title: Priporočilo Komisije (EU) 2016/2256 z dne 8. decembra 2016 naslovljeno na države članice o ponovni vzpostavitvi predaj Grčiji v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta

text:
               15.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 340/60

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2016/2256
   z dne 8. decembra 2016
   naslovljeno na države članice o ponovni vzpostavitvi predaj Grčiji v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta
   EVROPSKA KOMISIJA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Države članice so leta 2011 začasno ustavile predaje prosilcev za mednarodno zaščito Grčiji v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) (v nadaljnjem besedilu: dublinska uredba) na podlagi sodb Evropskega sodišča za človekove pravice (v nadaljnjem besedilu: ESČP) (2) in Sodišča Evropske unije, v katerih so bile ugotovljene sistemske pomanjkljivosti grškega azilnega sistema, zaradi česar je prihajalo do kršitev temeljnih pravic prosilcev za mednarodno zaščito, ki so jih druge države članice predale Grčiji v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 343/2003 (3).

               (2)

               Po razglasitvi sodbe ESČP v zadevi M. S. S. proti Belgiji in Grčiji leta 2011 je Odbor ministrov Sveta Evrope spremljal stanje v Grčiji na podlagi poročil o napredku, ki jih mora Grčija predložiti kot dokaz, da izvršuje sodbo, ter na podlagi dokazov nevladnih in mednarodnih organizacij, ki delujejo v Grčiji, kot je Urad Visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR). Odbor ministrov je na zahtevo Grčije, predloženo junija 2016, privolil v odložitev postopka ocenjevanja na podlagi argumenta, da je Grčija trenutno izpostavljena ogromnemu migracijskemu pritisku ter da gre za izredne in nestabilne razmere, ki so drugačne kot pred petimi leti, ko je bila izdana sodba v zadevi M. S. S.

               (3)

               Grčija se je zaradi sodbe v zadevi M. S. S. zavezala k reformi svojega azilnega sistema na podlagi nacionalnega akcijskega načrta za azilno reformo in upravljanje migracij, ki je bil predstavljen avgusta 2010 in revidiran januarja 2013 (v nadaljnjem besedilu: grški akcijski načrt). Grčija je 1. oktobra 2015 Svetu predstavila časovni načrt za izvajanje programa za premestitev in pristopa žariščnih točk, v katerem je opredelila tudi nekatere ukrepe, ki jih je treba obravnavati prednostno, da se zagotovi izvajanje dogovorjenih še neizvršenih ukrepov na področju azila in sprejema.

               (4)

               Obenem sta grški azilni in migracijski sistem še vedno obremenjena zaradi sedanje begunske in migracijske krize, saj je Grčija glavna država prvega vstopa na vzhodnosredozemski poti. Med januarjem in 4. decembrom 2016 je v Grčijo neregularno prispelo 171 909 migrantov (4). Čeprav se je zaradi izjave EU in Turčije (5) dnevno število prihodov v Grčijo iz Turčije (6) bistveno zmanjšalo, so bile grškim organom naložene tudi nove odgovornosti. Poleg tega se je povprečno dnevno število prihodov v Grčijo v obdobju od začetka avgusta 2016 v primerjavi z obdobjem od 1. maja do 31. julija 2016 povečalo (7). Razmere v Grčiji so se tudi znatno spremenile po dejanskem zaprtju zahodnobalkanske poti, ki državljanom tretjih držav preprečuje nadaljnje potovanje. Trenutno je tako v Grčiji več kot 62 000 državljanov tretjih držav, ki so v državo prišli na neregularen način (8). Po drugi strani program za nujno premestitev, ki se izvaja na podlagi dveh sklepov Sveta (9) (v nadaljnjem besedilu: sklepa o premestitvi), kaže pozitiven trend zlasti v Grčiji, kjer so se predaje v okviru premestitve povečale in se jih trenutno izvede okoli 1 000 na mesec. Kljub temu so potrebna dodatna prizadevanja vseh držav članic za zmanjšanje pritiska na Grčijo. Komisija v ta namen poziva vse države članice, da se zavežejo k premestitvam in od decembra 2016 dalje dosežejo vsaj 2 000 predaj v okviru premestitve na mesec, nato pa postopoma povečajo mesečno število premestitev (10).

               (5)

               Komisija je 10. februarja in 15. junija 2016 na Helensko republiko naslovila priporočili o nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z dublinsko uredbo (11). V teh priporočilih je bilo ugotovljeno, da razmere v Grčiji še vedno zahtevajo znatne izboljšave, preden lahko Komisija presodi o morebitni ponovni vzpostavitvi predaj Grčiji v skladu z dublinsko uredbo. Komisija je 28. septembra 2016 na Helensko republiko naslovila tretje priporočilo o posebnih nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z dublinsko uredbo (12) (v nadaljnjem besedilu: tretje priporočilo). V tretjem priporočilu je bilo ugotovljeno, da se Grčija še vedno srečuje z zahtevnimi razmerami, saj obravnava veliko število novih prosilcev za azil, kar je zlasti posledica izvajanja t. i. postopka predhodne registracije in stalnih neregularnih prihodov migrantov. Poleg je bilo treba sprejeti nadaljnje pomembne ukrepe za odpravo preostalih sistemskih pomanjkljivosti v grškem azilnem sistemu, zlasti zaradi nezadostnih zmogljivosti. Na podlagi doseženega nadaljnjega napredka bi bilo treba ob morebitni prihodnji ponovni vzpostavitvi predaj Grčiji na podlagi dublinske uredbe v skladu s tretjim priporočilom upoštevati učinek teh zahtevnih razmer na splošno delovanje azilnega sistema ter s predajami zato začeti postopno, tj. obravnavati vsak primer posebej.

               (6)

               Z dopisom z dne 22. novembra 2016 je Grčija predložila Komisiji nadaljnje informacije o najnovejšem položaju prosilcev za azil v Grčiji in o napredku, ki ga je dosegla v zvezi z reformo azilnega sistema. Grčija je izrazila tudi pomisleke glede možnosti za morebitno nadaljevanje predaj v skladu z dublinsko uredbo zaradi števila migrantov v Grčiji ter opozorila, da to pomeni za državo izredno veliko breme, ki ni sorazmerno z njeno velikostjo, azilne in sprejemne zmogljivosti pa so zaradi teh razmer že zasičene. Grčija je prav tako opozorila na obseg premestitev iz Grčije v druge države članice, ki je še vedno precej pod ravnjo, predvideno v sklepih o premestitvah. Vendar je Grčija poudarila, da ne poskuša doseči trajne izključitve iz dublinskega sistema, ter zahtevala pravo solidarnost in podporo, dokler se razmere v državi v celoti ne uredijo.

               (7)

               Po grških podatkih z dne 22. novembra 2016 je bilo od 1. januarja 2016 pri grški azilni službi vloženih približno 39 000 prošenj za azil. Odprtih primerov, ki jih je treba preučiti na prvi stopnji, je bilo 30. septembra prek 17 000. Po ocenah grških organov bo do konca leta 2016 skupaj vloženih do 50 000 prošenj za azil (13). Med drugim zaradi regularizacije razmer v Grčiji in boljšega dostopa do azilnega postopka je obseg prošenj za azil, ki jih mora obravnavati grška azilna služba, letos precej večji kot v preteklih letih.

               (8)

               Komisija je v svojih prejšnjih priporočilih ugotovila, da je Grčija dosegla izboljšanje svojega zakonodajnega okvira za zagotovitev prenosa novih pravnih določb Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta (14) (prenovljena direktiva o azilnih postopkih) in nekaterih pravnih določb Direktive 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta (15) (prenovljena direktiva o pogojih za sprejem) v nacionalno zakonodajo. Grški parlament je 3. aprila 2016 sprejel nov zakon (zakon št. 4375/2016) (16). Parlament je 22. junija 2016 odobril spremembo zakona št. 4375/2016, s katero je bila med drugim spremenjena sestava pritožbenih odborov in pravica prosilcev za azil do ustnega zaslišanja pred njimi (17). Prav tako je grški parlament 31. avgusta 2016 sprejel zakon v zvezi s šoloobveznimi begunskimi otroci, ki prebivajo v Grčiji (18).

               (9)

               Kar zadeva sprejemne zmogljivosti, je Grčija v preteklem letu bistveno povečala svoje skupne sprejemne zmogljivosti tako za migrante brez urejenega statusa kot za prosilce za mednarodno zaščito. Po dnevnih informacijah grških organov, objavljenih 6. decembra 2016, je za migrante brez urejenega statusa in prosilce za mednarodno zaščito v Grčiji na voljo 71 539 mest, večinoma v začasnih sprejemnih objektih, vključno z namestitvenimi objekti, ki jih zagotavlja UNCHR (glej uvodno izjavo 11) (19). Vendar so hude težave z zmogljivostjo na Egejskih otokih, ki so postali prenatrpani: največja sprejemna zmogljivost ostaja približno 8 200 oseb, medtem ko je bilo na otokih 5. decembra 2016 skupaj registriranih 16 295 migrantov (20).

