmenjane informacije, ter za sodelovanje v sodnem postopku. Neodvisni organi imajo zlasti pooblastila za obravnavo pritožb posameznikov v zvezi z uporabo njihovih osebnih podatkov. Javni organi, ki uporabljajo osebne podatke, so odgovorni za skladnost s pravili o varstvu osebnih podatkov v skladu s Sporazumom.

               (4)Sporazum zagotavlja učinkovit mehanizem za reševanje sporov v zvezi z razlago in uporabo Sporazuma, da se zagotovi, da pogodbenici spoštujeta obojestransko dogovorjena pravila.

               (5)Sporazum vsebuje določbo o začetku in koncu veljavnosti ter določbo, v skladu s katero lahko pogodbenica odstopi od Sporazuma ali ga prekine.

               (6)Sporazum lahko po potrebi vključuje klavzulo o ozemeljski uporabi.

               (7)Sporazum lahko vključuje določbe o spremljanju in rednem ocenjevanju Sporazuma.

               (8)Sporazum je enako verodostojen v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, hrvaškem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem, slovenskem, španskem in švedskem jeziku in v ta namen vključuje jezikovno klavzulo.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 19.3.2018
            COM(2018) 138 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o svetovnem paktu za okolje

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PRIPOROČILA

               Razvoj novega instrumenta mednarodnega okoljskega prava, ki naj bi dopolnil in izboljšal usklajenost mednarodnega okoljskega prava ter olajšal izvajanje obstoječih obveznosti, ki jih to pravo nalaga, se je začelo na pobudo mednarodne skupine pravnih strokovnjakov ob podpori francoske vlade. 24. junija 2017 je bil na univerzi Sorbonne v Parizu predstavljen osnutek besedila svetovnega pakta za okolje (v nadaljnjem besedilu: pakt). Predsednik Francoske republike se je ob tej priložnosti zavezal osnutek pakta predložiti Generalni skupščini Združenih narodov in projekt je bil Združenim narodom predstavljen 19. septembra 2017 ob robu ministrskega tedna v okviru 72. zasedanja Generalne skupščine.

                  Predlagatelji pakta so med njegove glavne cilje uvrstili:

               ·temeljna načela okoljskega prava, ki so že zajeta v splošnih političnih izjavah, vključiti v pravno zavezujočo pogodbo, da postanejo izvršljiva pred notranjimi sodišči;

               ·glavne določbe pravno zavezujočih konvencij, ki niso univerzalne, spremeniti v univerzalne;

               ·dodati nova načela, da se upoštevajo novi izzivi – osnutek besedila, ki so ga pripravili pravniki, vključuje na primer načeli prepovedi poslabšanja položaja in odpornosti ter dolžnost skrbnega ravnanja z okoljem.

                  [Posodobiti po uradni predložitvi in/ali sprejetju resolucije] Po zasedanju 19. septembra 2017 v New Yorku je ad hoc skupina držav pod vodstvom Francije pripravila postopkovno resolucijo za sprejetje v Generalni skupščini. Osnutek resolucije je bil 20. decembra 2017 dan elektronsko na voljo za sopokroviteljstvo [in bil [vstaviti datum] 2018 uradno predstavljen Generalni skupščini]. Predlagatelji se zavzemajo, da bi bila resolucija sprejeta marca 2018, da se uradna pogajanja o paktu lahko začnejo spomladi 2018. S to resolucijo, o kateri neformalna razprava v New Yorku še poteka in ki še ni bila uradno predložena, naj bi Generalna skupščina:

               ·sprejela odločitev o razvoju mednarodnega instrumenta, imenovanega „svetovni pakt za okolje“, katerega namen naj bi bil dopolniti in izboljšati usklajenost mednarodnega okoljskega prava ter olajšati izpolnjevanje obstoječih obveznosti, ki jih to pravo nalaga;

               ·pred medvladno konferenco sprejela odločitev o ustanovitvi odprte medvladne delovne skupine za pogajanja o svetovnem paktu za okolje, ki naj bi se sestajala v New Yorku od leta 2018 do po možnosti leta 2020;

               ·predsednika Generalne skupščine pozvala, naj imenuje dva koordinatorja, ki bosta vodila posvetovanja in pogajanja delovne skupine ob rednem usklajevanju in posvetovanju z vsemi državami članicami, regionalnimi skupinami in vsemi zadevnimi zainteresiranimi stranmi;

               ·sklenila, da se na prvem sestanku delovne skupine preučijo vprašanja, povezana z organizacijo dela članov skupine;

               ·pozvala generalnega sekretarja, naj se iz Programa Združenih narodov za okolje (UNEP) zagotovi podpora za opravljanje njenih nalog, storitve sekretariata ter zagotavljanje bistvenih informacij in relevantnih dokumentov;

               ·pozvala UNEP k zagotovitvi potrebne pomoči za večstranska posvetovanja, da se zberejo prispevki o glavnih elementih svetovnega pakta za okolje;

               ·priporočila, da odprta medvladna delovna skupina svoje delo zaključi najpozneje leta 2020.

                  Predlagatelji pakta so poudarili, da se med pogajalskim procesom delo pravnih strokovnjakov ne bo štelo za „predhodni osnutek“.

                  Francoska delegacija je Svet Evropske unije in Evropsko komisijo o tej pobudi obvestila v okviru sestankov Delovne skupine za mednarodne okoljske vidike (WPIEI-Global) z začetkom septembra 2017.

               2.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

                   Glede na to, da so poznani le splošni cilji pobude in da obstoječi osnutek besedila pakta, ki so ga pripravili pravni strokovnjaki, nima uradnega statusa, bi imelo posvetovanje o pobudi v tem trenutku omejeno vrednost. 15. februarja 2018 je bil objavljen načrt, da se zainteresiranim stranem pojasni, zakaj se to priporočilo za sklep Sveta pripravlja in kakšni so njegovi cilji. Med štiritedenskim obdobjem po objavi načrta so imele zainteresirane strani možnost posredovati povratne informacije. Posvetovanja z državljani in zainteresiranimi stranmi bodo potekala po tem, ko bo Generalna skupščina postopek uradno začela. Pri oblikovanju novega mednarodnega instrumenta v okviru delovne skupine Združenih narodov se bodo uporabili vsi ustrezni načini posvetovanja. Med relevantnimi zainteresiranimi stranmi so predstavniki uprav držav članic in nevladnih organizacij, državljani EU in širša javnost, glede na potek pogajalskega procesa pa morda tudi druge zainteresirane strani.

                  Ocena učinka prav tako ni bila izvedena, saj natančen obseg in vsebina pogajanj še nista določena. EU želi z udeležbo v pogajanjih doseči čim večjo usklajenost mednarodnega instrumenta z zadevnim pravom EU in drugim mednarodnim pravom.

               3.PRAVNI ELEMENTI PRIPOROČILA

                  Cilj tega priporočila je, da Svet Komisijo pooblasti, da se v imenu EU pogaja o prihodnjem svetovnem paktu. Pravna podlaga za to, da Svet odobri začetek pogajanj, je člen 218(3) in (4) PDEU.

               Pakt se vsebinsko v veliki meri nanaša na področja politik in pristojnosti EU, zlasti na področje varstva okolja (člen 192(1)) in, ker gre za vprašanja, ki jih ureja pravo EU, pogajanja ne bi mogla potekati brez udeležbe EU.

               Določbe mednarodnega prava in prava EU o varstvu okolja morajo ostati skladne, zato je za zaščito celovitosti prava EU potrebno ukrepanje v smislu člena 216(1) PDEU.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastilu za začetek pogajanj o svetovnem paktu za okolje

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Unija je pogodbenica številnih večstranskih okoljskih sporazumov ter s svojimi notranjimi in zunanjimi politikami in zakonodajo prispeva k njihovemu učinkovitemu izvajanju.

