title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Bolgarije za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2020 2020/C 282/02

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/8

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Bolgarije za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Bolgarije za leto 2020
      (2020/C 282/02)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) ter zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Bolgarijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Bolgarijo za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Bolgarije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Bolgarije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 26. februarja 2020. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v Bolgariji makroekonomskih neravnotežij ni več. V preteklih letih sta slabosti v finančnem sektorju spremljala visoka zadolženost in velik obseg nedonosnih posojil v podjetniškem sektorju. Ugotovljeno je bilo, da v Bolgariji ni več neravnotežij, saj so se zaradi skladnih ukrepov politike in ugodnega makroekonomskega okolja dodatno zmanjšala tveganja in ranljivosti.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi pandemije pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje za omejitev širjenja in nadziranje pandemije COVID-19, okrepitev odpornosti nacionalnih zdravstvenih sistemov, ublažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ter zagotovitev ustreznih zdravstvenih in varnostnih pogojev na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da je treba zdravstveni sektor pripraviti na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Bolgarija se spodbuja, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi različnih vzorcev specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po bolgarskih regijah, zlasti tistih, ki se izrazito opirajo na osebno poslovanje s potrošniki. To pomeni znatno tveganje, da se bodo razlike med regijami v Bolgariji še povečale, zaradi česar bo že opaženi trend poglabljanja razlik med glavnim mestom in preostalimi deli države ter med mestnimi in podeželskimi območji postal še izrazitejši. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Bolgarija je 30. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020 in konvergenčni program za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Bolgarijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

                  (12)

                  V konvergenčnem programu za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 2,1 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 na primanjkljaj v višini 3,1 % BDP v letu 2020. Glede na konvergenčni program za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 20,4 % BDP v letu 2019 povečal na 28,5 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (13)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Bolgarija v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na konvergenčni program za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 1,3 % BDP. Ukrepi vključujejo višjo porabo za storitve zdravstvenega varstva in socialne varnosti ter shemo podpore zaposlovanju za sektorje v težavah. Poleg tega je Bolgarija napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali k zagotavljanju likvidnosti podjetij ter so v konvergenčnem programu za leto 2020 ocenjeni na 0,6 % BDP. Ti ukrepi vključujejo jamstva bolgarske razvojne banke, ki je v državni lasti, in odloge plačila davka od dohodkov pravnih oseb. Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Bolgarija, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (14)

                  Glede na pomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi primanjkljaj sektorja država Bolgarije v letu 2020 znašal 2,8 % BDP, v letu 2021 pa 1,8 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

                  (15)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Bolgarija v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. Po oceni vseh pomembnih dejavnikov je v poročilu ugotovljeno, da je merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, izpolnjeno.

                  (16)

                  Bolgarija je 13. marca 2020 razglasila izredne razmere, in sicer za obdobje od 13. marca 2020 do 13. aprila 2020, nato pa jih je podaljšala do 13. maja 2020 ter pozneje nadomestila z izrednimi epidemiološkimi razmerami do 14. junija 2020. Bolgarski parlament je 6. aprila 2020 sprejel predlog spremembe državnega proračuna za leto 2020, ki ga je predložila vlada. Novi proračun predvideva državnoproračunski primanjkljaj v višini 3,5 milijarde BGN (2,9 % BDP) zaradi višjih odhodkov za ukrepe v zvezi s krizo in pričakovanega znižanja prihodkov v višini 2,4 milijarde BGN. Zgornja meja novih obveznic, ki jih lahko izda vlada, naj bi se povišala za petkrat, in sicer z 2,2 milijarde BGN na 10 milijard BGN. Bolgarija je za podporo zdravstvenemu sistemu in obravnavanje socialno-ekonomskih posledic pandemije mobilizirala finančni sveženj v skupni višini več kot 870 milijonov BGN v okviru več operativnih programov, ki se financirajo iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020.

                  (17)

                  V odziv na krizo zaradi COVID-19 je Bolgarija sprejela ukrep za podporo zaposlovanju, s katerim se zavezuje, da bo plačala 60 % dohodkov delavcev in njihovih prispevkov za socialno varnost za obdobje do treh mesecev, če delodajalec plača preostalo razliko in se zaveže, da bodo delavci obdržali zaposlitev. Delodajalec je tudi obvezan, da zagotovi, da bodo delavci obdržali zaposlitev za nadaljnje obdobje, ki je vsaj tako dolgo kot obdobje, za katerega je bila plačana subvencija. Upravičena so podjetja v sektorjih, ki so jih neposredno prizadele omejitve zaradi izrednih razmer. Kot je določeno v odloku št. 55 z dne 30. marca 2020, so upravičena tudi podjetja v drugih sektorjih, ki lahko dokažejo 20-odstotni upad prihodka v določenem obdobju v marcu 2020 v primerjavi z marcem 2019.

                  (18)

                  Kapital bolgarske razvojne banke je bil povečan za 700 milijonov BGN za podporo likvidnosti gospodarstva. Bankam je bilo za portfeljsko jamstvo, da bi zagotavljale prožnejše pogoje za poslovna posojila za podjetja, dodeljenih 500 milijonov BGN za jamstva za brezobrestna posojila do 4 500 BGN za ljudi, ki so jih podjetja dala na neplačani dopust, za samozaposlene pa 200 milijonov BGN. Bolgarska razvojna banka bo uvedla tudi jamstveno shemo v vrednosti 100 milijonov EUR za posojila za mala in srednja podjetja s financiranjem iz operativnega programa „Inovacije in konkurenčnost“ v okviru Evropskega sklada za regionalni razvoj. Upravljavec skladov finančnih instrumentov v Bolgariji je ponovno preučil svoj portfelj in svoje instrumente za podporo podjetjem prilagaja trenutnim gospodarskim razmeram. Bolgarska centralna banka je uvedla sveženj ukrepov v višini 9,3 milijarde BGN, ki so namenjeni ohranjanju odpornosti bančnega sistema in krepitvi njegove prožnosti, da bi se zmanjšali negativni učinki omejitev za državljane in podjetja.