               (10)

               Grčija je povečala tudi nastanitvene zmogljivosti za ranljive prosilce, zlasti za mladoletnike brez spremstva. 17. novembra 2016 je bilo v zavetiščih za mladoletnike brez spremstva na voljo 1 191 mest, ne glede na to, ali so prosilci za azil ali ne. Do konca leta 2016 naj bi bilo zagotovljenih dodatnih 130 mest, primernih za mladoletnike brez spremstva. Vendar so zmogljivosti za ranljive prosilce še vedno daleč od zadostnih, saj so trenutno polno zasedene, na čakalnem seznamu pa je 1 199 mladoletnikov brez spremstva, ki jih je treba nastaniti v primerne objekte (21). Napredek na tem področju je torej prepočasen in jasno je, da mora Grčija okrepiti svoja prizadevanja, da se zagotovi potrebno število sprejemnih objektov za mladoletnike brez spremstva za ustrezen odziv na potrebe po takšni nastanitvi.

               (11)

               Januarja 2016 sta Komisija in UNHCR podpisala sporazum o prenosu pooblastil v skupni vrednosti 80 milijonov EUR za vzpostavitev 20 000 mest v odprtih nastanitvenih objektih (program za najem stanovanj, hotelski boni in programi družin gostiteljic), predvsem v korist prosilcev za mednarodno zaščito, ki so upravičeni do premestitve. Julija 2016 je bil sporazum o prenosu pooblastil spremenjen z namenom, da bi se v program nastanitve uvedla tudi možnost vzpostavitve mest na lokacijah premestitve, ki jih upravlja UNCHR, v besedilu pa jasneje navedlo, da ciljna skupina programa nastanitve niso samo kandidati za premestitev, ampak tudi drugi prosilci za azil, zlasti kandidati za ponovno združitev družine v skladu z dublinsko uredbo, vključno z otroki brez spremstva in ločenimi otroki, invalidnimi osebami, starejšimi, starši samohranilci, kroničnimi bolniki, nosečnicami in drugimi. Od septembra se je število nastanitvenih mest bistveno povečalo (za okoli 8 100). UNHC se je decembra 2015 obvezal, da bo prosilcem, upravičenim do premestitve, v okviru programa subvencij namenil 20 000 mest; na dan 6. decembra jih je bilo na voljo 20 145, vključno s 6 344 mesti v hotelih/celotnih stavbah, 11 711 mesti v stanovanjih, 484 mesti pri gostiteljskih družinah ter 960 mesti na lokacijah premestitve in 646 mesti v namenskih objektih za mladoletnike brez spremstva (22). Ker veljavni sporazum o prenosu pooblastil preneha veljati 31. decembra 2016, je Komisija začela pogovore z UNHCR o podaljšanju sheme v leto 2017 na podlagi posodobljene ocene sprejemnih potreb Grčije.

               (12)

               Kar zadeva kakovost, številni sprejemni objekti v Grčiji še vedno ne izpolnjujejo zahtev iz Direktive 2013/33/EU o pogojih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito, zlasti na otokih in v nekaterih začasnih objektih na celini. Objekti na „žariščnih točkah“ na otokih so ne le prenatrpani, temveč tudi ne dosegajo materialnih standardov v smislu sanitarnih in higienskih razmer in dostopa do osnovnih storitev, kot je zdravstveno varstvo, zlasti za ranljive skupine. Varnost je nezadostna in med pripadniki različnih narodnosti se pojavljajo trenja. Na celini nastanitvena shema UNHCR sicer zagotavlja primerne razmere, vendar večina preostalih sprejemnih zmogljivosti sestoji iz taborišč (trenutno na 53 lokacijah) in zasilnih objektov z zelo različnimi in pogosto nezadostnimi standardi, tako v smislu materialnih pogojev kot varnosti. V nekaterih od teh objektov se je začelo njihovo prilagajanje na zimske razmere, vendar je napredek počasen. Kljub izboljšavam bo nekatera taborišča težko spremeniti v primerne stalne sprejemne objekte in jih bo morda treba zapreti, hkrati pa okrepiti druge.

               (13)

               Poleg tega se zdi celotna koordinacija organizacije sprejema v Grčiji pomanjkljiva, saj ni jasnega pravnega okvira in sistema spremljanja; nekatera taborišča ad hoc upravlja ministrstvo za migracije, druga pa služba za sprejem in identifikacijo. Glede vprašanja, kateri objekti naj bi postali stalni, odločitev še ni bila sprejeta. Služba za sprejem je še vedno v procesu krepitve zmogljivosti.

               (14)

               Iz navedenega sledi, da mora Grčija še doseči napredek pri vzpostavljanju zadostnih in ustreznih stalnih odprtih sprejemnih zmogljivosti, ki bodo namenjene posebej prosilcem za azil in bodo vse ustrezale standardom v skladu s pravnim redom EU. To bi moralo vključevati centralizirano upravljanje vseh sprejemnih objektov, skupaj s sistemom za stalno spremljanje materialnih standardov za te objekte in storitve, ki se tam zagotavljajo. Nekatere začasne objekte bi bilo treba spremeniti v stalne, vendar bi bilo treba ohranjati tudi zadostne začasne zmogljivosti za uporabo v primeru pomanjkanja zmogljivosti, če bi prišlo do nepričakovanega pritoka prosilcev. Poleg tega je, kot je bilo zahtevano že v tretjem priporočilu, izjemno pomembno, da grški organi zagotavljajo natančnejše podatke o sprejemnih zmogljivostih ter celovite in redno posodobljene ocene glede potreb po skupnih sprejemnih zmogljivostih in glede narave teh zmogljivosti.

               (15)

               V preteklih priporočilih je bil ugotovljen znaten napredek pri vzpostavljanju regionalnih azilnih uradov. Grška zakonodaja določa ustanovitev regionalnih azilnih uradov na območju Atike, Soluna, Trakije, Epira, Tesalije, Zahodne Grčije, Krete, Lezbosa, Hiosa, Samosa, Lerosa in Rodosa (23). Z odločitvijo direktorja azilne službe je prav tako možno vzpostaviti avtonomne azilne enote z namenom pokrivanja povečanih potreb azilne službe. Glede na informacije, ki jih je Grčija predložila v dopisu z dne 22. novembra 2016, je trenutno operativnih sedem regionalnih uradov v regijah Atika, Trakija, Solun, Lezbos, Samos, Rodos in Patras. Poleg tega je operativnih devet avtonomnih azilnih enot v Pireju, Evrosu, Ksanti, na Lerosu, Kosu in v Korintu ter enota za premestitve v Alimosu. Kot določa zakon, naj bi na območju Kosa, Epira (Joanina), Krete (Heraklion) in Tesalije (Volos) začeli delovati nadaljnji trije regionalni azilni uradi.

               (16)

               Grška azilna služba je v procesu povečevanja svojih zmogljivosti. Trenutno je v azilni službi zaposlenih 478 oseb (24). Ta številka zajema delovna mesta centralne službe ter ustanovljenih regionalnih uradov in azilnih enot. Državni proračun krije 250 delovnih mest, preostanek pa se financira iz različnih virov EU in EGP. Do konca leta naj bi se osebje povečalo na 659 mest. Ta mesta dopolnjujejo pogodbeno osebje za določen čas, ki ga je najel UNHCR, ter osebje urada EASO in strokovnjaki držav članic, ki so bili prek urada EASO za določen čas napoteni v grško azilno službo. Grški organi ne nameravajo dodatno povečevati zmogljivosti, ampak naj bi do konca leta 2017 nadomestili vse pogodbene uslužbence s stalnim osebjem; grška azilna služba je službam Komisije sporočila, da hitrejše povečanje osebja ni izvedljivo zaradi pomanjkanja izkušenega osebja, potrebnega za usposabljanje, mentorstvo in nadziranje novozaposlenih. Ker se bo azilna služba v letu 2016 povečala za trikrat, je navedla, da se mora nujno konsolidirati, zlasti zaradi okrepitve strokovnega znanja srednjega vodstva in zaposlenih.

               (17)

               Glede na obseg povečanja števila prošenj za azil v Grčiji še ni jasno, ali bo trenutno in načrtovano število zaposlenih v azilni službi zadoščalo za pravočasno in ustrezno obravnavo tekočih in prihodnjih prošenj. Ena glavnih prednostnih nalog azilne službe bi morala biti skrajšanje časa, ki preteče med podajanjem in vložitvijo prošnje, ki je pogosto predolg, kar vpliva na pravice zadevnih oseb in povzroča nezadovoljstvo med prizadetimi. Ta čas je treba skrajšati v skladu s členom 6(2) direktive o azilnih postopkih, ki zahteva, da ima oseba, ki poda prošnjo za azil, dejansko možnost, da jo vloži v „najkrajšem možnem času“. Bistveno je tudi, da je prošnja potem, ko je vložena, obravnavana v rokih, določenih v direktivi, torej praviloma v šestih mesecih. Obravnava vložene prošnje za azil trenutno v najboljšem primeru traja več mesecev, razen pri premestitvah, ki se obravnavajo hitreje, in obstaja precejšnja negotovost glede hitrosti, s katero bodo trenutni zaostanki odpravljeni. Vendar se Komisija zaveda pomislekov, ki jih je Grčija izrazila v dopisu z dne 22. novembra 2016, tj. da bi še hitrejše povečanje osebja azilne službe lahko ogrozilo skladnost in kakovost odločitev.