               (2)Generalna skupščina Združenih narodov je [predvideno marca 2018 – vstaviti dejanski datum] sprejela resolucijo „Razvoj svetovnega pakta za okolje za okrepitev izvajanja mednarodnega okoljskega prava“ [preveriti končni naslov, dodati sklic], s katero je ustanovila odprto [medvladno] delovno skupino za pogajanja o svetovnem paktu za okolje (v nadaljnjem besedilu: pakt) in sklenila, da se odprta [medvladna] delovna skupina sestaja od leta 2018.

               (3)Pristojnosti Unije na področju okolja so določene v členu 191 Pogodbe. Za zaščito celovitosti prava Unije ter nadaljnjo usklajenost določb mednarodnega prava in prava Unije o varstvu okolja je potrebna udeležba Unije v pogajanjih o paktu.

               (4)Komisijo bi bilo zato treba pooblastiti za začetek pogajanj v imenu Unije –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               Komisija je pooblaščena za pogajanja o svetovnem paktu za okolje v imenu Unije.

               Člen 2

               Pogajalske smernice so določene v Prilogi.

               Člen 3

               Pogajanja se opravijo ob posvetovanju z [ime posebnega odbora vnese Svet].

               Člen 4

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,19.3.2018
            COM(2018) 138 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu za SKLEP SVETA
            o pooblastilu za začetek pogajanj o svetovnem paktu za okolje

               PRILOGA

               V okviru pogajanj o svetovnem paktu za okolje (v nadaljnjem besedilu: pakt) si Komisija prizadeva zagotoviti, da:

               –
                     pakt prinese znatno dodano vrednost obstoječemu mednarodnemu okoljskemu pravnemu redu in olajša njegovo izvajanje;

               –
                     so določbe pakta skladne z zadevnim pravom Unije in zadevnimi večstranskimi sporazumi, katerih pogodbenica je Unija;

               –
                     delovne metode odprte [medvladne] delovne skupine Uniji omogočajo udeležbo v njenih posvetovanjih;

               –
                     pakt vsebuje ustrezne določbe, ki Uniji omogočajo, da postane njegova pogodbenica in da se v celoti udeležuje vseh mehanizmov, ustvarjenih za njegovo izvajanje.

               Komisija zagotovi, da se pogajanja opravijo ob posvetovanju z [ime posebnega odbora vnese Svet]. Komisija o izidu pogajanj redno poroča Svetu.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 21.3.2018
            COM(2018) 151 final
            Priporočilo
            SKLEP SVETA
            o pooblastitvi Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za spremembo Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju in sklenitev protokola s Kraljevino Maroko

               OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

               1.OZADJE PREDLOGA

               •Razlogi za predlog in njegovi cilji

               Komisija predlaga pogajanja za spremembo Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju (v nadaljnjem besedilu: FPA) med Evropskimi skupnostmi in Kraljevino Maroko in sklenitev protokola o izvajanju tega sporazuma, ki ustrezata potrebam flote Unije ter sta v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               Predlog je predstavljen po sodbi Sodišča Evropske unije z dne 27. februarja 2018 v zadevi C-266/16 (Western Sahara Campaign UK), v kateri Sodišče trdi, da sosednje vode ozemlja Zahodne Sahare niso del ribolovnega območja iz sporazuma o ribolovu

               •Usklajenost z obstoječimi določbami na področju politike

               Trenutni FPA med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko je začel veljati 28. februarja 2007
                  1
               . Ta sporazum se je izvajal z dvema naknadnima protokoloma, ki sta dovoljevala plovilom Unije, katerih ciljni ribolov so pelagične in pridnene vrste, da so lovila na ribolovnem območju Maroka do 14. decembra 2011, ki je datum prekinitve drugega izvedbenega protokola, ker Parlament ni odobril njegove sklenitve. Evropski parlament je izrazil pomisleke glede vzdržnosti, stroškovne učinkovitosti in mednarodne zakonitosti predlaganega instrumenta. Tretji protokol, pri katerem so bili upoštevani pomisleki Evropskega parlamenta, je bil sklenjen leta 2014
                  2
                in se bo iztekel 14. julija 2018.

               Na splošno FPA z Marokom omogoča plovilom iz 11 držav članic ribolov v šestih različnih ribolovnih kategorijah, ki zajemajo male pelagične vrste, pridnene vrste in izrazito selivske vrste. Maroško ribolovno območje predstavlja severno mejo območja razširjenosti malih pelagičnih staležev „C“
                  3
               , ki vključuje vode Mavretanije, Senegala in Gvineje Bissau in so vključene v mrežo dvostranskih sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu (v nadaljnjem besedilu: SFPA).

               SFPA prispevajo k spodbujanju ciljev skupne ribiške politike na mednarodni ravni in zagotavljajo, da ribolovne dejavnosti Unije zunaj njenih voda temeljijo na istih načelih in standardih, kot se uporabljajo v pravu Unije. Poleg tega SFPA krepijo položaj Evropske unije v mednarodnih in regionalnih ribiških organizacijah, zlasti v Mednarodni komisiji za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT). SFPA tudi temeljijo na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju ter prispevajo k izboljšanju izpolnjevanja mednarodnih ukrepov, vključno z bojem proti nezakonitemu, neprijavljenemu in neurejenemu ribolovu.

               Posebna pozornost bo namenjena izvajanju in izvrševanju finančnega nadomestila Maroku za podporo trajnostnemu upravljanju ribištva, zlasti v skladu s priporočili Evropskega računskega sodišča iz Posebnega poročila št. 11 o SFPA iz leta 2015.

               •Skladnost z drugimi politikami Unije

               Pogajanja o SFPA in protokolu s Kraljevino Maroko so v skladu z zunanjim delovanjem EU v sosednjih državah in ciljem Unije glede spoštovanja demokratičnih načel in človekovih pravic.

               Na podlagi zgoraj omenjene sodbe Sodišča Evropske unije je treba razjasniti geografsko področje uporabe Sporazuma.

               EU zavzema stališče, da je pod določenimi pogoji mogoče razširiti dvostranske sporazume z Marokom in Zahodno Saharo.  Vendar ser razume, da bo kakršna koli ureditev le začasna, dokler ne bo spor rešen v okviru Združenih narodov in v skladu z zadevnimi resolucijami Varnostnega sveta ZN.

               Pogajanja bodo v celotnem procesu potekala v posvetovanju z vsemi zainteresiranimi službami Komisije, ESZD ter ob podpori pristojnih delegacij EU.

               2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST

               •Pravna podlaga

               Pravna podlaga za ta sklep je navedena v členu 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), in sicer v naslovu V (Mednarodni sporazumi) petega dela (Zunanje delovanje Unije), ki določa postopek za pogajanja in sklepanje sporazumov med EU in tretjimi državami.

               •Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)

               Ni relevantno, izključna pristojnost.

               •Sorazmernost

               Sklep je sorazmeren z zastavljenim ciljem.

               •Izbira instrumenta

               Instrument je določen v členu 218(3) in členu 218(4) PDEU.

               3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA

               •Naknadne ocene/preverjanja ustreznosti obstoječe zakonodaje

               Komisija je leta 2017 izvedla predhodno/naknadno oceno priložnosti za obnovitev Protokola o ribolovu s Kraljevino Maroko. Zaključki ocene so navedeni v ločenem delovnem dokumentu služb Komisije
                  4
               .

               V poročilu o oceni je bilo ugotovljeno, da so flote EU zelo zainteresirane za nadaljevanje ribolova v Maroku. Obnovitev protokola bo tudi pripomogla k okrepitvi spremljanja, kontrole in nadzora ter  prispevala k boljšemu upravljanju ribištva v regiji. Ocena kaže, da bi obnovitev Protokola koristila tudi Maroku ob upoštevanju pomembnosti finančnega prispevka, plačanega v okviru Protokola kot prispevek k maroški strategiji „Halieutis“ za razvoj ribiškega sektorja. Maroko je izrazil interes za začetek pogajanj z EU o novem protokolu.