                  (19)

                  Kriza zaradi COVID-19 je močno prizadela bolgarsko gospodarstvo, in sicer tako storitveni kot proizvodni sektor. Negativni učinek je bil še večji zaradi zmanjšanja povpraševanja in ponudbe ter motenj v globalnih vrednostnih verigah. Ukrepi, ki jih je vlada sprejela za obvladovanje izrednih razmer, lahko pomagajo ublažiti posledice krize, vendar bo za ohranjanje zaposlovanja in izboljšanje likvidnosti podjetij, zlasti malih in srednjih podjetij ter samozaposlenih oseb, bistveno hitro in učinkovito izvajanje teh ukrepov. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. V skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020 je Bolgarija odpravila prepoved izvoza osebne zaščitne opreme in vzpostavila t. i. zelene vozne pasove za hitra preverjanja na mejnih prehodih.

                  (20)

                  Kriza zaradi COVID-19 je dodatno obremenila bolgarski zdravstveni sistem, pri katerem je bila že prej opažena omejena dostopnost, ki izhaja iz nizkega javnega financiranja, omejenega kritja zdravstvenega zavarovanja, premajhnega števila medicinskih sester, ki se sicer povečuje, in neenakomerne regionalne porazdelitve zdravstvenih delavcev. Odpornost, dostopnost in zmogljivost bolgarskega zdravstvenega sistema je torej mogoče na splošno izboljšati. Bolnišnice bi se lahko razbremenile tako, da bi se več oskrbe (tako splošne kot specialistične) izvajalo ambulantno, tudi s posvetovanjem z zdravniki na daljavo, testiranje in zdravljenje pa bi moralo biti na voljo vsakomur, ne glede na status zdravstvenega zavarovanja. Na vsem ozemlju bi bilo treba zagotoviti ustrezen dostop do zdravstvenih delavcev in njihovih storitev, ki bo ustrezal potrebam prebivalstva. Povezava primarne, dolgotrajne in zunajbolnišnične oskrbe je ključna za starejše osebe in najranljivejše skupine.

                  (21)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 7,0 %, leta 2021 pa znižala na 5,8 %. Od razglasitve izrednih razmer brezposelnost hitro narašča v trgovinskih, namestitvenih in prehrambenih storitvah, proizvodnih sektorjih, v velikih mestih in med ljudmi z največ srednješolsko izobrazbo. Vlada je sprejela ukrepe za ohranitev delovnih mest, zlasti sheme skrajšanega delovnega časa, ki bi jih bilo treba hitro izvesti in dodatno okrepiti. Trenutni okvir, dosežen v sodelovanju s socialni partnerji, zagotavlja delodajalcem in delavcem, vključno s samozaposlenimi, obsežno podporo za preprečevanje nadaljnje izgube delovnih mest. Zmogljivosti in ukrepe, ki jih je uvedla agencija za zaposlovanje, bo treba okrepiti, da bodo kos negativnim učinkom na trgu dela. Nadaljnja prizadevanja v zvezi z aktivacijo, izpopolnjevanjem in ponovnim usposabljanjem bodo ključnega pomena za vrnitev ljudi na delo, hkrati pa je treba delovno silo pripraviti na izzive in priložnosti, ki jih prinaša digitalizacija. Kriza zaradi COVID-19 bi lahko tudi občutno prizadela delavce v neformalnih zaposlitvah z omejenim dostopom do zdravstvenih storitev in socialne zaščite. S ciljno usmerjenimi ukrepi politike bi se lahko preprečilo nadaljnje pogrezanje nezaščitenih delavcev in najranljivejših skupin v revščino ter izboljšale njihove možnosti za preživljanje med okrevanjem.

                  (22)

                  Kriza zaradi COVID-19 ima nesorazmerne posledice za ranljive skupine in obstoječi socialni izzivi se bodo zaradi nje le še povečali. Delež oseb s tveganjem revščine ali socialne izključenost, je bil visok že pred krizo, zlasti med otroki, starejšimi, invalidi in Romi, s socialnimi transferji pa se je revščina zmanjševala le v omejenem obsegu. Dohodkovna neenakost je bila med najvišjimi v Uniji, učinek davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov na zmanjševanje te neenakosti pa je bil med najmanjšimi. Kriza zahteva ukrepe za odpravo vrzeli, ki so bile opažene že v preteklih letih, zlasti glede sheme minimalnega dohodka, ki je pri odpravljanju revščine prejemnikov ena najmanj uspešnih v Uniji. Še vedno so pomembna vprašanja, kot so zagotavljanje socialne zaščite za vse, vključno z nestandardnimi delavci, samozaposlenimi osebami in gospodinjstvi z nizkimi dohodki, zagotavljanje dohodkovne podpore, hrane in ustreznih socialnih storitev ter zagotavljanje nujnih bivališč in podpore za brezdomce. Reforma socialnih storitev bi pripomogla k stabilizaciji sistema, medtem ko bi tesnejše sodelovanje med zdravstvenimi in socialnimi službami omogočilo boljši dostop do oskrbe za osebe, ki ne morejo skrbeti same zase, in za invalide. Mnoga romska gospodinjstva, ki so že pred krizo živela v veliki revščini, potrebujejo storitve mediacije ter osnovne storitve in podporo.

                  (23)

                  Okrepljeno zagotavljanje storitev na področju izobraževanja in usposabljanja ter bolje usposobljena delovna sila bi v srednjeročnem obdobju bistveno pripomogla k okrevanju ter spodbudila vključujočo in trajnostno rast. Bolgarija bi lahko nadalje izboljšala kakovost izobraževanja in usposabljanja ter njuno ustreznost glede na potrebe trga dela. Bolgarija sodi med države članice, v katerih je vpliv socialno-ekonomskega ozadja na učni dosežek največji. Vključevanje Romov v izobraževanje ostaja izziv, saj je zgodnje opuščanje šolanja še posebej visoko med Romi in na podeželju. Splošna raven digitalnih spretnosti in znanj je nizka pri vsem prebivalstvu (starost 16–74 let), med drugim tudi med mladimi (starost 16–19 let). Izboljšanje digitalnih spretnosti in znanj, na primer z boljšo uskladitvijo digitalnih vsebin na različnih stopnjah izobrazbe in v različnih učnih načrtih, bi lahko pripomoglo k prilagajanju spremembam trga dela, ki jih povzroča digitalizacija, in potrebam po delu na daljavo v digitalnem okolju. Še vedno je 11 % učencev in dijakov brez računalnikov in/ali dostopa do interneta in 2 000 učiteljev brez računalnikov. Trenutne razmere učenja na daljavo bi zato lahko še poglobile že tako velike razlike v izobraževanju in usposabljanju, kljub nekaterim nedavnim podpornim ukrepom. Nadaljnja prizadevanja za izboljšanje digitalnega znanja vseh učencev in dijakov ter njihovega dostopa do ustrezne tehnične infrastrukture bi imela dolgotrajen pozitiven učinek na njihov dostop do izobraževanja, kar velja zlasti za ranljive skupine, vključno z Romi, in bi pripomoglo k znižanju visoke stopnje njihovega osipa.