               (18)

               Nujno je treba oceniti, ali dosedanje povečanje človeških virov v azilni službi zadošča, ter kako lahko Komisija, ustrezne agencije EU, kot tudi države članice najbolje pomagajo Grčiji pri obravnavanju teh prošenj v krajšem času. Izvajati je treba celovite in redno posodobljene ocene potreb, pri katerih se upošteva število trenutno nerešenih prošenj za azil, ki jih bo grška azilna služba verjetno obravnavala v katerem koli danem trenutku, ter število razpoložljivega osebja, ki bo verjetno potrebno za obdelavo teh prošenj. To osebje bi bilo lahko sestavljeno iz dodatnih virov, ki bi jih zagotovila sama Grčija, in prek napotitve strokovnjakov držav članic v obliki podpornih skupin urada EASO. Ohranjati je treba kakovost, ob tem pa preučiti načine za racionalizacijo delovnih metod in povečanje njihove učinkovitosti, da se pospešijo razgovori in postopki, po potrebi s podporo urada EASO.

               (19)

               Prosilci za azil morajo imeti učinkovit dostop do pravnega sredstva zoper zavrnilno odločitev o njihovi prošnji. V zvezi s tem je bil dosežen pomemben napredek. Z zakonom št. 4375/2016, ki je bil sprejet aprila 2016, so bili ustanovljeni pritožbeni organ in pritožbeni odbori. Z zakonom št. 4399/2016, sprejetim junija 2016, so bili ustanovljeni dodatni pritožbeni odbori. Ti so odgovorni za preučitev vseh pritožb zoper odločitve grške azilne službe, vloženih od 20. julija 2016 dalje. Pritožbeni odbori se prednostno osredotočajo zlasti na prošnje, ki so bile vložene na grških otokih, da bi prispevali k izvajanju izjave EU in Turčije. Trenutno je odborov šest. Od 21. julija je bil en pritožbeni odbor ustanovljen tudi kot izmenični odbor za stalne odbore (25). Za obvladovanje vse večjega števila prošenj in odpravo zaostankov namerava Grčija ustanoviti nadaljnjih sedem odborov, ki naj bi bili operativni do konca decembra 2016, do konca februarja 2017 pa naj bi jih bilo skupaj 20.

               (20)

               Z zakonom št. 4399/2016 se je spremenila tudi struktura teh odborov, ki jih zdaj sestavljajo trije člani: dva sodnika upravnega sodišča in en grški državljan z ustrezno izobrazbo in izkušnjami, ki ga predlaga UNHCR ali nacionalni odbor za človekove pravice.

               (21)

               Glede na informacije, ki so jih predložili grški organi v dopisu z dne 22. novembra 2016, je bilo od 21. julija 2016 pri pritožbenih odborih vloženih 2 347 pritožb, vendar je bilo izdanih le 573 odločb.

               (22)

               Starim pritožbenim odborom za odpravo zaostankov, ki so bili ustanovljeni za obravnavo pritožb glede nerešenih prošenj za azil v Grčiji, je bil sprva dodeljen dodaten mandat, da poleg vsebinskih pritožb zoper odločitve na prvi stopnji obravnavajo tudi pritožbe zoper odločitve, sprejete na podlagi dopustnosti v skladu z izjavo EU in Turčije. Glede na informacije, ki so jih predložili grški organi 22. novembra, je bilo več kot 2 000 pritožb, vloženih med aprilom in 20. julijem 2016, predloženih pritožbenim odborom za odpravo zaostankov. Z ustanovitvijo novih pritožbenih odborov 24. junija 2016 (26) se je zmanjšalo breme 20 pritožbenih odborov za odpravo zaostankov, kar jim omogoča, da pospešijo zmanjševanje zaostankov v zvezi s pritožbami.

               (23)

               Dodaten napredek je bil dosežen pri dolgotrajnih zaostankih na področju pritožb v okviru „starega postopka“, ki ga ureja predsedniški odlok št. 114/2010. Dne 22. novembra 2016 je trenutni zaostanek znašal približno 6 589 primerov (zmanjšanje s skupno približno 51 000 primerov v začetku leta 2013 in približno 8 075 primerov v septembru 2016, ki so bili opredeljeni kot zaostanek). Grški organi so v skladu z grškim zakonom št. 4375/2016 izdali dovoljenja za humanitarne namene osebam, katerih prošnje za azil se že dalj časa obravnavajo in ki so upravičene do pridobitve dovoljenja za prebivanje iz humanitarnih ali drugih izrednih razlogov. Dovoljenja za prebivanje se izdajo za obdobje dveh let in jih je mogoče podaljšati (27). Upravičencem zagotavljajo enake pravice in ugodnosti, kot jih zagotavlja status subsidiarne zaščite v Grčiji (28), zadevne osebe pa se ne obravnavajo več kot prosilci za azil. Pri nekaterih pritožbah, ki so v zaostanku, pa se preuči njihova vsebina. Kljub znatnemu napredku, doseženemu od izdaje prejšnjih priporočil, bi morala Grčija nadaljevati prizadevanja za odpravo zaostankov pri nerešenih pritožbah in zagotoviti, da imajo prosilci, katerih pritožba še ni bila rešena, možnost uveljavljati svojo pravico do učinkovitega pravnega sredstva.

               (24)

               Glede na povečanje števila prošenj, podanih v Grčiji od začetka izvajanja izjave EU in Turčije, je še toliko bolj pomembno, da je pritožbeni organ polno kadrovsko zaseden in zmožen obravnavati pričakovano bistveno večje število pritožb. Ob ohranjanju kakovosti in brez poseganja v neodvisnost članov odborov bi bilo treba povečati učinkovitost odborov. To bi lahko vključevalo zlasti pogostejše sestajanje pritožbenih odborov, uporabo pravne pomoči pri pripravi odločitev in specializacijo odborov ter delovanje njihovih članov za poln delovni čas. Zaposliti bi bilo treba tudi več podpornega osebja (29). Redno ocenjevanje potreb bi bilo treba izvajati tudi na podlagi števila pritožb, ki trenutno čakajo na obravnavo pri različnih pritožbenih organih in ki jih bodo ti verjetno obravnavali, da se oceni, ali je število odborov zadostno in ali so njihove delovne metode ustrezne.

               (25)

               V novi zakon (zakon št. 4375/2016) je bila vključena določba o brezplačni pravni pomoči za prosilce na pritožbeni stopnji. Vendar pa vsi ukrepi za izvajanje tega zakona v praksi še niso bili sprejeti. Ministrski sklep o izvajanju določbe o pravni pomoči v skladu z zakonom št. 4375/2016 je bil sprejet 9. septembra 2016. Sredstva za izvajanje brezplačne pravne pomoči so bila zagotovljena prek nacionalnega programa v okviru Sklada za azil, migracije in vključevanje (v nadaljnjem besedilu: sklad AMIF). Poleg tega je bil v okviru financiranja nujne pomoči sklada AMIF z uradom UNHCR podpisan sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev v skupnem znesku 30 milijonov EUR (30). To financiranje UNHCR med drugim uporablja za zagotavljanje brezplačne pravne pomoči prosilcem za mednarodno zaščito na pritožbeni stopnji do začetka leta 2017, ko naj bi grški organi vzpostavili lasten program brezplačne pravne pomoči. Dva projekta se izvajata v partnerstvu z dvema nevladnima organizacijama (Metaction in Greek Council for Refugees (Grški svet za begunce)): eden na otokih, ki v celoti zajema vse pritožbe, drugi pa na celini, ki zajema le del pritožb, in sicer pritožbe, vložene v Atenah in Solunu, ne pa pritožb prosilcev za azil v priporu. Grčija je 19. septembra obvestila Komisijo, da bo seznam odvetnikov, ki ga bo vzdrževala azilna služba, sestavljen v začetku leta 2017. Grčija bi morala sprejeti potrebne ukrepe za takojšnje zagotavljanje pravice do brezplačne pravne pomoči vsem prosilcem za azil, ki vložijo pritožbo.