               •Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi

               Posvetovanja z zainteresiranimi stranmi, vključno s predstavniki industrije in organizacijami civilne družbe, so bila opravljena kot del ocene, zlasti pa v okviru Svetovalnega sveta za ribolov v oddaljenih vodah.

               •Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj

               Ni relevantno.

               •Ocena učinka

               Ni relevantno.

               •Ustreznost in poenostavitev ureditve

               Ni relevantno.

               •Temeljne pravice

               Pogajalske smernice, ki so predlagane kot priloga k temu sklepu, priporočajo odobritev začetka pogajanj, ki vključujejo klavzulo o človekovih pravicah in demokratičnih načelih, kršitev te klavzule pa lahko privede do začasne prekinitve Sporazuma in Protokola.

               4.PRORAČUNSKE POSLEDICE

               Proračunske posledice, povezane z novim protokolom, vključujejo plačilo finančnega prispevka Kraljevini Maroko. S tem povezana proračunska sredstva, kar zadeva odobritve za prevzem obveznosti in odobritve plačil, je treba vsako leto vključiti v proračunsko vrstico za sporazume o partnerstvu o trajnostnem ribištvu (11 03 01) ter morajo biti skladna s finančnimi programi večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020. Letni zneski za obveznosti in plačila so določeni v letnem proračunskem postopku, vključno z vrstico za rezervo za protokole, ki ne začnejo veljati v začetku leta
                  5
               .

               Pričakuje se, da bodo pogajanja zaključena pred iztekom sedanjega protokola, tj. do 14. julija 2018.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Izvedbeni načrti ter ureditve spremljanja, ocenjevanja in poročanja

               Pogajanja naj bi se začela v prvem četrtletju leta 2018.

               •Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga

               Komisija priporoča, da:

               – Svet pooblasti Komisijo, da začne in vodi pogajanja za spremembo Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju s Kraljevino Maroko in za sklenitev protokola;

               – se Komisija imenuje za pogajalca EU o tem vprašanju;

               – Komisija vodi pogajanja ob posvetovanju s posebnim odborom v skladu z določbami Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               – Svet odobri pogajalske smernice, priložene temu priporočilu.

               Priporočilo

               SKLEP SVETA

               o pooblastitvi Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za spremembo Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju in sklenitev protokola s Kraljevino Maroko

               SVET EVROPSKE UNIJE JE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 218(3) in (4) Pogodbe,

               ob upoštevanju priporočila Komisije,

               ker bi bilo treba začeti pogajanja s Kraljevino Maroko z namenom spremembe Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropskimi skupnostmi in Kraljevino Maroko
                  6
                in sklenitev protokola o izvajanju tega sporazuma,

               ker je pomembno, da se ne prekine partnerstvo v ribiškem sektorju, ki se je čez leta razvilo med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko, pri tem pa se zagotovijo ustrezna jamstva za varstvo človekovih pravic in trajnostni razvoj zadevnih ozemelj,

               ker Unija podpira prizadevanja Združenih narodov, da se poišče vzajemno sprejemljiva politična rešitev, ki bi zagotovila samoopredelitev ljudstva Zahodne Sahare v skladu z načeli in nameni Ustanovne listine Združenih narodov –

               SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1

               1.Komisija jepooblaščena za začetek pogajanj s Kraljevino Maroko z namenom spremembe Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropskimi skupnostmi in Kraljevino Maroko in sklenitve protokola o izvajanju tega sporazuma,

               2.Komisija je vodja pogajalske ekipe, ki vključuje tudi visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko.

               Člen 2

               Ta pogajanja potekajo ob posvetovanju z Delovno skupino Sveta za zunanjo ribiško politiko na podlagi pogajalskih smernic Sveta, kot so določene v dodatku tega sklepa.

               Člen 3

               Ta sklep je naslovljen na Komisijo.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 78, 17.3.2007, str. 31

                     (2)

                        UL L 349, 21.12.2013, str. 1

                     (3)

                        V skladu z uporabljeno znanstveno klasifikacijo.

                     (4)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc. Končno poročilo, september 2017 (F&S Poseidon in Megapesca).

                     (5)

                        Poglavje 40 (vrstica za rezervo 40 02 41) v skladu z medinstitucionalnim sporazumom večletnega finančnega okvira ((2013/C 373/01).

                     (6)

                        UL L 141, 29.5.2006, str. 4.

    ---documentbreak---

               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj,21.3.2018
            COM(2018) 151 final
            PRILOGA
            k
            Priporočilu
            za sklep Sveta o pooblastitvi Komisije, da v imenu Evropske unije začne pogajanja za spremembo Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju in sklenitev protokola s Kraljevino Maroko

               PRILOGA

               Pogajalske smernice

               Cilj pogajanj je sprememba Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropskimi skupnostmi in Kraljevino Maroko in sklenitev protokola k temu sporazumu v skladu z Uredbo (EU) št. 1380/2013 o skupni ribiški politiki in s sklepi Sveta z dne 19. marca 2012 o sporočilu Komisije z dne 13. julija 2011 o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike.

               Z namenom spodbujanja trajnostnega in odgovornega ribolova in tudi prispevanja k doslednem spoštovanju mednarodnega prava, pri čemer so z novim protokolom zagotovljene obojestranske koristi EU in Maroka, so pogajalski cilji Komisije naslednji:

               ·Zagotoviti dostop do voda, ki jih zajemata sedanji sporazum in protokol, in voda, ki mejijo na nesamoupravno ozemlje Zahodne Sahare, ter potrebna dovoljenja za plovila flote EU, ki lovijo male pelagične, pridnene in izrazito selivske vrste, za ribolov v teh vodah in tako med drugim ohraniti mrežo sporazumov o partnerstvu o trajnostnem ribištvu, ki so dostopni izvajalcem EU;

               ·Podpirati prizadevanja generalnega sekretarja Združenih narodov pri iskanju rešitve, ki bi omogočila samoopredelitev ljudstva Zahodne Sahare v skladu z načeli in nameni Ustanovne listine Združenih narodov;

               ·Upoštevati najboljša razpoložljiva znanstvena mnenja in ustrezne načrte upravljanja, ki so jih sprejele zadevne regionalne organizacije za upravljanje ribištva, da se zagotovi okoljska trajnost ribolovnih dejavnosti in spodbuja upravljanje oceanov na mednarodni ravni. Ribolovne dejavnosti bi morale biti usmerjene izključno v razpoložljive vire, pri čemer se upošteva ribolovna zmogljivost lokalne flote, hkrati pa se posebna pozornost nameni čezconski ali izrazito selivski naravi zadevnih staležev;

               ·Pridobiti primeren delež presežnih ribolovnih virov, ki v celoti ustreza interesom flote EU, kadar se za te vire zanimajo tudi druge tuje flote, kot tudi uporabe istih tehničnih pogojev za vse tuje flote;

               ·Zagotoviti, da dostop do ribolova temelji na dejavnostih flote EU v regiji, pri tem pa se upoštevajo najnovejše in najboljše razpoložljive znanstvene ocene;

               ·Vzpostaviti dialog za okrepitev sektorske politike z namenom spodbujanja izvajanja odgovorne ribiške politike v povezavi z razvojnimi cilji države, zlasti v zvezi z upravljanjem ribištva, bojem proti nezakonitemu, neprijavljenemu in zakonsko neurejenemu ribolovu, kontrolo, spremljanjem in nadzorom ribolovnih dejavnosti ter zagotavljanjem znanstvenih nasvetov, in spodbujanje ustvarjanja delovnih mest, ki med drugim prispeva k odpravljanju vzrokov izseljevanja;