                  (24)

                  V krizi zaradi COVID-19 je prišel do izraza strateški pomen učinkovite javne uprave in dobro delujoče digitalne uprave, vključno z e-zdravjem in e-javnim naročanjem. Unija že podpira reforme na tem področju, vendar njihovo izvajanje napreduje prepočasi, kar negativno vpliva na učinkovitost javnega sektorja v obdobju omejitvenih ukrepov. Bolgarija zato zaostaja pri zagotavljanju e-storitev, pri čemer bi bilo treba spodbujati njihovo uporabo med državljani in podjetji. V celoti bo treba obravnavati tudi vprašanja, povezana s kibernetsko varnostjo in varnostjo kritične infrastrukture. V prihodnosti bo za zagotavljanje pravočasnega in učinkovitega izvajanja ukrepov za okrevanje ključnega pomena učinkovita javna uprava. Še naprej je zelo pomembno sodelovanje in usklajevanje na vseh ravneh države, tudi na področju javnih naročil, koncesij in nadzora trga. Večja regulativna predvidljivost in stabilnost, učinkovit nadzor nad politiko izvajanja in zmanjšanje upravnega bremena bi izboljšali poslovno okolje in spodbudili naložbe, kar bi pozitivno vplivalo na hitrost okrevanja.

                  (25)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. V krizi zaradi COVID-19 so prišle še bolj do izraza digitalizacija in inovacije, Bolgarija in zlasti njena MSP pa so na tem področju daleč pod povprečjem Unije. Pomemben primer tega je spekter, za katerega je bilo načrtovano, da bo dodeljen v pionirskih pasovih 5G, in ki ne izpolnjuje pogojev, da bi se storitve 5G zagotovile pravočasno in učinkovito. Še vedno niso rešene znane težave sistema raziskav in visokošolskega izobraževanja, kot so fragmentacija, pomanjkanje finančnih sredstev ter omejen prenos znanja in tehnologije. Ob tem bolgarsko gospodarstvo med vsemi gospodarstvi Unije porabi največ virov in energije ter proizvede največ izpustov toplogrednih plinov, zato ima zelo velike potrebe po naložbah na področju energije in razogljičenja, ki bi spodbudile prehod na podnebno nevtralnost, kakor je opisan v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu Bolgarije.

                  (26)

                  Prizadevanja za preobrazbo in reševanje visoke energetske intenzivnosti Bolgarije in njenega velikega zanašanja na fosilna goriva ter neučinkovita poraba energije in virov so šele na začetni stopnji. V nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu je poudarjena zaveza Bolgarije, da do leta 2050 v okviru evropskega zelenega dogovora razogljiči svoje gospodarstvo, vendar je navedena tudi namera države, da bo do leta 2050 in še dlje uporabljala domače vire lignita. Pokritost in kakovost prometne infrastrukture v Bolgariji sta še vedno pod povprečjem Unije in vseevropsko prometno omrežje še ni dokončano. Mreža večmodalnih platform, nekateri železniški in cestni odseki ter evropski sistem za upravljanje železniškega prometa in inteligentni prometni sistemi so še vedno premalo razviti. Obravnavati je treba velike okoljske težave, ki zadevajo trajnostno rast in ki med krizo zaradi COVID-19 povzročajo dodatna zdravstvena tveganja. Bolgarija sodi med države članice z največjim številom smrti, povezanih z onesnaženjem, ravnanje z odpadki in skladnost s predpisi glede zbiranja in obdelave mestnih odpadnih voda pa je prav tako še vedno izziv. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Bolgariji lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Bolgariji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (27)

                  Pravilno delujoč insolvenčni okvir bo pomemben za okrevanje realnega sektorja v obdobju po krizi zaradi COVID-19, ko bi se lahko zelo povečalo število stečajev. Tak okvir bi tudi omogočil hitrejše reševanje nedonosnih posojil, kar bi omejilo njihovo nadaljnje kopičenje. Posledica neučinkovitosti insolvenčnega okvira so tudi počasni in dragi postopki v primeru insolventnosti. Junija 2019 je bil sprejet načrt za insolvenčni okvir, ki opredeljuje pomembne vrzeli. Bolgarija ga je začela izvajati in pripravlja naslednje korake, vključno z zakonodajnimi spremembami in dejavnostmi za razvoj zmogljivosti.

                  (28)

                  Bolgarija je leta 2019 sprejela več zakonov, namenjenih prenosu direktiv (EU) 2015/849 (7) in (EU) 2018/843 (8) Evropskega parlamenta in Sveta (četrta in peta direktiva o preprečevanju pranja denarja), vendar jih še ni začela izvajati. Nedavno zaključena nacionalna ocena tveganja kaže na šibkosti, ki jih je nujno treba zmanjšati, da bi se preprečilo pranje denarja in financiranje terorizma. Tveganja, ki se nanašajo na programe za pridobitev državljanstva z naložbo in virtualna sredstva, še niso bila ustrezno ocenjena. Pripraviti in izvajati je treba ukrepe, ki bodo zagotovili učinkovito uporabo okvira za preprečevanje pranja denarja s strani subjektov, ki so dolžni uporabljati določbe. Učinkovitost izvajanja in izvrševanje okvira za preprečevanje pranja denarja sta omejena in uporaba finančnih informacij ni zadostna.