               (26)

               Ostajajo resni pomisleki v zvezi z zaščito ranljivih prosilcev, vključno z mladoletniki brez spremstva, zlasti zaradi pomanjkanja ustrezno delujočega sistema skrbništva, pomanjkljivosti v smislu primerne nastanitve in splošne zaskrbljenosti glede njihove varnosti. Z novim zakonom št. 4375/2016 sta bila v okviru ministrstva za notranje zadeve in prenovo uprave uvedena novi direktorat za sprejem in direktorat za socialno integracijo s specializiranimi oddelki za sprejem in integracijo mladoletnikov brez spremstva, vključena pa je bila tudi določba o pravnem zastopniku. Kljub temu morajo grški organi sprejeti še izvedbene ukrepe, da se ustrezna postopkovna jamstva in sprejemni pogoji za mladoletnike brez spremstva zagotovijo v praksi. Sprejeti je treba še dodaten zakonodajni okvir, ki bi moral vključevati določbe za učinkovit sistem skrbništva. Grški organi so potrdili, da Ministrstvo za delo in socialno solidarnost (MoL), ki je pristojno za mladoletnike brez spremstva, pripravlja nov zakon o skrbništvu, ki bi moral biti pripravljen pred koncem leta 2016. S tem zakonom bi se ustanovila posebna služba ali morda oddelek za sistem skrbništva. Čeprav je grška vlada že sprejela ministrski sklep glede ocenjevanja starosti mladoletnikov brez spremstva, ki zaprosijo za azil (31), pa se še vedno poroča o pomislekih glede izvajanja ocenjevanja v praksi zaradi težav z identifikacijo in pomanjkanja pravnega sredstva v zvezi z ocenjevanjem starosti, ki ga izvaja policija.

               (27)

               Kar zadeva dostop do izobraževanja, je bil dosežen znaten napredek. Cilj zakona št. 4415/2016 iz avgusta 2016 je med drugim zagotavljanje psihosocialne podpore in izobraževanja za otroke prosilcev za azil ter nemoteno vključevanje tistih, ki bodo ostali v Grčiji, v grški izobraževalni sistem po pripravljalnem prehodnem obdobju. Grški organi kljub lokalnemu odporu sprejemajo pomembne ukrepe za izvajanje tega pravnega okvira v celoti in učinkovito.

               (28)

               Po mnenju različnih zainteresiranih strani je položaj mladoletnikov brez spremstva na splošno negotov, pomisleki glede njihove varnosti v sprejemnih objektih na celini in otokih so številni, nekatere zainteresirane strani pa navajajo, da so otroci še vedno pridržani v centrih za tujce ali v „zavarovanih“ prostorih znotraj odprtih sprejemnih objektov za daljše obdobje v prenatrpanih in nehigienskih razmerah brez zastopnika ali dostopa do pravne pomoči, dokler se zanje ne najde ustrezna nastanitev (32). Kot je navedeno v uvodni izjavi 10, je pomanjkanje ustrezne nastanitve za mladoletnike velik problem, ki ga je treba čim prej odpraviti.

               (29)

               Evropska komisija je Grčiji zagotovila znatno financiranje, da bi jo podprla pri prizadevanjih za uskladitev upravljanja azilnega sistema s standardi EU. Od začetka leta 2015 je bilo Grčiji dodeljenih več kot 352 milijonov EUR nujne pomoči v okviru skladov za notranje zadeve (sklad AMIF in Sklad za notranjo varnost (v nadaljnjem besedilu: sklad ISF)), bodisi neposredno grškim organom bodisi prek agencij Unije in mednarodnih organizacij, ki delujejo v Grčiji. Od tega zneska je bilo približno 90 milijonov EUR julija 2016 dodeljenih neposredno grškim organom, da bi tako okrepili njihove zmogljivosti za izboljšanje življenjskih razmer in zagotavljanje storitev osnovnega zdravstvenega varstva v nastanitvenih centrih za begunce, kot tudi za zagotavljanje sprejema in storitev zdravstvenega varstva za migrante. Znatna sredstva (približno 198 milijonov EUR) za pokritje osnovnih humanitarnih potreb migrantov in beguncev so bila dodeljena tudi humanitarnim partnerskim organizacijam prek nedavno ustanovljenega instrumenta za nujno pomoč. Ta sredstva prispevajo k izvajanju načrta za odzivanje na izredne razmere, ki so ga skupaj razvili Komisija, grški organi in zadevne zainteresirane strani, da bi obravnavali trenutne humanitarne razmere na terenu in/ali podpirali izvajanje izjave EU in Turčije.

               (30)

               Ta nujna pomoč dopolnjuje 509 milijonov EUR, ki so bili Grčiji dodeljeni za obdobje 2014–2020 prek njenih nacionalnih programov v okviru skladov AMIF in ISF, s čimer je Grčija postala prva upravičenka sredstev skladov EU za notranje zadeve med državami članicami EU.

               (31)

               Grčija bi morala zagotoviti, da se ta finančna sredstva nemudoma in v celoti porabijo na najuspešnejši in najučinkovitejši način. V ta namen se izvaja revizija nacionalnih programov Grčije v okviru skladov za notranje zadeve (skladov AMIF in ISF), da se prilagodijo novim prednostnim nalogam. Revizija nacionalnega programa AMIF je bila končana, medtem ko je revizija nacionalnega programa IFS v zaključnih fazah in naj bi bila kmalu končana. Poleg tega, čeprav je bilo formalno imenovanje novega odgovornega organa končano v skladu z zahtevami iz pravne podlage, pa je treba postopke in operativne ukrepe še racionalizirati, da bodo lahko grški organi začeli v celoti črpati razpoložljiva sredstva iz nacionalnih programov ter tako zadostiti nujnim potrebam, zlasti na področju sprejema in drugih storitev za migrante, ki so prisotni v državi.

               (32)

               Kot je bilo potrjeno v sporočilu Komisije z dne 4. marca 2016 z naslovom „Vrnitev k schengenski ureditvi“ (33), je zagotovitev popolnoma delujočega dublinskega sistema nepogrešljiv del širših prizadevanj za stabilizacijo politike na področju azila, migracij in meja. Ta prizadevanja za normalizacijo delovanja dublinskega sistema pa bi morala voditi k ponovni vzpostavitvi normalnega delovanja schengenskega območja. Spodbuda, ki jo imajo prosilci za azil, ki na neregularen način prispejo v Grčijo, za nadaljevanje poti v druge države članice – kar je povzročila ustavitev predaj v skladu z dublinsko uredbo Grčiji od leta 2011 – je eden od dejavnikov, ki povzročajo sekundarno gibanje, kar onemogoča pravilno delovanje schengenskega sistema. Zato je pomembno, da Grčija čim prej sprejme še neizpolnjene ukrepe iz tega priporočila. Obenem bi morala biti prednostna naloga reforma dublinskih pravil, kot jo je predlagala Komisija (34), ki temelji na cilju solidarnosti in pravične porazdelitve bremena med državami članicami. Trenutno potekajo pogajanja o tem predlogu.

               (33)

               Komisija ugotavlja, da je od sodbe v zadevi M. S. S. iz leta 2011 slednja ob pomoči Komisije, EASO, držav članic ter mednarodnih in nevladnih organizacij dosegla pomemben napredek pri izboljšanju delovanja svojega azilnega sistema. Toda Grčija se še vedno srečuje z zahtevnimi razmerami, saj obravnava veliko število novih prosilcev za azil, kar je zlasti posledica izvajanja postopka predhodne registracije in stalnih neregularnih prihodov migrantov, čeprav v manjšem obsegu kot pred marcem 2016, ter iz njenih odgovornosti v okviru izvajanja izjave EU in Turčije. Poleg tega je treba sprejeti dodatne pomembne korake za odpravo preostalih pomanjkljivosti v grškem azilnem sistemu, zlasti kar zadeva kakovost sprejemnih objektov, obravnavo ranljivih prosilcev in hitrost registracije, vložitve in preučitve prošenj za azil v obeh primerih. Zaradi upoštevanja učinka teh zahtevnih razmer na splošno delovanje azilnega sistema in preprečitve nevzdržne obremenitve Grčije še ni mogoče priporočiti popolne ponovne vzpostavitve predaj Grčiji v skladu z dublinsko uredbo, čeprav to ostaja končni cilj.

               (34)

               Vendar je Grčija precej napredovala pri vzpostavljanju bistvenih institucionalnih in pravnih struktur za ustrezno delovanje azilnega sistema in obstajajo dobre možnosti, da bo azilni sistem v celoti deloval že v bližnji prihodnosti, ko bodo odpravljene vse preostale pomanjkljivosti, zlasti kar zadeva pogoje za sprejem in obravnavo ranljivih oseb, vključno z mladoletniki brez spremstva. Zato je primerno priporočiti, da se predaje ponovno vzpostavijo postopno in na podlagi posameznih zagotovil, pri čemer je treba upoštevati zmogljivosti za sprejem in obravnavo prošenj v skladu z relevantno zakonodajo EU ter sedanjo neustrezno obravnavo nekaterih kategorij oseb, zlasti ranljivih prosilcev, vključno z mladoletniki brez spremstva. Ponovna vzpostavitev predaj poleg tega ne bi smela veljati retroaktivno, vendar bi morala zajemati prosilce za azil, za katere je Grčija odgovorna od določenega datuma, da ne bi prišlo do nevzdržne obremenitve Grčije. Priporočiti bi bilo treba, da se za ta datum določi 15. marec 2017.