               ·Vključiti klavzulo o posledicah kršitev človekovih pravic in demokratičnih načel;

               ·Vključiti klavzulo o prednostnem dostopu flote EU do razpoložljivih presežkov in uporabi istih tehničnih pogojev za vse tuje flote;

               ·Vključiti ustrezne mehanizme, ki zagotavljajo, da je Komisija ustrezno obveščena in vključena v geografsko in družbeno porazdelitev socialno-ekonomskih koristi v okviru sporazuma in protokola, da lahko Komisija zagotovi, da bo zadevno ljudstvo imelo koristi od obeh instrumentov;

               ·Vključiti klavzulo o pregledu, ki omogoča, da se upošteva vzajemno sprejemljiva politična rešitev, ki bo zagotovila samoopredelitev ljudstva Zahodne Sahare, skladno z načeli in nameni Ustanovne listine Združenih narodov;

               Poleg tega:

               ·Komisija ob podpisu oceni možne posledice Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu in njegovega protokola za trajnostni razvoj, zlasti kar zadeva koristi za zadevno ljudstvo in izkoriščanje naravnih virov na teh ozemljih;

               ·Komisija bi morala zagotoviti, da je ljudstvo, ki ga ta sporazum zadeva, zadostno vključeno v postopek predložitve v podpis in sklenitve sporazuma.

               ·Da bi se izognili prekinitvi ribolovnih dejavnosti, bi moral novi protokol vsebovati klavzulo o začasni uporabi.

               V protokolu bi bilo treba določiti zlasti:

               ·ribolovne možnosti za posamezno kategorijo, ki se dodelijo plovilom Evropske unije;

               ·finančno nadomestilo in pogoje za njegovo izplačilo ter

               ·mehanizme za učinkovito izvajanje sektorske podpore in njeno redno spremljanje.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 403 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Češke za leto 2018in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Češke za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Češke za leto 2018

                  in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Češke za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 9(2) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  2
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  3
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Češke ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)Poročilo o državi za Češko
                  4
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Češke pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)Češka je 30. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in konvergenčni program za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  5
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (5)Za Češko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V konvergenčnem programu za leto 2018 vlada načrtuje proračunski presežek v nominalnem smislu v obdobju 2018–2021. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 1,0 % BDP, bo še naprej izpolnjen z nekaj rezerve v celotnem programskem obdobju. Glede na konvergenčni program za leto 2018 se pričakuje, da bo delež dolga sektorja država v BDP postopno upadal in leta 2021 znašal 29,9 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Tveganja za izpolnjevanje proračunskih ciljev se na splošno zdijo uravnotežena, s pričakovanim ponovnim povečanjem javnih naložb in nadaljnjo rastjo plač v javnem sektorju. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2018 naj bi se strukturni saldo znižal na okoli 0,9 % BDP v letu 2018 in na 0,2 % BDP v letu 2019 ter tako ostal nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Svet na splošno pričakuje, da bo Češka v letih 2018 in 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (6)Češka še naprej kaže srednja tveganja za dolgoročno fiskalno vzdržnost. Medtem ko stroški zaradi staranja prebivalstva pomenijo izziv za zdravstveno varstvo in dolgotrajno oskrbo, zaslužijo posebno pozornost spremembe pokojninskega sistema. Posodobljene napovedi odhodkov zaradi staranja prebivalstva kažejo na večje povečanje, kot je bilo navedeno v poročilu o staranju prebivalstva iz leta 2015. Odhodki za pokojnine naj bi se povečali z 8,2 % BDP v letu 2016 na 10,9 % BDP v letu 2070. To pričakovano večje povečanje odhodkov za pokojnine odraža predvsem omejitev upokojitvene starosti na 65 let. Dejansko usklajevanje zakonsko določene upokojitvene starosti s pričakovano življenjsko dobo ni samodejno, ampak mora od leta 2019 to omejitev vsakih pet let pregledovati vlada. Ker je to diskrecijska pravica vlade, sedanje napovedi odhodkov za pokojnine ne upoštevajo teh pregledov upokojitvene starosti. Poleg tega je usklajevanje pokojnin z inflacijo sedaj ugodnejše, saj upošteva rast realnih plač v višini 50 %, namesto prej uporabljene rasti plač v višini 33 %. V letu 2070 znaša vpliv teh sprememb na odhodke 2 odstotni točki BDP. Tudi dodatne spremembe, o katerih se trenutno razpravlja, kot so povečanje zneska osnovne pokojnine in višje pokojnine za starejše upokojence, negativno vplivajo na kazalnike vzdržnosti. Kar zadeva javne izdatke za zdravstveno varstvo, naj bi se ti dolgoročno povečali za 1,1 odstotne točke BDP, kar je nad ocenjenim povprečnim povečanjem za Evropsko unijo v višini 0,9 odstotne točke. V zvezi s tem obstajajo znaki neučinkovite rabe virov za ambulantno in bolnišnično oskrbo.

               (7)Z novim zakonom o fiskalni odgovornosti, ki velja od začetka leta 2017, se je znatno okrepil češki fiskalni okvir, ustanovljen pa je bil tudi neodvisen fiskalni svet. Predlog zakona o neodvisnih revizijah je trenutno v medsektorskem postopku za predložitev pripomb, namenjen pa je še neizvedenemu prenosu Direktive Sveta 2011/85/EU.

               (8)Češka nacionalna banka lahko določi priporočilne meje za makrobonitetne hipotekarne kredite, vendar ima omejena pooblastila za sankcioniranje, saj nima pristojnosti za njihovo izvrševanje. Češke banke sicer upoštevajo določene omejitve na skupni ravni, vendar ne upoštevajo v celoti smernic češke nacionalne banke iz leta 2016. Z zavezujočimi zakonodajnimi omejitvami bi se verjetno povečala raven skladnosti med bankami, kar bi zagotovilo finančno stabilnost in znižana tveganja za posojilojemalce. Parlament naj bi leta 2018 razpravljal o zakonodajnem predlogu o spremembi zakona o češki nacionalni banki.

               (9)Češka se še naprej sooča z izzivi, kako izboljšati preglednost in učinkovitost javnega naročanja ter preprečevati korupcijo. Kljub nekaterim ukrepom, ki so bili sprejeti za izboljšanje okvira za javna naročila, ostaja raven konkurence zaskrbljujoča, saj na skoraj polovico vseh javnih razpisov prispe ena sama ponudba. Istočasno bi lahko sprejetje obvezne uporabe elektronskih postopkov povečalo preglednost in učinkovitost. Češki organi so vlagali v nacionalno elektronsko orodje, ki naj bi postalo vse bolj uporabniku prijazno in zanesljivo, poleg zasebnih platform, ki že obstajajo na češkem trgu. Kar zadeva odpravo upravnih ovir in izkoriščanje potenciala skupnih in strateških javnih naročil zaradi stroškovno učinkovitejše porabe javnega denarja, obstaja še veliko možnosti za izboljšave. Centralni in lokalni organi so začeli izvajati ciljno usmerjene pobude za usposabljanje osebja, ki je vključeno v postopke javnega naročanja. Vseeno pa vzpostavljanje skupnih ukrepov na področju javnih naročil in pridobivanje strokovnega znanja na nekaterih področjih še vedno ostajata velik izziv. Poleg tega sta pereči vprašanji za javnost in podjetja korupcija in podkupovanje. Kljub temu da je bilo sprejetih več pomembnih reform protikorupcijske strategije, nekatera področja še niso bila zajeta.

               (10)Čeprav uspešnost e-uprave ostaja pod povprečjem v Evropski uniji, so bili sprejeti ustrezni zakonodajni ukrepi, da se zagotovi povečanje dostopnosti in razpoložljivosti teh storitev. Leta 2018 naj bi bile uvedene določene obsežne pobude, vendar bo njihov uspeh odvisen od sposobnosti organov za ozaveščanje in zagotavljanje uporabniku prijaznih rešitev.