                  (29)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (30)

                  Bolgarske banke na splošno poslujejo donosno in so dobro kapitalizirane. Čeprav se je delež nedonosnih posojil in predujmov v preteklih letih nekajkrat zmanjšal, je v tretjem četrtletju leta 2019 še vedno dosegal 7,2 % in je bil med največjimi v Uniji, kar velja zlasti za nefinančne družbe in banke v domači lasti, zato so še naprej pomembna prizadevanja za delovanje sekundarnih trgov nedonosnih posojil. Oblikovanje rezervacij za nedonosna posojila upada od konca leta 2018, občasno pa ga spremlja nezadostno oblikovanje rezervacij za obstoječa nedonosna posojila s prekoračitvijo zapadlosti v plačilo. Izčrpna ocena, ki jo je pripravila Evropska centralna banka, je razkrila potrebo po povečanju kapitala v dveh bankah. Dokapitalizacija je v zaključni fazi. Banke bi morale ob povečanem zagotavljanju likvidnosti za blaženje učinka krize zaradi COVID-19 in ponovnega zagona gospodarske rasti uporabljati ocene kreditnega tveganja in preudarne kreditne standarde, se posluževati dobrih praks vrednotenja in natančno poročati o kakršnem koli poslabšanju kakovosti sredstev.

                  (31)

                  Komisija spremlja napredek Bolgarije na področjih reforme sodstva in boja proti korupciji v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje. Ti področji posledično nista zajeti v priporočilih za posamezne države za Bolgarijo, vendar sta pomembni za razvoj pozitivnega socialno-ekonomskega okolja v državi. V zadnjem poročilu v okviru mehanizma za sodelovanje in preverjanje iz oktobra 2019 je bilo ugotovljeno, da napredek Bolgarije zadošča za izpolnjevanje zavez, ki jih je država sprejela ob pristopu k Uniji. Bolgarija je izvedla obsežno reformo svojega pravnega okvira za boj proti korupciji, vendar so za pridobitev zaupanja javnosti potrebni zanesljivi rezultati v smislu pravnomočnih obsodb v zadevah korupcije na visoki ravni. Poleg tega so še vedno prisotni številni izzivi, zlasti glede zagotavljanja učinkovitih kazenskih preiskav, uravnoteženja delovne obremenitve med sodišči in racionalizacije lokalnih uradov državnega tožilstva. Po koncu mehanizma za sodelovanje in spremljanje bo spremljanje reform na nacionalni ravni zagotavljal svet za naknadno spremljanje, na ravni Unije pa bo zagotovljeno v okviru celovitega mehanizma za pravno državo, po potrebi pa tudi v okviru evropskega semestra.

                  (32)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Bolgarija prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (33)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Bolgarije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Bolgarijo v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike v Bolgariji, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (34)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil konvergenčni program za leto 2020, njegovo mnenje (9) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Bolgarija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Mobilizira ustrezne finančne vire za okrepitev odpornosti, dostopnosti in zmogljivosti zdravstvenega sistema ter zagotovi uravnoteženo regionalno porazdelitev zdravstvenih delavcev, ki bo ustrezala potrebam prebivalstva;

                  2.

                  zagotovi ustrezno socialno zaščito in osnovne storitve za vse in okrepi aktivne politike trga dela. Izboljša dostop do dela na daljavo ter spodbuja digitalna znanja in spretnosti ter enak dostop do izobraževanja. obravnava pomanjkljivosti v ustreznosti sheme minimalnega dohodka;

                  3.

                  racionalizira in pospeši postopke za zagotavljanje podpore malim in srednjim podjetjem in samozaposlenim, tudi z zagotavljanjem njihovega stalnega dostopa do finančnih sredstev in prožnih ureditev plačil. Daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva. Osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije in virov, okoljsko infrastrukturo in trajnostni promet, ter tako prispeva k postopnemu razogljičenju gospodarstva, tudi v premogovniških regijah;

                  4.

                  čim bolj zmanjša upravno breme za podjetja tako, da izboljša učinkovitost javne uprave in okrepi digitalno upravo. Zagotovi učinkovito delovanje insolvenčnega okvira. Okrepi prizadevanja za zagotovitev ustrezne ocene tveganja, zmanjšanja tveganja, učinkovitega nadzora in izvrševanja okvira za preprečevanje pranja denarja.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 8.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  Direktiva (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (UL L 141, 5.6.2015, str. 73).

         (8)  Direktiva (EU) 2018/843 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o spremembi Direktive (EU) 2015/849 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma ter o spremembi direktiv 2009/138/ES in 2013/36/EU, UL L 156, 19.6.2018, str. 43.

         (9)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Češke za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Češke za leto 2020 2020/C 282/03

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/15

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Češke za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Češke za leto 2020
      (2020/C 282/03)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Češka ni opredeljena kot ena od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Češko za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Češke pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Češke pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Češka se spodbuja, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi različnih vzorcev specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po regijah. Zato sedanje razmere pomenijo znatno tveganje za poglobitev regionalnih in teritorialnih razlik znotraj Češke ali ustvarjanje novih teritorialnih razlik na podregionalni ravni, zaradi česar bi bil že opaženi trend poglabljanja razlik med regijama Karlovarský kraj in Ústecký kraj ter preostalimi deli države še bolj izrazit. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Češka je 7. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 30. aprila 2020 pa konvergenčni program za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Češko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

                  (12)

                  V konvergenčnem programu za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 0,3 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 na primanjkljaj v višini 5,1 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 4,1 % BDP. Glede na konvergenčni program za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 30,8 % BDP v letu 2019 povečal na 37 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (13)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Češka v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na konvergenčni program za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 4 % BDP. Ukrepi vključujejo izravnalne davčne bonuse ter oprostitev obveznosti socialnega in zdravstvenega zavarovanja za šest mesecev za samozaposlene (1 % BDP), shemo skrajšanega delovnega časa (1 % BDP), oprostitev predplačil dohodnine in davka od dohodkov pravnih oseb, ki zapadejo junija 2020 (0,8 % BDP), ter ukrepe v zvezi z zdravjem (0,7 % BDP). Poleg tega je Češka napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali k zagotavljanju likvidnostne podpore podjetjem. Ti ukrepi se večinoma nanašajo na jamstvene sheme za zagotavljanje posojil malim in srednjim ter velikim podjetjem. Vendar v konvergenčnem programu za leto 2020 pogojne obveznosti, povezane s temi najavljenimi ukrepi, niso količinsko opredeljene. Večina ukrepov, ki podpirajo konvergenčni program za leto 2020, je tudi vključena v spomladansko napoved Komisije 2020. Nekaj ukrepov, ki jih ni bilo mogoče količinsko opredeliti ali so bili podaljšani prek presečnega datuma, ni bilo mogoče vključiti. Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Češka, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (14)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Češke v letu 2020 znašal –6,7 % BDP, v letu 2021 pa –4,0 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

                  (15)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Češka v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, ni izpolnjeno.