               (35)

               Glede na navedeno so v tem priporočilu določeni ukrepi, ki jih morajo grški organi sprejeti ali nadaljevati, da bo mogoča ponovna vzpostavitev predaj v skladu z dublinsko uredbo v zvezi s prosilci za azil, ki so od 15. marca 2017 na neregularen način vstopili v Grčijo na zunanjih mejah, ali za katere je Grčija od tega datuma odgovorna na podlagi meril iz poglavja III Uredbe (EU) št. 604/2013, razen člena 13. V skladu s tem ciljem bi morala Grčija čim prej sprejeti vse korake, navedene v tem priporočilu. Tudi druge države članice bi morale ob spoštovanju načela solidarnosti in pravične delitve odgovornosti prispevati k doseganju tega cilja, zlasti z napotitvijo strokovnjakov, ki bodo grškim organom v pomoč pri odzivanju na različne pozive EASO, ter s celovitim izpolnjevanjem svojih obveznosti glede premestitev na podlagi sklepov o premestitvah.

               (36)

               V tem priporočilu so določene tudi podrobnosti v zvezi s ponovno vzpostavitvijo predaj, ki bi morale v vsakem posameznem primeru vključevati tesno sodelovanje med grškimi organi in organi države članice, ki izvaja predajo. Pri tem bi se bilo treba opreti na dolžnost iskrenega sodelovanja med državami članicami, vključno za zagotovitev, da bo oseba ustrezno nastanjena v skladu s standardi iz Direktive 2013/33/EU ter se bo njena prošnja obdelala v skladu z Direktivo 2013/32/EU. Tako bo morala Grčija predložiti posebna zagotovila za vsakega posameznika, ki naj bi bil predan, in sicer glede načina njegove obravnave. Poleg tega bi bilo treba vzpostaviti mehanizem za podporo in poročanje, v katerega bi bila vključena skupina strokovnjakov držav članic pod vodstvom EASO, katere naloga bi bila pomagati zagotavljati, da se takšni standardi v zvezi s predanimi osebami uporabljajo v praksi.

               (37)

               Redno poročanje Grčije o napredku pri izvajanju teh ukrepov je bistvenega pomena za zagotovitev celovitega izvajanja tega priporočila. Tako bi morala Grčija prvo poročilo pripraviti do 15. februarja 2017, kot je določeno v tem priporočilu, v katerem bi morala zlasti opisati, kako grški organi vzpostavljajo postopek za predložitev zagotovil glede posameznih primerov predaj ob spoštovanju relevantne zakonodaje EU. Nato bi morala Grčija vsaka dva meseca poročati o izvajanju tega priporočila.

               (38)

               Komisija bo na podlagi teh poročil in vseh drugih relevantnih razpoložljivih informacij oziroma drugih dogodkov redno poročala o napredku pri izvajanju tega priporočila ter priporočila po potrebi posodabljala.

               (39)

               Odločitev o ponovni vzpostavitvi predaj v posameznih primerih je v izključni pristojnosti organov držav članic pod nadzorom sodišč, ki v zvezi z razlago dublinske uredbe lahko podajo predloge za sprejetje predhodne odločbe pri Sodišču Evropske unije –

         PRIPOROČA:
   I.   UKREPI ZA OKREPITEV GRŠKEGA AZILNEGA SISTEMA

      Sprejemni pogoji in objekti

               1.

               Grčija bi morala nadaljevati svoja prizadevanja in zagotoviti, da ima na svojem ozemlju zadostno število sprejemnih objektov za nastanitev vseh prosilcev za mednarodno zaščito in da sprejemni pogoji v vseh teh sprejemnih objektih izpolnjujejo standarde zakonodaje EU. Grčija bi morala prednostno:

                           (a)

                           zagotoviti, da ima zadostno število odprtih sprejemnih objektov, v katerih je mogoče nastaniti vse prosilce za mednarodno zaščito, ki jih sprejme oziroma jih bo verjetno sprejela, in njihove vzdrževane družinske člane za obdobje trajanja azilnega postopka;

                           (b)

                           zagotoviti, da vsi ti sprejemni objekti izpolnjujejo vsaj minimalne standarde, določene z Direktivo 2013/33/EU o pogojih za sprejem, tudi za ranljive prosilce in vključno pozimi;

                           (c)

                           takoj odločiti, katere objekte na celini bi bilo treba nadgraditi in katere zapreti;

                           (d)

                           takoj odločiti, kako bi bilo treba povečati sprejemne zmogljivosti na otokih;

                           (e)

                           ustvariti potrebna dodatna nastanitvena mesta za mladoletnike brez spremstva in zagotoviti, da se vsi mladoletniki brez spremstva, ki zaprosijo za azil, nemudoma namestijo v primerne nastanitvene objekte in se ne zadržujejo v neprimernih razmerah oziroma v priporu ter zagotoviti, da se ti objekti vzdržujejo;

                           (f)

                           zagotoviti, da prosilci prejmejo potrebno zdravstveno oskrbo, ki vključuje vsaj nujno zdravstveno oskrbo ter osnovno zdravljenje bolezni in resnih duševnih motenj;

                           (g)

                           zagotoviti učinkovito in neprekinjeno centralizirano upravljanje ter koordinacijo vseh sprejemnih objektov, skupaj s sistemom za stalno spremljanje materialnih standardov v teh objektih ter storitev, ki se v njih zagotavljajo, vključno z žariščnimi točkami, in zagotoviti, da imajo pristojni organi v ta namen na voljo zadostna sredstva.

                     Grčija bi morala prav tako zagotoviti, da je poleg stalnih objektov na voljo ali da se v kratkem času lahko da na voljo tudi primerno število začasno odprtih sprejemnih objektov za nastanitev nepričakovanega pritoka prosilcev za mednarodno zaščito in njihovih vzdrževanih družinskih članov v ustreznih razmerah.
               Grški organi bi morali izvesti celovito oceno potreb glede skupnih potrebnih sprejemnih zmogljivosti in narave teh zmogljivosti ter to oceno redno posodabljati glede na nove okoliščine.

      Dostop do azilnega postopka na prvi stopnji in sredstva zanj

               2.

               Grčija bi morala nadaljevati svoja prizadevanja in zagotoviti, da imajo vsi prosilci za mednarodno zaščito učinkovit dostop do azilnega postopka, še posebej tako, da:

                           (a)

                           oceni, ali je število uslužbencev azilne službe ustrezno, da lahko obravnava vložene prošnje za azil v rokih, določenih v Direktivi 2013/32/EU o azilnih postopkih;

                           (b)

                           na podlagi te ocene zaposli morebitne dodatne uslužbence, ki jih azilna služba potrebuje, da bi lahko čim prej učinkovito in pravočasno obravnavala vse prošnje za mednarodno zaščito, in/ali opredeli dodatne uslužbence, vključno z referenti za obravnavo prošenj in tolmači, ki bi jih lahko država članica napotila prek podpornih skupin EASO;

                           (c)

                           ustanovi dodatne regionalne azilne urade ali enote v skladu s splošnimi potrebami na celotnem ozemlju Grčije;

                           (d)

                           pospeši razgovore in postopke, pri čemer ohrani zahtevane standarde, po potrebi ob podpori EASO, vključno z uvedbo orodij za vodenje razgovorov in podporo;

                           (e)

                           skrajša čas, ki preteče med trenutkom, ko oseba izrazi namero, da bo zaprosila za azil, in dejansko vložitvijo prošnje za azil v skladu s členom 6(2) Direktive 2013/32/EU o azilnih postopkih.

                     Ocene potreb iz točke (a) bi bilo treba redno posodabljati in bi morale vsebovati podatke o številu zaposlenih uslužbencev.

      Pritožbeni organ

               3.

               Grčija bi morala nadaljevati svoja prizadevanja in zagotoviti dostop do učinkovitega pravnega sredstva vsem prosilcem za mednarodno zaščito, zlasti tako, da zagotovi:

                           (a)

                           polno delovanje novega pritožbenega organa, in sicer z ustanovitvijo načrtovanih 20 pritožbenih odborov do konca februarja 2017 ter po potrebi z dopolnitvijo tega števila na podlagi v nadaljevanju omenjene ocene potreb;

                           (b)

                           dovolj človeških virov za pritožbeni organ in odbore, vključno s podpornimi uslužbenci, za obravnavo vseh še nerešenih in možnih prihodnjih pritožb, vključno s pritožbami v okviru izjave EU in Turčije;

                           (c)

                           čimprejšnjo zaključitev obravnave vseh še nerešenih zahtevkov za sodno presojo upravnih odločitev;

                           (d)

                           povečanje števila odločitev na odbor, po potrebi vključno z organizacijo pogostejših sej, uporabo pravne pomoči pri pripravi odločitev, specializacijo odborov in s stalno zaposlitvijo članov odborov brez poseganja v njihovo neodvisnost;

                           (e)

                           zadostno usposabljanje za člane pritožbenih odborov, po potrebi tudi ob podpori EASO.