               (11)Naložbe ovirajo določena upravna in regulativna bremena. Med temi so predvsem gradbena dovoljenja in zapletenost obdavčitve. Ugotavlja pa se, da so organi sprejeli spremembo zakona o graditvi objektov, ki poenostavlja postopek za izdajo gradbenih dovoljenj, tako da se v odločitev o določitvi območja ali v skupno odločitev o določitvi območja in izdaji gradbenega dovoljenja vključi presoja vplivov na okolje. Vendar še vedno ni jasno, ali bi to lahko tudi poenostavilo postopke za velike infrastrukturne projekte, saj v ta sistem skupnega dovoljenja niso bila vključena različna druga dovoljenja. V parlamentu je v obravnavi zakon o spremembi obstoječe zakonodaje, ki ureja gradnjo prometne infrastrukture. Kljub temu, da je bil davčni sistem spremenjen, da bi se izboljšalo pobiranje davkov, so davčni predpisi in stopnje obdavčitve povzročali še večjo zaskrbljenost kot problematični področji za poslovanje. Nova vlada je navedla možne spremembe, da bi povečala preglednost davčnega sistema in ga poenostavila, vključno s tekočim delom za posodobitev zakonodaje o davku na dohodek. Stroški izpolnjevanja davčnih obveznosti so se nekoliko povečali in ostajajo nad povprečjem v Evropski uniji. Izjava o nadzoru DDV sicer prinaša dodatne davčne prihodke, vendar je podaljšala čas, ki je potreben za izpolnjevanje davčnih zahtev. Kljub temu, da se je število ur, potrebnih za spoštovanje obveznosti iz davčnega zakonika, v primerjavi s prejšnjimi leti znatno zmanjšalo, je Češka še vedno med državami, kjer se za to porabi največ časa. Poleg tega bi lahko uvedba novih znižanih stopenj davka na dodano vrednost povečala zapletenost sistema davka na dodano vrednost, zlasti za mala in srednja podjetja.

               (12)Čeprav se češko gospodarstvo razvija v smeri dejavnosti, ki bolj temeljijo na znanju, nekaj ozkih grl še vedno ovira razvoj dobro delujočega sistema raziskav in inovacij. Naložbe gospodarskih družb v raziskave in razvoj se povečujejo predvsem zaradi neposrednih tujih naložb. Odhodki domačih podjetij za raziskave in razvoj so se v zadnjih dveh letih zmanjšali. Češka kljub znatnim javnim naložbam v raziskave in razvoj ni dovolj uspešna v smislu kakovosti svoje javne znanstvene baze. Sprejeti so bili ukrepi politike za vzpostavitev povezav med akademskim svetom in podjetji ter za izboljšanje uspešnosti javne znanstvene baze, vendar so bili rezultati do zdaj omejeni, reforme pa se še ne izvajajo v celoti. Poleg tega ostaja upravljanje sistema raziskav in inovacij razdrobljeno.

               (13)Kakovostno vključujoče izobraževanje in usposabljanje sta ključnega pomena glede na vse več ozkih grl na češkem trgu dela. Učni uspeh je še vedno močno odvisen od socialno-ekonomskega ozadja študentov. Ukrepi vključujočega izobraževanja se še vedno ne izvajajo v celoti, zlasti tisti za romske otroke. Pomanjkanje usposobljenih učiteljev skupaj z demografskimi napovedmi kaže na to, da bo zaposlovanje in zadržanje novih učiteljev morda postalo bolj zahtevno. Parlament ni sprejel načrtovanega novega kariernega sistema za učitelje, ki bi povezal stalen strokovni razvoj, poklicno pot in plače. Plače učiteljev so še vedno nizke v primerjavi s plačami drugih delavcev s terciarno izobrazbo, vendar so v naslednjih letih predvidena njihova nadaljnja povišanja. Učiteljski poklic zato ostaja precej neprivlačen za nadarjene mlade ljudi. In končno, uspeh reforme, s katero naj bi postalo izobraževanje bolj vključujoče (uvedene leta 2016 s podporo Evropskega socialnega sklada), bo odvisen od razpoložljivosti zadostnega in trajnega nacionalnega financiranja, nadaljnjega usposabljanja učiteljev in pomožnih učiteljev ter ozaveščanja javnosti o koristih vključujočega izobraževanja.

               (14)Na Češkem je trg dela zelo učinkovit. Zaposlenost se je v zadnjih šestih letih vztrajno povečevala, brezposelnost pa se je znatno zmanjšala. Potencial žensk, nizko usposobljenih delavcev in invalidov pa kljub temu ostaja premalo izkoriščen. Glede na pomanjkanje delovne sile obstajajo velike možnosti za povečanje njihove udeležbe na trgu dela. Razlike med spoloma glede zaposlenosti in plač ostajajo velike kljub nedavnim ukrepom, s katerimi je postal starševski dopust prožnejši in se je povečalo število ustanov za varstvo otrok. Stopnja zaposlenosti žensk je še vedno precej nižja od stopnje zaposlenosti moških. Materinstvo še vedno močno vpliva na udeležbo na trgu dela, kar je povezano z nizko razpoložljivostjo cenovno ugodnega otroškega varstva, pravicami do dolgega starševskega dopusta, slabo uporabo prožnih ureditev dela in pomanjkanjem ustanov za dolgotrajno oskrbo. Leta 2016 je bilo samo 4,7 % otrok, mlajših od treh let, v formalnem otroškem varstvu. Čeprav predstavljajo majhen delež prebivalstva, je stopnja zaposlenosti nizko usposobljenih delavcev precej nižja od stopnje zaposlenosti srednje in visoko usposobljenih delavcev. Podobno je stopnja zaposlenosti invalidov kljub rekordno nizki stopnji splošne brezposelnosti in pomanjkanjem delovne sile pod povprečjem v Evropski uniji. To bi lahko spodbudilo izkoriščanje neuporabljenega potenciala invalidov. Zaradi omejenih zmogljivosti javni zavodi za zaposlovanje trenutno ne dosegajo ciljev, kar zadeva zagotavljanje posameznikom prilagojene stalne podpore za iskalce zaposlitve. Povečanje zmogljivosti javnih zavodov za zaposlovanje za doseganje ranljivih skupin in njihovo aktivacijo bi skupaj z učinkovitimi in dobro ciljno usmerjenimi aktivnimi politikami zaposlovanja ter individualiziranimi storitvami prispevalo k povečanju udeležbe teh skupin. Pobude za izpopolnjevanje (vključno z digitalno pismenostjo) bi lahko izboljšale dostop do trga dela.

               (15)V okviru evropskega semestra za leto 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Češke in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Češka prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Češkem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (16)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2018 in meni, da bo Češka po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

               PRIPOROČA, da Češka v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ, zlasti pokojninskega sistema. Obravnava slabosti praks na področju javnih naročil, zlasti z omogočanjem večje konkurence, ki temelji na kakovosti, in z izvajanjem protikorupcijskih ukrepov.