                  (16)

                  Za ublažitev posledic pandemije COVID-19 je Češka razglasila izredno stanje za obdobje med 12. marcem 2020 in 17. majem 2020, pri čemer je zaprla šole, omejila dogodke in urnike trgovin ter znatno omejila zbiranje oseb. Med 15. marcem 2020 in 17. majem 2020 so bile delno zaprte tudi kopenske meje. S tem je lahko le omejeno število čeških delavcev zapustilo državo in le omejeno število tujih delavcev vanjo vstopilo, kar je povzročilo ozka grla na lokalnih trgih dela, zlasti v proizvodnji in sezonskem delu, in prizadelo osnovne dobavne verige. Da bi gospodinjstvom in podjetjem pomagala prebroditi krizo, je vlada napovedala sveženj spodbud, ki vključuje ukrepe neposredne podpore in javna poroštva. Čeprav to lahko omogoči začasno razbremenitev, je pričakovati, da bo gospodarstvo v letu 2020 zelo prizadeto, saj zunanje povpraševanje upada, ukrepi zapore pa ovirajo gospodarsko dejavnost. Realni BDP naj bi v letu 2021 postopoma okreval, čeprav ni verjetno, da bi se v obdobju 2020–2021, ki ga zajema napoved, vrnil na vrednost iz leta 2019. Pričakovati je znaten učinek na sektorje, kot so promet, gostinstvo in turizem. Brezposelnost se bo povečala, vendar bodo to rast zavirali predhodno tesen trg dela, sveženj spodbud in majhen delež začasnih pogodb. Za zagotovitev likvidnostne podpore so organi uvedli številne sheme državnih poroštev za podjetja vseh velikosti. Gospodinjstvom in podjetjem, ki jih je prizadela kriza, je na voljo tudi odlog potrošniškega kredita in odplačila hipotek za tri ali šest mesecev. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. Češka centralna banka je sprejela tudi razne ukrepe za ublažitev posledic krize za finančni sektor.

                  (17)

                  Češka je na področju zdravstvenega varstva že zgodaj uvedla blažilne ukrepe, s čimer ji je uspelo upočasniti širjenje COVID-19 v državi. Sprejeti so bili ukrepi za povečanje zalog medicinske opreme in zagotovitev potrebne infrastrukture, da bi se zdravstveni sistem lahko pripravil na povečane potrebe. Zdravstveno stanje češkega prebivalstva se je v zadnjih letih bistveno izboljšalo in približalo povprečju EU. Vendar je pričakovana življenjska doba po posameznih regijah zelo različna, kar je deloma odvisno od socialno-ekonomskih in vedenjskih dejavnikov. Medtem ko je raven neizpolnjenih potreb po zdravstveni oskrbi po lastnem poročanju med najnižjimi v Uniji, se regije še vedno zelo razlikujejo po razširjenosti virov zdravstvenega varstva in zdravstvenega osebja, ki se sooča s povečanimi pritiski. V prihodnjih letih naj bi se upokojil velik del zdravstvenih delavcev. Pri nadaljnjem ukrepanju za ublažitev učinka pandemije COVID-19 je treba izboljšati odpornost in krizno pripravljenost zdravstvenega sistema, hkrati pa podpirati enak dostop do večje ponudbe primarnega zdravstvenega varstva in celostne oskrbe, da bi bilo potrebnih manj hospitalizacij. Tako bi se lahko tudi izboljšala preventiva in omilila druga zdravstvena stanja. Rešitve e-zdravja so kljub obstoju nacionalne strategije za e-zdravje za obdobje 2016–2020 še vedno omejene.

                  (18)

                  Češki trg dela je bil skozi vse leto 2019 in v začetku leta 2020 trden in iz večine kazalnikov so bili razvidni pozitivni rezultati. Stopnja zaposlenosti se je višala, brezposelnost pa se je spustila na najnižjo raven doslej. Vendar naj bi se glede na spomladansko napoved Komisije iz leta 2020 brezposelnost v letu 2020 povišala na 5,0 %, leta 2021 pa rahlo znižala na 4,2 %. Vlada se je na pandemijo COVID-19 nemudoma odzvala z uvedbo številnih ukrepov za zaščito dohodkov in zaposlitev, pri čemer je posebno pozornost namenila podjetjem in samozaposlenim. Vendar predlagani ukrepi za ublažitev posledic krize nekaterih ranljivih skupin na trgu dela (delavcev s kratkoročnimi pogodbami in delavcev, najetih prek agencij za začasno delo) ne ščitijo v celoti. Zaprtje vrtcev in šol med zaporo je morda še posebno prizadelo ženske, ki imajo zaradi otrok znatne obveznosti za oskrbo. Spodbujanje naložb v otroško varstvo in dolgotrajno oskrbo v kombinaciji s prožno ureditvijo dela, kot je na primer delo na daljavo, bi moralo olajšati izhod iz krize. Bolj ciljno usmerjene aktivne politike zaposlovanja ter zagotavljanje znanj in spretnosti ob posvetovanju, in sicer v posvetovanju s socialnimi partnerji, podpirajo tako ohranjanje zaposlenih kot poklicne prehode. Uspešen ponovni vstop na trg dela, zlasti za ranljive skupine, lahko olajšajo tudi javne službe za zaposlovanje, in sicer z zagotavljanjem svetovanja, smernic in povezovanja z raznimi deležniki. Lažji in hitrejši dostop do socialne zaščite bi ljudem omogočil, da se izognejo revščini in prisilnim izselitvam. Na rezultate izobraževanja še vedno močno vplivajo socialno-ekonomske neenakosti in nizke naložbe. Zagotavljanje dostopa do vključujočega kakovostnega izobraževanja in usposabljanja, tudi v digitalnem okviru, lahko prispeva k izboljšanju spretnosti in znanj ter razširjanju digitalnega učenja. Ključno je spodbujanje digitalnih spretnosti in znanj, tudi s podporo in stalnim usposabljanjem učiteljev in predavateljev. Javnofinančni odhodki na študenta na vseh stopnjah izobrazbe ostajajo razmeroma nizki. Pomanjkanje usposobljenih učiteljev kaže na potrebo po izboljšanju privlačnosti poklica, zlasti za nadarjene mlade.