                     Grški organi bi morali na podlagi celovite in redne ocene potreb opredeliti, koliko pritožbenih odborov je potrebnih v okviru novega pritožbenega organa, da se lahko obravnavajo vse pritožbe prosilcev za mednarodno zaščito, potrebno število človeških virov za nadaljevanje nemotenega delovanja teh odborov in morebitne druge ukrepe, ki bi lahko bili potrebni, kot so spremembe delovnih metod. To bi moralo še zlasti vključevati oceno, ali zadošča 20 pritožbenih odborov, ki naj bi bili ustanovljeni do konca februarja 2017.

      Pravna pomoč

               4.

               Grčija bi morala zagotoviti, da pravni okvir za dostop do brezplačne pravne pomoči deluje v praksi in da se vsem prosilcem za azil nudi potrebna pravna pomoč za sodno presojo upravnih odločitev o prošnjah za mednarodno zaščito. Grčija bi morala zlasti:

                           (a)

                           čim prej začeti uspešno izvajati ministrski sklep o zagotavljanju storitev brezplačne pravne pomoči;

                           (b)

                           hitro skleniti pogodbo za stalni seznam odvetnikov, ki lahko nudijo te storitve vsem prosilcem na pritožbeni stopnji v Grčiji. Grčija bi morala medtem zagotoviti, da se v okviru projektov, ki se že izvajata na celini in na otokih, zagotavlja učinkovita brezplačna pravna pomoč vsem prosilcem za azil.

      Obravnava mladoletnikov brez spremstva in ranljivih oseb med azilnim postopkom

               5.

               Grčija bi morala zagotoviti vzpostavitev ustreznih struktur in sprejeti ustrezne ukrepe za identifikacijo in obravnavo ranljivih prosilcev, vključno z mladoletniki brez spremstva. Grčija bi morala zlasti:

                           (a)

                           nemudoma uvesti primeren postopek skrbništva s sprejetjem potrebnega zakonodajnega okvira za izvajanje ustreznih določb zakona št. 4375/2016;

                           (b)

                           določiti in zaposliti potrebno osebje direktorata za sprejem in oddelka za zaščito mladoletnikov brez spremstva, da čim prej zagotovi potrebna jamstva v okviru azilnega prava za iskanje družine in pravno zastopanje;

                           (c)

                           zagotoviti, da se postopki za identifikacijo prosilcev s posebnimi postopkovnimi potrebami in potrebami glede sprejema, vključno z mladoletniki brez spremstva, izvajajo v praksi ter da se tem prosilcem nudi potrebna psihosocialna podpora, zlasti če so bili žrtve spolnega nasilja in izkoriščanja ali trgovine z ljudmi, in da se vedno ustrezno upošteva najboljša korist otroka.

      Uporaba sredstev EU v okviru nacionalnih programov

               6.

               Grčija bi morala zagotoviti, da se znatna sredstva EU, ki so na voljo, v celoti izkoristijo, zlasti s takojšnjo uporabo virov iz nacionalnih programov v okviru skladov AMIF in ISF ter z uporabo dopolnilnih sredstev iz strukturnih skladov. Glede na to bi morala Grčija sprejeti potrebne ukrepe, da bi v celoti črpala razpoložljiva sredstva iz nacionalnih programov ter tako zadostila nujnim potrebam, zlasti na področju sprejema in drugih storitev za migrante, ki so prisotni v Grčiji, in sicer z izboljšanjem koordinacije med zadevnimi zainteresiranimi stranmi, okrepitvijo operativnih zmogljivosti in izboljšanjem izvedbenega mehanizma.

      Tehnična podpora, ki jo zagotavljajo druge države članice

               7.

               Države članice so pozvane, da zagotavljajo dodatno podporo Grčiji, in sicer z imenovanjem strokovnjakov ob različnih pozivih EASO, z zagotavljanjem daljših napotitev ter iskanjem izkušenejših in specializiranih profilov.

         II.   PODROBNOSTI PONOVNE VZPOSTAVITVE PREDAJ

               8.

               Priporoča se ponovna vzpostavitev predaj prosilcev za azil Grčiji v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 pod pogoji in na način, določenimi v točkah 9 in 10.

      Področje uporabe

               9.

               Ponovna vzpostavitev predaj bi morala veljati za prosilce za azil, ki so od 15. marca 2017 na neregularen način vstopili v Grčijo na zunanjih mejah, ali za druge osebe, za katere je Grčija od tega datuma odgovorna na podlagi meril iz poglavja III Uredbe (EU) št. 604/2013, razen člena 13, in sicer postopoma v skladu z zmogljivostmi za sprejem in obravnavo prosilcev v Grčiji v skladu z direktivama 2013/32/EU in 2013/33/EU. Ranljivih prosilcev za azil, vključno z mladoletniki brez spremstva, za zdaj ne bi smeli predajati Grčiji.

      Sodelovanje in posamezna zagotovila

               10.

               Organi držav članic so pozvani, da pred predajo prosilca Grčiji tesno sodelujejo z grškimi organi, da se zagotovi izpolnjevanje pogojev iz točke 9 ter zlasti, da bo prosilec sprejet v sprejemni objekt, ki izpolnjuje standarde iz zakonodaje EU, zlasti iz Uredbe 2013/33/EU o pogojih za sprejem, da bo prosilčeva prošnja obravnavana v rokih, določenih v direktivi 2013/32/EU o azilnih postopkih, ter da bo prosilec obravnavan v skladu z zakonodajo EU v vseh ostalih relevantnih pogledih. Grški organi so pozvani k polnemu sodelovanju glede predložitve takšnih zagotovil drugim državam članicam.

         III.   PODPORA IN POROČANJE

      Podpora EASO in poročanje

               11.

               EASO bi moral vzpostaviti skupino strokovnjakov držav članic, ki bi bila v Grčijo napotena, da bi podpirala sodelovanje med državami članicami ter poročala glede tega, ali se osebe, ki so znova predane Grčiji v skladu z dublinsko uredbo, obravnavajo v skladu z zagotovili, ki jih v skladu s točko 10 predloži Grčija.

      Poročanje Grčije

               12.

               Grčija je pozvana, da do 15. februarja 2017 predloži poročilo o napredku pri izvajanju tega priporočila. Poročilo bi moralo zlasti vključevati opis ukrepov, sprejetih za odpravo preostalih pomanjkljivosti, navedenih v tem priporočilu, vključno s tem, kako so grški organi vzpostavili potrebne človeške in materialne vire iz točk 1 do 5 tega priporočila oziroma kako to nameravajo storiti, in opis rednih ocen potreb iz točk 1 do 3 tega priporočila. Poleg tega bi moralo podrobno opisati, kako nameravajo grški organi izvajati postopek za predložitev zagotovil glede posameznih primerov iz točke 10.

               13.

               Poročilo bi moralo vsebovati tudi naslednje informacije:

                           (a)

                           skupne trenutne in načrtovane stalne in začasne sprejemne zmogljivosti, namenjene prosilcem za mednarodno zaščito, in naravo teh zmogljivosti;

                           (b)

                           skupno število nerešenih prošenj za azil na prvi stopnji;

                           (c)

                           izčrpne podatke o vseh nerešenih pritožbah in izdanih odločbah na drugi stopnji, vključno s primeri dopustnosti, tako s strani novih pritožbenih odborov kot tudi pritožbenih odborov za odpravo zaostankov;

                           (d)

                           skupno trenutno in načrtovano število uslužbencev za obdelavo prošenj za azil, registriranih pri azilni službi, in uslužbencev direktorata za sprejem; ter skupno trenutno in načrtovano število uslužbencev in število odborov, ki jih je postopoma do operativne faze vzpostavil pritožbeni organ.

               14.

               Grčija je pozvana, da po 15. februarja 2017 vsaka dva meseca poroča o izvajanju tega priporočila.

      V Bruslju, 8. decembra 2016

            Za Komisijo

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Član Komisije

      (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, 29.6.2013, str. 31).

      (2)  M. S. S. proti Belgiji in Grčiji (št. 30696/09) in N. S. proti Secretary of State for the Home Department, združeni zadevi C-411/10 in C-493/10.

      (3)  Uredba sveta (ES) št. 343/2003 z dne 18. februarja 2003 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL L 50, 25.2.2003, str. 1), ki jo je nadomestila Uredba (EU) št. 604/2013.

      (4)  Podatki agencije Frontex z dne 4. decembra 2016.

      (5)  Izjava EU in Turčije z dne 18. marca 2016.

      (6)  Glej poročila Komisije o napredku pri izvajanju izjave EU in Turčije, http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/european-agenda-migration/proposal-implementation-package/index_en.htm.