               2.Zmanjša upravno breme za naložbe, vključno s pospešitvijo postopkov izdaje dovoljenj za infrastrukturna dela. Odpravi ozka grla, ki ovirajo raziskave, razvoj in inovacije, vključno s povečanjem inovacijske zmogljivosti domačih podjetij. Okrepi zmogljivost izobraževalnega sistema za zagotavljanje kakovostnega vključujočega izobraževanja, vključno s spodbujanjem učiteljskega poklica. Spodbuja zaposlovanje žensk, nizko usposobljenih delavcev in invalidov, tudi z izboljšanjem učinkovitosti aktivnih politik trga dela.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        COM(2018) 403 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 202 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EVROPSKA KOMISIJA
            Bruselj, 23.5.2018
            COM(2018) 421 final
            Priporočilo za
            PRIPOROČILO SVETA
            v zvezi z nacionalnim programom reform Portugalske za leto 2018in mnenje Sveta o programu Portugalske za stabilnost za leto 2018

               Priporočilo za

               PRIPOROČILO SVETA

               v zvezi z nacionalnim programom reform Portugalske za leto 2018

                  in mnenje Sveta o programu Portugalske za stabilnost za leto 2018

               SVET EVROPSKE UNIJE –

               ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik
                  1
                in zlasti člena 5(2) Uredbe,

               ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij
                  2
                in zlasti člena 6(1) Uredbe,

               ob upoštevanju priporočila Evropske komisije
                  3
               ,

               ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta
                  4
               ,

               ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,

               ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,

               ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,

               ob upoštevanju naslednjega:

               (1)Komisija je 22. novembra 2017 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2018. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 22. marca 2018 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 22. novembra 2017 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Portugalsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 22. marca 2018. Svet je priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja sprejel 14. maja 2018.

               (2)Portugalska bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja, ki je izraženo v priporočilih 1 in 3 spodaj.

               (3)Poročilo o državi za Portugalsko
                  5
                za leto 2018 je bilo objavljeno 7. marca 2018. V njem so bili ocenjeni napredek Portugalske pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 11. julija 2017, nadaljnje ukrepanje po priporočilih, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek Portugalske pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 7. marca 2018
                  6
               . Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Portugalskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. V kontekstu nizke rasti produktivnosti so problematični predvsem velike neto zunanje obveznosti, zasebni in javni dolg ter velik delež slabih posojil. Za zagotovitev prilagoditve neto zunanjih obveznosti sta potrebna zmerno stanje na tekočem računu in ohranitev večje konkurenčnosti. Delež zasebnega dolga se še naprej zmanjšuje z visokih ravni, in sicer zaradi ponovne nominalne rasti in nekoliko negativnih kreditnih tokov, prav tako pa naj bi se ob stalnih potrebah po razdolževanju začel zmanjševati delež javnega dolga v BDP. Intervencije v finančnem sektorju so prispevale k zmanjšanju tveganj za stabilnost, čeprav banke še vedno ovirata nizka donosnost in velik obseg slabih posojil, ki so se sicer zmanjšuje. Višja rast produktivnosti je ključnega pomena za boljše obete glede konkurenčnosti, razdolževanja in potencialne rasti. Brezposelnost naglo upada že več let. Še vedno obstajajo vrzeli v politikah, zlasti v smislu izvajanja načrtovanih ukrepov za zmanjšanje števila slabih posojil in izboljšanje poslovnega okolja. Spremljati bo treba sprejetje in izvajanje več načrtov reform, vključno z ukrepi za odpravo segmentacije trga dela in fiskalnimi strukturnimi reformami za izboljšanje vzdržnosti javnih financ.

               (4)Portugalska je 27. aprila 2018 predložila nacionalni program reform za leto 2018 in program za stabilnost za leto 2018. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost. V programu za stabilnost napoveduje dosledno zmanjševanje deleža javnega dolga v BDP. Portugalski nacionalni program reform vključuje kratko- in srednjeročne zaveze ter zajema izzive, opredeljene v poročilu o državi za leto 2018. Zlasti napoveduje ukrepe na področjih kvalifikacij in inovacij, ki lahko spodbudijo produktivnost in povečajo vrednost portugalskega izvoza. Strategija, ki je bila predstavljena za zmanjšanje slabih posojil, skupaj z ukrepi za spodbujanje kapitalizacije podjetij prispeva k zmanjšanju zadolženosti portugalskega gospodarstva in izboljšanju bilanc stanja bank. Na splošno bi učinkovito izvajanje predloženih programov podprlo odpravo neravnotežij.

               (5)Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
                  7
               , lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem
                  8
               .

               (6)Za Portugalsko trenutno veljata preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodno pravilo glede dolga. V programu stabilnosti za leto 2018 Portugalska načrtuje nominalni primanjkljaj v višini 0,7 % BDP v letu 2018 in 0,2 % BDP v letu 2019 ter nadaljnje izboljšanje na presežek v višini 1,4 % BDP do leta 2021. Ti načrti ne vključujejo morebitnega učinka ukrepov za podporo bankam na povečanje primanjkljaja po letu 2019. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni presežek v višini 0,25 % BDP, naj bi bil dosežen do leta 2020. V programu za stabilnost za leto 2018 je predvideno, da bo dolg sektorja država kot odstotek BDP dosegel 122,2 % v letu 2018, 118,4 % v letu 2019 in 107,3 % v letu 2021. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten za leto 2018, za naslednja leta pa ugoden. Vendar ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2018 naprej, niso bili dovolj podrobno opredeljeni.

               (7)Program Portugalske za stabilnost za leto 2018 kaže, da je bil učinek obsežnih požarov v naravi v letu 2017 na proračun znaten, ter vsebuje ustrezne dokaze o obsegu in naravi teh dodatnih proračunskih stroškov.  Zlasti je v programu za stabilnost navedeno, da proračun za leto 2018 vključuje izjemne odhodke v višini približno 0,07 % BDP, povezane s preventivnimi ukrepi za zaščito nacionalnega ozemlja pred požari v naravi. V programu za stabilnost so določeni odhodki za obvladovanje izrednih razmer, razvrščeni kot enkratni odhodki, ter za preprečevanje tovrstnih dogodkov. Zaradi integrirane narave teh odhodkov in neposredne povezave z obsežnimi požari v naravi v letu 2017 bi se s za posebno obravnavo odhodkov za preprečevanje požarov v naravi lahko upoštevala „klavzula o neobičajnih dogodkih“. Po mnenju Komisije so upravičeni dodatni odhodki za preventivne ukrepe v letu 2018 znašali 0,07 % BDP. Določbe členov 5(1) in 6(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 omogočajo upoštevanje teh dodatnih odhodkov, saj je izjemen obseg požarov v naravi neobičajen dogodek, njegov učinek na portugalske javne finance je znaten in njihova vzdržnost ne bo ogrožena, če se dovoli začasen odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja. Končna ocena, vključno z upravičenimi zneski, bo na voljo spomladi 2019, in sicer bo temeljila na podatkih za leto 2018, kot jih bodo predložili portugalski organi.

               (8)Svet je 11. julija 2017 Portugalski priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih
                  9
                javnofinančnih odhodkov v letu 2018 ne bo presegla 0,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini vsaj 0,6 % BDP. Navedeno je bilo tudi, da bo treba pri oceni osnutka proračunskega načrta za leto 2018 in poznejši oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj doseganja fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako h krepitvi trenutnega okrevanja kot k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ. Na podlagi ocene Komisije glede moči okrevanja na Portugalskem, pri kateri so bili ustrezno upoštevani izzivi države glede vzdržnosti in ki je bila izvedena v okviru mnenja Komisije o osnutku proračunskega načrta države, ni treba upoštevati nobenih dodatnih elementov v zvezi s tem. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2018 obstaja tveganje znatnega odklona od te priporočene prilagoditve v letu 2018 ter v letih 2017 in 2018 skupaj.

               (9)V letu 2019, ko naj bi dolg sektorja države Portugalske kot odstotek BDP presegel 60 % in naj bi proizvodna vrzel predvidoma znašala 1,3 %, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov9 ne bi smela preseči 0,7 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 0,6 % BDP, kot izhaja iz matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Ob nespremenjenih politikah obstaja v letu 2019 ter v letih 2018 in 2019 skupaj tveganje znatnega odklona od te zahteve. Hkrati naj bi Portugalska v letih 2018 in 2019 izpolnjevala prehodno pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bi bilo treba z letom 2018 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast. Uporaba morebitnih nepričakovanih prihodkov za nadaljnje zmanjševanje deleža dolga sektorja država bi bila preudarna.