                  (19)

                  Češka spada med države, ki bi lahko posebno močno občutile posledice tehnoloških sprememb in ki potrebujejo znatne naložbe na tem področju. Digitalna preobrazba bo zahtevala podporo prek ciljno usmerjenih naložb v pametne rešitve ter znanja in spretnosti, tudi v industrijskem in storitvenem sektorju. Cilj popolne pokritosti s fiksnimi širokopasovnimi povezavami je bil sicer dosežen, vendar so mobilne širokopasovne povezave sorazmerno drage. Zamude pri razvoju infrastrukture bi lahko vplivale zlasti na ranljive skupine in strukturno šibke regije, pri katerih obstaja večje tveganje izolacije. To bi lahko imelo tudi negativne posledice za spremljanje in nadzor pandemije. Za zadostitev potreb po povezljivosti so potrebne naložbe v zelo visokozmogljiva omrežja ter fiksna in mobilna omrežja, pa tudi ustrezni ukrepi na strani povpraševanja. Za dosego tega bo bistvena pravočasna dodelitev spektra 5G pod predvidljivimi pogoji, za naložbe ugodnimi pogoji. Uporabo storitev ultrahitrih širokopasovnih povezav upočasnjuje nizko povpraševanje, ki ga povzročajo razni dejavniki, kot so vpisna cena ter kupna moč, starost in izobrazba prebivalstva. Organi so zavezani razvoju in vključevanju novih digitalnih tehnologij, vendar ta proces zavirajo vztrajno nizke ravni znanj in spretnosti. Češki organi so zavezani spodbujanju rešitev, ki temeljijo na umetni inteligenci, vendar Češka kljub vladnim prizadevanjem na tem področju pri raziskavah in patentnih dejavnosti še vedno zaostaja za vodilnimi državami članicami.

                  (20)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Češka v svojem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu poroča o velikih potrebah po naložbah za uspešen podnebni in energetski prehod ter prehod na podnebno nevtralnost. To velja zlasti za spodbujanje obnovljivih virov energije, energijske učinkovitosti, infrastrukture in delov prenosnega sistema. Učinki podnebnih sprememb so že vidni v sušah in poplavah, ki povzročajo občutne gospodarske izgube. Stalen problem je tudi onesnaženost zraka. Hkrati pa so davki na onesnaževanje zelo nizki. Premog še vedno prevladuje v energetskem sektorju in ostaja pomembno gonilo gospodarske dejavnosti v treh čeških regijah. Šibka razvojna zmogljivost nosilcev projektov ter omejena svetovalna podpora, ki jo zagotavljajo češki organi, ostajata znatno ozko grlo za razvoj učinkovite priprave projektov, v okviru katerih se izvajajo med seboj povezana podnebni in digitalni prehod v teh regijah. Na splošno se pričakuje, da bo opuščanje premoga imelo znatne družbeno-gospodarske posledice, vendar kaže, da je bilo doslej malo zanimanja za naložbe v tehnologije z ničnimi in nizkimi emisijami toplogrednih plinov. Proizvodnja energije iz obnovljivih virov je pod povprečjem EU. Sektor bi za nadaljnji razvoj potreboval več finančnih spodbud ter ustrezen pravni in institucionalni okvir. Zdi se, da je ozaveščenost o širših koristih energijske učinkovitosti nizka. Prehod na elektromobilnost je dokaj počasen in cestni prevoz postaja eden od glavnih porabnikov energije. Davki na prevoz so nizki in ne temeljijo na emisijah CO2. Infrastruktura za napajanje električnih vozil je na začetni stopnji. Uspešnost pri ravnanju z odpadki ostaja zmerna glede na ambicioznejše cilje. Celovita strategija za razvoj potenciala krožnega gospodarstva ne obstaja. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi lahko Češki pomagalo, da se spopade z nekaterimi izzivi, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Češki omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (21)

                  Dostop do konvencionalnega financiranja je nad povprečjem EU, vendar je financiranje tveganja manj razvito. Za domača podjetja z visokim tveganjem je na voljo premalo financiranja, zlasti v začetni in pozni fazi razvoja. Čeprav je na trg prišlo nekaj uspešnih inovativnih pobud, je financiranja tveganega in lastniškega kapitala še vedno zelo malo. Raziskave in inovacije na Češkem ovira odsotnost sistemske reforme. Čeprav se stalna rast zasebnih naložb v raziskave in razvoj nadaljuje, velika podjetja, ki so večinoma v tuji lasti, vlagajo v neopredmetena sredstva, kot so raziskave in razvoj, bistveno bolj kot mala in srednja domača podjetja. Srednje- in visokotehnološki sektor nima dovolj strokovno usposobljene delovne sile, ker je premalo diplomantov na področju naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike, poleg tega pa usposabljanje diplomantov ni ustrezno. Tudi spodbujanja in podpiranja podjetništva je malo, kar ovira rast produktivnosti. Zaradi visoke stopnje razdrobljenosti raziskovalnega sektorja je financiranje za raziskave in razvoj preveč razpršeno. Javno-zasebno sodelovanje ovirajo sedanje prakse ocenjevanja poklicne poti raziskovalcev. Tesnejše sodelovanje med akademsko sfero in podjetji, zlasti prek oddeljenih podjetij, bi lahko pospešilo prenos tehnologije in širjenje inovacij.