      (7)  Povprečno dnevno število prihodov v Grčijo med 1. majem in 31. julijem 2016 je bilo 52, povprečno dnevno število prihodov v Grčijo med 1. avgustom in 29. novembrom 2016 pa 94.

      (8)  http://www.media.gov.gr/index.php, dostop do strani na dan 6. decembra 2016.

      (9)  Sklep Sveta (EU) 2015/1523 z dne 14. septembra 2015 o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije, UL L 239, 15.9.2015, str. 146, in Sklep Sveta (EU) 2015/1601 z dne 22. septembra 2015 o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije, UL L 248, 24.9.2015, str. 80.

      (10)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu: Osmo poročilo o premestitvi in preselitvi, COM(2016) 791 final z dne 7. decembra 2016.

      (11)  Priporočilo Komisije z dne 10. februarja 2016, naslovljeno na Helensko republiko, o nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 (C(2016) 871 final); Priporočilo Komisije z dne 15. junija 2016, naslovljeno na Helensko republiko, o posebnih nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 (C(2016) 3805 final).

      (12)  Priporočilo Komisije z dne 28. septembra 2016, naslovljeno na Helensko republiko, o posebnih nujnih ukrepih, ki bi jih morala Grčija sprejeti zaradi ponovne vzpostavitve predaj v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 (C (2016) 6311 final).

      (13)  Do konca leta 2016 naj bi bila večina „predhodno registriranih“ prošenj polno registriranih/vloženih. Namen tega ukrepa predhodne registracije, ki je bil zaključen avgusta 2016, je bila predhodna registracija vseh državljanov tretjih držav brez urejenega statusa, ki so prispeli v Grčijo pred 20. marcem 2016 in so želeli zaprositi za mednarodno zaščito, vendar jih grški organi še niso usmerili v azilni postopek. Poleti je bilo predhodno registriranih okoli 28 000 oseb.

      (14)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, 29.6.2013, str. 60).

      (15)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL L 180, 29.6.2013, str. 96).

      (16)  Zakon št. 4375/2016 o strukturi in delovanju azilne službe, pritožbenega organa ter službe za sprejem in identifikacijo, ustanovitvi generalnega sekretariata za sprejem ter prenosu Direktive 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (prenovitev) in drugih določb v grško zakonodajo. Na voljo na naslovu: http://www.hellenicparliament.gr/UserFiles/bcc26661-143b-4f2d-8916-0e0e66ba4c50/o-prosf-pap.pdf.
   Da bi lahko grški organi navedeni zakon v celoti izvajali, je treba sprejeti izvedbene akte v obliki ministrskih ali medresorskih sklepov.

      (17)  Zakon št. 4399/2016: http://www.asylumineurope.org/sites/default/files/resources/n_4399.2016.pdf.

      (18)  Zakon št. 4415/2016: https://www.alfavita.gr/sites/default/files/attachments/fek_ellinoglosi.pdf.

      (19)  http://www.media.gov.gr/images/prosfygiko/REFUGEE_FLOWS-01-12-2016.pdf
   Ti začasni zasilni in stalni objekti so bili vzpostavljeni na žariščnih točkah na Egejskih otokih in na celini.

      (20)  Grški minister Mouzalas je navedel, da je na otokih v resnici manj migrantov (približno 10 000–12 000).

      (21)  http://reliefweb.int/report/greece/situation-update-unaccompanied-children-uac-greece-2-november-2016

      (22)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83

      (23)  Člen 1(3) zakona št. 4375/2016.

      (24)  Informacije o zaposlovanju, ki jih je grška azilna služba predložila na sestanku s službami Komisije 10. novembra 2016.

      (25)  Vendar ta izmenični odbor zaradi povečanja delovne obremenitve zaradi izvajanja izjave EU in Turčije v preučitev dobi 100 primerov na mesec.

      (26)  Medresorski sklep (UL B 1862, 24.6.2016).

      (27)  Člen 22(3) zakona št. 4375/2016.

      (28)  Člen 28 predsedniškega odloka št. 114/2010.

      (29)  Informacije, ki so bile predložene službam Komisije na sestanku s pritožbenim organom novembra 2016.

      (30)  Sporazum o nepovratnih sredstvih je bil podpisan 15. julija 2016.

      (31)  Ministrski sklep št. 1982 z dne 16. februarja 2016 (uradni list B' 335).

      (32)  Organizacija Human Rights Watch, „Why Are You Keeping Me Here?“, september 2016 https://www.hrw.org/sites/default/files/report_pdf/greece0916_web.pdf.

      (33)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu: „Vrnitev k schengenski ureditvi – časovni načrt“ (COM(2016) 120 final z dne 4. marca 2016).

      (34)  COM(2016) 270 final.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Nizozemske za stabilnost za obdobje 2012–2017

text:
               30.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/89

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 9. julija 2013
   v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Nizozemske za stabilnost za obdobje 2012–2017
   2013/C 217/22
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli dogovor za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 10. julija 2012 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2012 in dal mnenje o programu Nizozemske za stabilnost za obdobje 2012–2015.

               (5)

               Komisija je 28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Nizozemsko opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 7. februarja 2013 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2013 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2013.

               (7)

               Evropski svet je 14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (8)

               Komisija je 10. aprila 2013 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Nizozemsko, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Nizozemskem obstajajo makroekonomska neravnotežja, ki pa niso čezmerna.

               (9)

               Nizozemska je 29. aprila 2013 predložila nacionalni program reform za leto 2013 in program za stabilnost za obdobje 2012–2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (10)

               Na podlagi ocene programa za stabilnost v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je Nizozemska v obdobju 2011–2013 izvedla obsežne ukrepe za konsolidacijo, vendar pa fiskalni napor verjetno ne bo zadostoval za odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2013, predvsem zaradi nepričakovanega poslabšanja gospodarskih razmer. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost, je na splošno verjeten. V programu za stabilnost je za leto 2013 napovedana negativna realna gospodarska rast v višini –0,4 %, za leto 2014 pa pozitivna rast v višini 1,1 %, kar je precej blizu stopnji iz napovedi služb Komisije iz pomladi 2013 (–0,8 % za leto 2013 in 0,9 % za leto 2014). V programu za stabilnost je naveden cilj zmanjševanja nominalnega primanjkljaja na vzdržen način pod 3 % BDP z letom 2014. Srednjeročni proračunski cilj v programu za stabilnost ni izrecno omenjen, kar naj bi pomenilo, da velja ciljna vrednost –0,5 %, ki je bila sporočena v lanskoletnem programu za stabilnost. Srednjeročni proračunski cilj je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Za leto 2015 je sicer načrtovano izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP v skladu z minimalno zahtevo za letno strukturno prilagoditev, vendar pa se za leto 2016 pričakuje poslabšanje strukturnega salda za 0,4 % BDP, leta 2017 pa ponovno izboljšanje za 0,1 % BDP, kar pomeni odstopanje od primernega poteka prilagoditve. Glede na napoved služb Komisije iz pomladi 2013 je povprečni letni fiskalni napor v višini 0,7% BDP v obdobju 2010–2013 skladen s fiskalnimm naporom v višini ¾ % BDP, ki ga priporoča Svet. Proračunska prilagoditev v letih 2011 in 2012 je bila usmerjena predvsem na stran odhodkov, leta 2013 pa je v večini temeljila na ukrepih na strani prihodkov. Načrtovani nominalni primanjkljaj, določen v programu za stabilnost, je skladen s ciljem odprave čezmernega primanjkljaja do leta 2014, kar je eno leto po roku, ki ga je Svet določil v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem z dne 2. decembra 2009. Svet meni, da načrtovani fiskalni napor nizozemskih organov ne omogoča dejanske odprave čezmernega primanjkljaja do leta 2014. Možni dodatni ukrepi za konsolidacijo, opisani v programu za stabilnost, so bili začasno umaknjeni, vendar pa tudi ne bi zadostovali. Nizozemska mora opredeliti dodatne ukrepe za zmanjšanje nominalnega javnofinančnega primanjkljaja na vzdržen način pod mejo 3 % BDP v letu 2014. V skladu s programom za stabilnost naj bi se javni dolg letos še povečal, in sicer leta 2013 na 74 % BDP, leta 2014 pa naj bi dosegel 75 % BDP. Delež dolga naj bi tako po napovedih ostal precej nad referenčno vrednostjo 60 %. Leta 2015 bi se zmanjšal na 71,4 % BDP ter zatem rahlo upadal in se leta 2017 ustalil pri 70,8 % BDP. Vendar pa to zmanjševanje deleža dolga po letu 2014 ni ustrezno utemeljeno z ukrepi na ravni politik.