               (10)Zagotavljanje vzdržnosti javnega dolga je odvisno od vzdržne fiskalne konsolidacije prek strukturnega izboljšanja javnih financ, ki se doseže z izboljšanim nadzorom pobiranja prihodkov in nadzorom odhodkov. Za izboljšanje nadzora odhodkov so ključnega pomena učinkovito izvrševanje zakona o nadzoru obveznosti, dosledno in pravočasno izvajanje zakona o proračunskem okviru, stalen pregled nad porabo in prizadevanja za racionalizacijo. Načrtovanje in izvajanje proračuna ostajata precejšen izziv, zlasti v zdravstvenem sektorju, kjer pozna plačila (zaostala plačila) ostajajo visoka, kar kaže tudi na slabosti v računovodskem nadzoru in upravljavskih praksah. Za vzdržno fiskalno konsolidacijo bi bilo treba obravnavati visoke in rastoče stroške staranja prebivalstva. Srednjeročno se pričakuje, da bodo višja fiskalna tveganja v zvezi s staranjem prebivalstva v veliki meri povezana s stroški financiranja pokojnin, medtem ko bodo stroški za zdravstveno oskrbo povečali pritisk v dolgoročnem smislu. K zmanjšanju teh tveganj bi pripomogli ukrepi za izboljšanje srednjeročne vzdržnosti pokojninskega sistema, skupaj s celostno strategijo za obravnavo stroškov za zdravstveno oskrbo starajočega se prebivalstva.

               (11)Podobno bi lahko nadzor odhodkov, upravljanje dolga in izboljšanje splošne finančne vzdržnosti podjetij v državni lasti znatno prispevali k strukturnemu izboljšanju javnih financ. Čeprav skupni neto dohodek podjetij v državni lasti ostaja negativen, so se v zadnjih letih operativni rezultati teh podjetij na splošno izboljšali, razen v zdravstvenem sektorju, kjer so se poslabšali. Skupen nekonsolidiran dolg javnih podjetij, vključenih v sektor država, ostaja visok in je konec leta 2017 znašal okrog 19,0 % BDP. Ukrepi za izboljšanje nadzora podjetij v državni lasti so v teku, vendar njihov učinek še ni opazen. Načrt za upravljanje dolga in dokapitalizacijo podjetij v državni lasti, ki je v teku, bi moral zmanjšati zadolženost in znižati stroške obresti, vseeno pa bi bilo mogoče dobre pobude okrepiti z zagotovitvijo predvidljivega in preglednega okvira za omejene proračunske prerazporeditve.

               (12)Portugalski trg dela še naprej okreva v skladu z izboljšanjem gospodarske uspešnosti. Gospodarstvo je v letu 2017 ustvarilo približno 150 000 delovnih mest, stopnja zaposlenosti (v starostni skupini 20–64 let) pa je v letu 2017 narasla na 73,4 %, kar je enako stopnji pred krizo. Stopnja brezposelnosti se je precej zmanjšala in je sedaj pod povprečjem euroobmočja. Prav tako je naglo upadla stopnja dolgoročne brezposelnosti, čeprav ostaja razmeroma visoka. Poleg tekočih aktivnih politik zaposlovanja, oprostitev plačila socialnih prispevkov ter personalizirane obravnave iskalcev zaposlitve na zavodih za zaposlovanje Portugalska v letu 2018 načrtuje tudi uvedbo zavodov za zaposlovanje po načelu vse na enem mestu. To bi lahko imelo pomembno vlogo pri zagotavljanju širšega dosega aktivacijskih ukrepov. Dodatno so se izboljšali tudi kazalniki revščine in neenakosti. Stopnja tveganja revščine ali socialne izključenosti se približuje povprečju EU, prihodki najrevnejših 20 % pa so se po letu 2015 povišali. Vendar je stopnja dohodkovne neenakosti še vedno visoka. Poleg tega je učinkovitost socialnih transferjev (razen pokojnin) pri reševanju ljudi iz revščine nizka, ustreznost sheme minimalnega dohodka ostaja omejena (čeprav se je izboljšala), cenovna dostopnost stanovanj pa je za gospodinjstva z nizkimi dohodki vse večji izziv.

               (13)Kljub znatnemu povečanju števila delovnih mest za nedoločen čas v letu 2017, je delež zaposlenih za določen čas ostal stabilen pri 22 % in je še vedno eden izmed najvišjih v EU. V letu 2017 je bilo približno 82 % zaposlenih za določen čas v takšnem delovnem razmerju neprostovoljno. Medtem ko vse več ljudi prehaja z zaposlitve za določen čas na zaposlitev za nedoločen čas, ostajajo pogodbe za določen čas običajne za brezposelne, ko najdejo zaposlitev. Poleg tega se je (že tako velika) plačna vrzel med zaposlenimi za določen čas in zaposlenimi za nedoločen čas med krizo še povečala. Ukrepi za spodbujanje ustvarjanja delovnih mest za nedoločen čas (npr.Contrato-Emprego) in oprostitve plačila socialnih prispevkov v zameno za zaposlovanje ljudi, ki pripadajo ranljivim skupinam, so se izkazali za učinkovite, vendar so imeli omejen doseg. Nekateri vidiki delovnopravne zakonodaje in zamudni sodni postopki lahko še vedno odvračajo od zaposlovanja po pogodbah za nedoločen čas. Vendar država trenutno ne načrtuje nobenega ukrepa za pregled pravnega okvira za odpuščanje. Vlada načrtuje ukrepe za obravnavo segmentacije trga dela prek tristranske razprave s socialnimi partnerji.

               (14)Splošna raven znanj in spretnosti odraslega prebivalstva ostaja med najnižjimi v Evropi in omejuje potencial države za inovacije in konkurenčnost. To vključuje digitalna znanja in spretnosti: v letu 2017 je samo 50 % državljanov v starosti 16–74 let imelo osnovna ali nadosnovna digitalna znanja in spretnosti (v primerjavi s povprečjem EU, ki znaša 57 %). Država izvaja programe na tem področju (zlasti program Qualifica in nacionalno pobudo za digitalna znanja in spretnosti Incode 2030), vendar bo njihova učinkovitost pri izpopolnjevanju osnovnih znanj in spretnosti delavcev (numeričnih, pisnih in digitalnih) in v končni fazi izboljšanju produktivnosti odvisna od obsega in kakovosti nudenega usposabljanja in ne zgolj od samega priznavanja pridobljenih spretnosti in znanj. Medtem ko dokazi kažejo, da nedavna povišanja minimalne plače (ki je od leta 2014 skupaj zrasla za 18,3 %) niso škodovala stopnji zaposlenosti nizko usposobljenih delavcev, pa je precejšne povečanje števila zajetih delavcev, do 20,4 % v tretji četrtini leta 2017, povzročilo povečano kompresijo plač. To lahko vodi do zmanjšanja dodatka k plači za znanja in spretnosti, zlasti med nizko usposobljenimi in srednje usposobljenimi delavci, ter tako zmanjša spodbudo za nizko usposobljene delavce, da vlagajo v izobraževanje in usposabljanje. Vlada skupaj s socialnimi partnerji pozorno spremlja razvoj minimalne plače.

               (15)Zgodnje opuščanje šolanja ostaja nad povprečjem EU, vendar se v dolgoročnem smislu zmanjšuje, deloma zaradi ukrepov za spodbujanje učnega uspeha in zmanjševanje stopenj osipa. Rezultati izobraževanja se še naprej izboljšujejo, vendar ostajajo skrbi glede enakosti, saj se delež učencev s slabimi rezultati precej razlikuje med spodnjim in zgornjim socialnoekonomskim kvartilom. Doseganje tercialne izobrazbe (starost 30–34 let) je upadla s 34,6 % leta 2016 na 33,9 % leta 2017, kar je precej pod nacionalnim ciljem 40 % do leta 2020. Kljub visoki zaposljivosti diplomantov s področij naravoslovja, inženirstva, tehnologije in matematike, se le malo študentov odloča za te smeri.