                  (22)

                  Ukrepi zapore zaradi COVID-19 so obremenili dobavne verige, številna podjetja pa niso mogla delovati, pri čemer tudi niso imela zadostnih likvidnostnih rezerv. Avtomobilski in storitveni sektor sta bila najbolj prizadeta. Dejavnosti nadzora trga so razpršene med preveč organov, njihovo sodelovanje in usklajevanje pa nista optimalna. Prošnje za državna poroštva iz uradnih shem so presegle predvidevanja. Usklajevanje in hitrost postopkov za usmerjanje podpore podjetjem bi se lahko izboljšala. Nekateri deležniki menijo, da so ukrepi, ki so jih češki organi sprejeli za ublažitev učinka krize zaradi COVID-19, birokratski in se v realnem gospodarstvu izvajajo prepočasi. Analizo podatkov, potrebnih za hitre, informirane in optimalne odločitve o ciljno usmerjenih strategijah in ukrepih gospodarskega okrevanja, bi bilo mogoče izboljšati. Na splošno poslovni sektor meni, da hitro spreminjajoča se zakonodaja in zapleteni upravni postopki ovirajo naložbe. Upravno breme je posebej problematično za zagonska podjetja, in sicer pri pridobivanju licenc in dovoljenj. Dolgotrajni in težki postopki za pridobitev gradbenega dovoljenja so velika ovira. Predlagana nova gradbena zakonodaja je izpostavljena kritikam. Češka je po uporabi digitalnih javnih storitev med najmanj razvitimi državami članicami. Število uporabnikov e-uprave je še vedno daleč pod povprečjem EU. Država izvaja svoj načrt za e-upravo. Od leta 2020 ima novo „digitalno ustavo“, ki bo najpozneje od leta 2025 zagotavljala pravico do pridobitve skoraj vseh javnih storitev v elektronski obliki. Vendar le razmeroma majhen delež občin ponuja spletne rešitve. Parlament razpravlja o spremembi davčnega zakonika, katere cilj je večja digitalizacija davčnega sistema, saj je stopnja vložitev elektronskih prijav za nekatere davke dokaj nizka.

                  (23)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, tudi pri ukrepih za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnih strategijah v zvezi z njo.

                  (24)

                  Uspešnost javnega sektorja in učinkovitost vlade Češke je pod povprečjem EU. Glede na mednarodne kazalnike je država relativno uspešna glede dostopa do vladnih informacij o oblikovanju politik. Manj uspešna je na področju strokovnosti javne uprave, preglednosti vlade in nadzora korupcije. Boljše strateško načrtovanje in medresorsko usklajevanje ter manjša razdrobljenost lokalnih uprav bi izboljšala učinkovitost javne uprave. Okvir javnih naročil se je izboljšal, a morda bo treba izboljšati še nekatere podrobnosti. Korupcija je kljub rahlemu izboljšanju še vedno zaskrbljujoča pri podjetjih in bo morda še naprej ovirala gospodarsko dejavnost. Sprejetje več protikorupcijskih ukrepov, med katerimi sta zakon o lobiranju in o zaščiti žvižgačev, je še v postopku.

                  (25)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Češka prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (26)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Češke in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Češko v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike na Češkem, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (27)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil konvergenčni program za leto 2020, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Češka v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Zagotovi odpornost zdravstvenega sistema, izboljša razpoložljivost zdravstvenih delavcev, primarnega zdravstvenega varstva in integracije oskrbe ter razširjenosti storitev e-zdravja;

                  2.

                  podpira zaposlovanje z aktivnimi politikami zaposlovanja, zagotavljanjem spretnosti in znanj, tudi digitalnih, ter dostopa do digitalnega učenja;

                  3.

                  podpira mala in srednja podjetja tako, da bolj izkorišča finančne instrumente za zagotavljanje likvidnostne podpore, zmanjša upravno breme in izboljša e-upravo. Da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe v podporo gospodarskemu okrevanju. Usmeri naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na visoko zmogljive digitalne infrastrukture in tehnologije, čisto in učinkovito proizvodnjo in uporabo energije ter trajnostno prometno infrastrukturo, tudi v premogovniških regijah; Zagotovi dostop do financiranja za inovativna podjetja in izboljša sodelovanje med javnim in zasebnim sektorjem pri raziskavah in razvoju.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 15.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Danske za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Danske za leto 2020 2020/C 282/04

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/22

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Danske za leto 2020 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Danske za leto 2020
      (2020/C 282/04)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Danska ni opredeljena kot ena od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Dansko za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Danske pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Danske pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Danska se spodbuja, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Danska je 7. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 5. maja 2020 pa konvergenčni program za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (10)

                  Za Dansko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

                  (11)

                  V konvergenčnem programu za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 3,7 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 na primanjkljaj v višini 8,0 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 2,4 % BDP. Glede na konvergenčni program za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 33,2 % BDP v letu 2019 povečal na 40,7 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (12)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Danska v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na konvergenčni program za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 4,9 % BDP. Ukrepi vključujejo krepitev storitev zdravstvenega varstva, začasno nadomestilo za fiksne stroške podjetij, začasno shemo nadomestil za plače in nujno pomoč za sektorje v težavah. Poleg tega je Danska napovedala ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali zagotavljanju likvidnostne podpore podjetjem ter so v konvergenčnem programu za leto 2020 ocenjeni na približno 15 % BDP. Ti ukrepi vključujejo odloge plačila dohodnine in davka od dohodkov pravnih oseb ter poroštva za posojila (3,7 % BDP). V primerjavi s pomladansko napovedjo Komisije 2020 je glavna razlika ta, da konvergenčni program za leto 2020 vključuje pričakovane prihodnje izgube, ki izhajajo iz državnih poroštev, povezanih s COVID-19 (0,5 % BDP). Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Danska, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (13)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Danske v letu 2020 znašal –7,2 % BDP, v letu 2021 pa –2,3 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

                  (14)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Damska v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, ni izpolnjeno.

                  (15)

                  Pandemija COVID-19 je v prvi polovici leta 2020 močno prizadela Dansko, zaradi česar je zdravstveni sistem pod pritiskom, gospodarska aktivnost v nekaterih sektorjih pa izrazito manjša. Danska je pravočasno izvedla ukrepe za zajezitev pandemije in okrepitev zdravstvenega sistema, vključno z daljnosežnimi pobudami za ublažitev gospodarskih posledic pandemije. Posledični upad gospodarske rasti je bil obravnavan z vrsto konkretnih gospodarskih in finančnih ukrepov vlade in centralne banke, vključno z neposredno podporo za delno kritje stalnih stroškov podjetij in odhodkov za plače, odlogi plačila davkov in zagotavljanjem likvidnosti za banke in podjetja, kreditnimi shemami in drugimi ukrepi denarne politike. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. Ti ukrepi so uspešno zmanjšali gospodarski šok pandemije COVID-19, vendar niso preprečili znatne izgube proizvodnje, številnih stečajev in primerov insolventnosti ter izrazitega povečanja brezposelnosti in števila oseb, ki jim grozi revščina, vključno s tistimi v ranljivem položaju (npr. invalidi). Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se brezposelnost v letu 2020 nekoliko povišala, in sicer na približno 6,5 %, leta 2021 pa padla pod 6 %.