               (16)Kljub pozitivnemu razvoju portugalskega sistema za raziskave in inovacije v zadnjih letih, zlasti v smislu količine in kakovosti človeških virov in znanstvenih rezultatov, so na splošno še vedno prisotna pomembna ozka grla glede oblikovanja kulture in pogojev, ki bi omogočali večje sodelovanje med akademsko in poslovno sfero. Ta vključujejo ovire pri prenosu znanja in tehnologije, trženju izsledkov raziskav ter raziskovalnih karierah, ki raziskovalcem ne dajo dovolj spodbude, da bi raziskali možnosti za „podjetniške raziskave“ in priložnosti za sodelovanje z industrijo.  Dodatno ozaveščanje in pojasnjevanje pravic intelektualne lastnine pri povezavi med akademsko sfero in podjetji bi lahko prispevalo k skrajšanju časa za izvršitev pogodbenih ciljev ter unovčenju znanstvenega znanja v gospodarstvu kot tudi k njihovemu gospodarskemu potencialu.

               (17)Država izvaja celostno strategijo za hitrejše zmanjševanje slabih sredstev. Ta je pomagala zmanjšati delež slabih posojil s 17,2 % bruto posojil ob koncu leta 2016 na 14,6 % v tretji četrtini leta 2017. Zlasti so vzrok za skrbi slaba posojila podjetij, saj predstavljajo približno dve tretjini vseh slabih posojil; delež slabih posojil podjetij ostaja visok in znaša 26,6 % bruto posojil. Reševanje slabih sredstev je ključno za sprostitev ponudbe kreditov za nove naložbe in trajnostno rast. Vendar ostajajo postopki za insolventna podjetja in majhni sekundarni trgi za slaba sredstva pomembne ovire za zmanjšanje deleža slabih posojil. Čeprav povečanje kapitala, skupaj s tekočimi prizadevanji za zmanjšanje stroškov, izboljšuje obete finančnega sektorja, ostaja donosnost nizka, izpostavljenost državnemu dolgu visoka, kapitalske rezerve pa nizke.

               (18)Dostop do financ in kapitala ostaja velik izziv za portugalsko gospodarstvo. Pridobitev stabilnega dostopa do financiranja, zlasti do lastniškega kapitala, se šteje za enega izmed večjih izzivov za portugalska podjetja, ki ga še povečujejo pritiski za razdolževanje. V relativnem smislu ostajajo alternativni viri financiranja precej nepomembni. V zadnjih letih so se uvedli novi programi in kreditne linije, skupaj z nadaljnjimi poenostavitvami poslovnega okolja, vendar še vedno ostaja prostor za izboljšave. Hkrati ostajajo slaba posojila in dolg podjetij visoki, čeprav se zmanjšujejo, izboljšave pri dodeljevanju kapitala uspešnejšim podjetjem pa bi bile koristne za naložbeno okolje.

               (19)Kljub napredku pri uvajanju upravne poenostavitve za medsektorske zadeve, ki vplivajo na vsakodnevno življenje državljanov in podjetij, regulativne in upravne ovire v posameznih sektorjih še vedno ovirajo naložbe in učinkovito dodeljevanje sredstev. V zvezi s tem so nujno potrebne sektorske reforme, in sicer prenovitev postopkovnih delovnih procesov s skrajšanjem rokov za sprejemanje odločitev, odstopanje od načela tihe odobritve le v redkih primerih in nadomestitev sistema izdaje dovoljenj, ki zahteva predložitev več dokumentov, z „odgovornimi izjavami“. Upravne pristojbine v gradbenem sektorju bi bilo treba uskladiti z dejanskimi stroški. Konkurenca na področju javnih naročil ostaja omejena. Spremenjen kodeks o javnem naročanju si prizadeva za spodbujanje preglednosti, konkurence in boljšega upravljanja naročil v javnem sektorju. Izvajanje novih pravil bi bilo treba spremljati, vključno z učinkom strožjih pravil na uporabo neposredne oddaje naročil. Čeprav portugalski sodni sistem še naprej izboljšuje svojo učinkovitost, ostaja dolžina postopkov na upravnih sodiščih izziv. Poleg tega podjetja še vedno skrbita prisotnost korupcije in pomanjkanje preglednosti. Medtem ko je država dosegla nadaljnji napredek pri pregonu korupcije, pa prizadevanja za izboljšanje kulture integritete v javnih institucijah doslej še niso dala zadostnih rezultatov.

               (20)Od programa finančne pomoči so regulativne reforme redke in ovirajo ali včasih celo razveljavljajo reforme, sprejete v tem kontekstu. Skupine podjetij ne smejo opravljati več poklicnih storitev. Podzakonski predpisi, ki urejajo nekatere poklicne poslovne storitve, zlasti pravne storitve, so manj ambiciozni kot okvirni zakon v odločilnih zadevah, kot so pravna oblika, poslovni deleži, upravljanje, oglaševanje in večdisciplinarne prakse. Reforma izdaje dovoljenj in registracije izvajalcev storitev v gradbeništvu je bila komajda dopolnjena s sprostitvijo kontrol za inštalacijske storitve in nadzor zgradb.

               (21)V okviru evropskega semestra 2018 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Portugalske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2018. Prav tako je ocenila program za stabilnost za leto 2018 in nacionalni program reform za leto 2018 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Portugalska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Portugalskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (22)Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost za leto 2018, njegovo mnenje
                  10
                pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj.

               (23)Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih 1 do 3 spodaj –

               PRIPOROČA, da Portugalska v letih 2018 in 2019 ukrepa tako, da:

               1.Zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 0,7 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Uporabi nepričakovane prihodke za hitrejše zmanjševanje deleža dolga sektorja država. Okrepi nadzor nad odhodki, stroškovno učinkovitost in ustrezno pripravo proračuna, zlasti v zdravstvenem sektorju in s poudarkom na zmanjšanju zaostalih plačil v bolnišnicah. Izboljša finančno vzdržnost podjetij v državni lasti, predvsem s povečanjem njihovega skupnega neto prihodka in z zmanjšanem dolga.

               2.Spodbuja okolje, ki vodi do zaposlovanja za nedoločen čas, vključno s pregledom pravnega okvira po posvetu s socialnimi partnerji. Izboljša znanja in spretnosti odraslega prebivalstva, vključno z digitalno pismenostjo, tako da okrepi in razširi obseg komponente usposabljanja pri programih za izpopolnjevanje odraslih. Poveča vpisovanje v visokošolske programe, zlasti naravoslovne in tehnološke smeri.

               3.Poveča učinkovitost postopkov zaradi insolventnosti in postopkov izterjave ter zmanjša ovire za sekundarni trg za slaba posojila. Izboljša dostop do financiranja za podjetja. Zmanjša upravno obremenitev s skrajšanjem postopkovnih rokov, pogostejšo uporabo tihe odobritve in zmanjšanjem zahtev za predložitve dokumentov. Odpravi še vedno obstoječe regulativne omejitve, tako da zagotovi ustrezno izvajanje okvirnega zakona za visoko regulirane poklice. Izboljša učinkovitost upravnih sodišč, med drugim s skrajšanjem postopkov.

               V Bruslju,

                     Za Svet

                     Predsednik

                     (1)

                        UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

                     (2)

                        UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

                     (3)

                        COM(2018) 421 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 in P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 220 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final.

                     (7)

                        Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje 4 let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

                     (10)

                        V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.