                  (16)

                  Trenutna kriza zaradi COVID-19 izpostavlja dejstvo, da si mora Danska stalno prizadevati za okrepitev odpornosti svojega zdravstvenega sistema. Še posebej zaskrbljujoče je pomanjkanje zdravstvenih delavcev ter specializiranih zdravnikov in medicinskih sester, na primer za intenzivno nego (zlasti medicinskih sester, specializiranih za anestezijo). Ključnega pomena so nadaljnja prizadevanja za odpravo tega pomanjkanja delovne sile. Kratkoročno bi morala Danska zagotoviti razpoložljivost kritičnih medicinskih izdelkov, vključno z osebno zaščitno opremo za zdravstvene delavce. Trenutne raziskave niso osredotočene le na protivirusno zdravljenje in cepivo, temveč tudi na boljše in hitrejše testiranje.

                  (17)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Danska dosega dobre rezultate na področju digitalizacije, kar je razvidno iz pregleda stanja na digitalnem področju, ki ga izvaja Evropska komisija. Vendar bi za dolgoročno ohranitev tega trdnega položaja ter zagotovitev konkurenčnosti in koristi od digitalne preobrazbe potrebovala naložbe v digitalno infrastrukturo, izobraževanje, usposabljanje in izpopolnjevanje. Danska v svojem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu poroča o velikih potrebah po naložbah za uspešen podnebni in energetski prehod. Največje naložbe so potrebne za vzpostavitev novih zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, prav tako pa obstajajo znatne potrebe po naložbah v gospodinjstvih (energijska učinkovitost in pretvorba električne energije v toploto) ter za trajnostni promet in industrijo, pa tudi bioplin in daljinsko ogrevanje. Cilja danske podnebne politike sta do leta 2030 zmanjšati emisije toplogrednih plinov za 70 % v primerjavi z letom 1990 in najpozneje do leta 2050 doseči podnebno nevtralnost. V ta namen bi se morala zmanjšati poraba energije, kar bi zahtevalo naložbe na podlagi celovitega pristopa in s poudarkom na sektorjih, v katerih so prihranki energije še posebej obetavni. Okrevanje gospodarstva po krizi zaradi COVID-19 bi bilo mogoče pospešiti z dajanjem prednosti načrtovanim zelenim naložbam ter spodbujanjem ambicioznih okoljskih, podnebnih, energetskih in infrastrukturnih naložbenih projektov, na primer v stanovanja, vetrnice na morju, energetsko povezljivost in elektrifikacijo železnice. Promet je največji vir emisij toplogrednih plinov na Danskem, zaradi česar so nadaljnji ukrepi politike na tem področju še posebej pomembni. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Danski lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Danski omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (18)

                  Skupni odhodki za raziskave in razvoj še ne prispevajo k večji rasti produktivnosti na Danskem. Prav tako ni integrirane strategije za inovacije, ki bi jasno določala cilje Danske v svetovnem inovacijskem okolju. Dejavnosti na področju raziskav in inovacij so še naprej omejene na majhno število velikih podjetij in fundacij ter večinoma na farmacevtski in biotehnološki sektor. Osem največjih podjetij predstavlja skoraj 40 % vseh odhodkov zasebnega sektorja za raziskave in razvoj (v primerjavi s svetovnim povprečjem, ki znaša 19 %). Skupni odhodki za raziskave in razvoj ostajajo visoki, vendar se je absolutno število podjetij, ki so dejavna na področju raziskav in razvoja, od leta 2009 zmanjšalo, in sicer predvsem zato, ker manjša podjetja niso dejavna na tem področju. Le 33 % malih in srednjih podjetij je uvedlo inovativne izdelke ali postopke. Zato bi morda bila potrebna nadaljnja politična prizadevanja za razširitev inovacijske baze, da bi se vanjo vključilo več podjetij. Za odziv na spreminjajoče se potrebe po znanjih in spretnostih po pandemiji COVID-19, tudi zaradi prihodnjih tehnoloških sprememb, so potrebne trajnostne naložbe v programe izpopolnjevanja in prekvalifikacije, vključno z izobraževanjem odraslih.

                  (19)

                  Danska je sprejela ukrepe za okrepitev svojega okvira za preprečevanje pranja denarja. Leta 2019 je bila sprejeta nova zakonodaja, nacionalni organi in regulatorji pa so začeli izvajati vrsto ukrepov za okrepitev okvira za preprečevanje pranja denarja. Finančni nadzorni organ je dobil pooblastila za sankcioniranje in višji proračun za okrepitev svojih nadzornih zmogljivosti na področju preprečevanja pranja denarja. Poleg tega je finančna obveščevalna enota prejela dodatno osebje in sredstva. Ključnega pomena je, da okrepljeni okvir za preprečevanje pranja denarja omogoči učinkovit nadzor in izvrševanje. Zlasti bo moral nadzornik za preprečevanje pranja denarja v celoti izvajati pristop, ki temelji na tveganju, finančna obveščevalna enota, katere zmogljivosti so bile okrepljene, pa bo morala dokazati, da so bile pomanjkljivosti, ki so bile izpostavljene v poročilu danskega računskega sodišča, ustrezno obravnavane.

                  (20)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (21)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomske in zaposlitvene politike v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Danska prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (22)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Danske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Dansko v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike na Danskem, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (23)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil konvergenčni program za leto 2020, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Danska v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Okrepi odpornost zdravstvenega sistema, vključno z zagotavljanjem zadostnih kritičnih medicinskih izdelkov in odpravo pomanjkanja zdravstvenih delavcev;

                  2.

                  da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev gospodarskega okrevanja. Usmeri naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, trajnostni promet ter raziskave in inovacije. Podpira celostno inovacijsko strategijo s širšo naložbeno bazo.

                  3.

                  Poveča učinkovitost nadzora na področju preprečevanja pranja denarja in učinkovito izvršuje okvir za preprečevanje pranja denarja.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 20.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.