               (11)

               Za povečanje možnosti za prihodnjo rast na Nizozemskem je izredno pomembno, da se zaradi potrebne konsolidacije, ki bi omogočila odpravo čezmernega primanjkljaja na vzdržen način in doseganje srednjeročnega proračunskega cilja v srednje- do dolgoročnem obdobju, ne bodo zmanjšali odhodki, ki spodbujajo rast. Za uravnoteženo prilagajanje bodo ključnega pomena zlasti spodbujevalni ukrepi na področju inovacij in raziskav, vključno s temeljnimi raziskavami, ter izobraževanja in usposabljanja. S tem bi se podprlo gospodarsko okrevanje, hkrati pa bi se spodbujala inovativnost in človeški kapital, povečala konkurenčnost ter izboljšale srednje- do dolgoročne možnosti za rast.

               (12)

               Eden ključnih izzivov predstavlja trg stanovanjskih nepremičnin, na katerem so se v zadnjih desetletjih nakopičile togosti in izkrivljajoče spodbude, ki so oblikovale vzorce stanovanjskega financiranja in varčevanja v tem sektorju. Dejstvo, da gospodinjstva povečujejo bruto hipotekarni dolg na podlagi stanovanjskega premoženja, je večinoma posledica dolgoletnih fiskalnih spodbud, zlasti stoodstotne davčne olajšave za hipotekarne obresti. Od aprila 2012 je bila delno izvedena vrsta ukrepov in nekateri od njih so bili namenjeni prilagajanju davčne obravnave stanovanjskega financiranja. Postopno omejevanje davčne olajšave za hipotekarne obresti in povečevanje spodbude za odplačevanje je vsekakor potrebno, vendar se ta ukrep uvaja prepočasi, da bi lahko znatno vplival na dinamiko odplačevanja. Trg najemnih stanovanj omejujeta množica predpisov in obsežen sektor socialnih stanovanj, za katerega so hkrati značilne dolge čakalne liste. V tem sektorju je nedavna uvedba različnih stopenj najemnin glede na dohodek gospodinjstva dobrodošel ukrep, vendar je njegov učinek omejen. Ob upoštevanju vsega navedenega so predlagani ukrepi ustrezni, vendar reforme pri obravnavanju temeljnih težav na splošno napredujejo počasi in jih je torej treba pospešiti, hkrati pa je ob upoštevanju vpliva trenutnega gospodarskega okolja treba še naprej zagotavljati dostopnost socialnih stanovanj za prikrajšane državljane, ki stanovanj ne morejo najeti po tržnih pogojih, tudi na lokacijah, na katerih je povpraševanje veliko.

               (13)

               Dolgoročna vzdržnost pokojninskega sistema je bila okrepljena s postopnim zvišanjem zakonsko določene upokojitvene starosti s 65 let leta 2012 na 67 let leta 2021. Nizozemska je tako v celoti upoštevala del priporočila iz leta 2012, ki se nanaša na zvišanje in uskladitev zakonsko določene upokojitvene starosti glede na pričakovano življenjsko dobo v prvem in tudi v drugem pokojninskem stebru. Med preostalimi izzivi je tudi ustrezna med- in znotrajgeneracijska delitev stroškov in tveganj. Poleg tega je prenova upravljanja pokojninskih skladov drugega stebra več kot potrebna, da bi se povečala odpornost sistema z vidika staranja prebivalstva. Izvedba načrtov za reformo na področju dolgotrajne oskrbe bi prispevala k zajezitvi hitro rastočih stroškov, ki so posledica staranja prebivalstva, in s tem podpirala vzdržnost javnih financ. Pri tem je treba ohranjati ustrezno raven kakovosti in dostopnosti dolgotrajne oskrbe.

               (14)

               Reforme trga dela, ki jih je predlagala vlada, so namenjene povečanju udeležbe in mobilnosti na trgu dela. Reforma Zakona o udeležbi na trgu dela je ambiciozna in bo prispevala k povečanju udeležbe na trgu dela, vendar pa reforme še niso uzakonjene. Poleg tega so potrebni dodatni ukrepi za povečanje zaposljivosti ljudi z obrobja trga dela, vključno z ženskami, osebami s priseljenskim ozadjem, invalidi in starejšimi. Nizozemska je napovedala reforme sistema nadomestil za brezposelnost in svoje sorazmerno stroge delovnopravne zakonodaje. V kombinaciji z davčnimi spodbudami za mobilnost („mobiliteitsbonus“), ki delodajalce spodbujajo k zaposlovanju prejemnikov socialne pomoči v starosti 50 let ali več ali delovnih invalidov, so te reforme dobro usmerjene v segment trga dela, za katerega je značilna nižja udeležba. Navedeni ukrepi so korak v pravo smer, vendar pa bo celovita ocena njihove uspešnosti mogoča šele po njihovem sprejetju. Poleg navedenega bi lahko hitrejše odpravljanje preostalih dejavnikov, ki prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu odvračajo od opravljanja večjega števila delovnih ur, še dodatno omililo pomanjkanje delovne sile v prihodnosti.

               (15)

               V zvezi s priporočilom iz leta 2012 glede inovacij ter sodelovanja med znanostjo in gospodarstvom je bil dosežen precejšen napredek. Izvajati se je začela podjetniška politika „Na vrh“, vključno s sektorskim pristopom za javno-zasebna partnerstva na področju raziskav, inovacij in izobraževanja (t.i. „sektorji na vrhu“). Pomembno je, da se poleg sektorskih politik na področju inovacij nadaljujejo horizontalne politike na področju raziskav in inovacij ter da se ohranja ustrezna raven javnega financiranja za temeljne raziskave, ki prejemajo nenamenska proračunska sredstva.

               (16)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo nizozemske ekonomske politike. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost ter predstavila poglobljen pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Nizozemskem, ampak tudi upoštevanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 4 spodaj.

               (17)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 spodaj.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilu iz točke 2 spodaj.

               (19)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih valuta je euro (6). Kot država katere valuta je euro, bi morala Nizozemska tudi zagotoviti, da se navedena priporočila izvedejo v celoti in pravočasno –

         PRIPOROČA, da Nizozemska v obdobju 2013–2014 ukrepa tako, da:

               1.

               Okrepi in izvaja proračunsko strategijo za leto 2014 in pozneje ter jo podpre z dovolj podrobno opredeljenimi ukrepi, da bo pravočasno in na vzdržen način odpravila čezmerni primanjkljaj do leta 2014 in dosegla strukturni fiskalni napor, določen v priporočilih Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Zaščiti odhodke na področjih, ki so neposredno povezana z rastjo, kot so izobraževanje, inovacije in raziskave. Ko bo čezmerni primanjkljaj odpravljen, nadaljuje s strukturnimi prilagoditvami, ki ji bodo omogočile dosego srednjeročnega proračunskega cilja do leta 2015.

               2.

               Okrepi prizadevanja za postopno reformo trga stanovanjskih nepremičnin s pospešitvijo načrtovanega zmanjšanja davčne olajšave za hipotekarne obresti, ob upoštevanju vpliva trenutnega gospodarskega okolja, in z uvedbo bolj tržno naravnanega mehanizma za določanje višine najemnin na trgu najemnih stanovanj in z dodatnim vezanjem višine najemnin za socialna stanovanja na višino dohodkov gospodinjstev. Zagotovi, da se podjetja, ki upravljajo s socialnim stanovanji, preusmerijo na gospodinjstva.

               3.

               Ob posvetovanju s socialnimi partnerji prilagodi drugi pokojninski steber tako, da bo zagotavljal ustrezne med- in znotrajgeneracijske delitve stroškov in tveganj. Postopno zviševanje zakonsko določene upokojitvene starosti podkrepi z ukrepi za povečanje zaposljivosti starejših delavcev. Izvede načrtovano reformo sistema dolgoročne oskrbe, da se zagotovi njegova stroškovna učinkovitost, ter jo dopolni z novimi ukrepi za obvladovanje rasti stroškov, s čimer se bo zagotovila vzdržnost.

               4.

               Izvede dodatne ukrepe za povečanje udeležbe na trgu dela, zlasti ljudi z obrobja trga dela. Še naprej zmanjšuje odvračilne davčne ukrepe na trgu dela, tudi z odpravljanjem prenosljivih davčnih olajšav za prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu. Spodbuja prehode na trgu dela in odpravlja togosti, tudi s hitrejšo reformo delovnopravne zakonodaje in sistema nadomestil za brezposelnost.

      V Bruslju, 9. julija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŠADŽIUS

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2013 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 118, 30.4.2013, str. 21).

      (4)  UL C 219, 24.7.2012, str. 88.

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (6)  Glej stran 97 tega Uradnega lista.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0291

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 9(1) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o konvergenčnem programu Bolgarije, 2006–2009  /* SEK/2007/0290 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 7.3.2007SEC(2007) 291 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Latvije, 2006–2009(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSplošno ozadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Latvije je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 5. julija 2004. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.Ozadje ocene dopolnitve programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev konvergenčnega programa Latvije, predloženo 12. januarja 2007, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v dopolnitvi konvergenčnega programa naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa),3.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostLatvija je država, ki poskuša nadoknaditi zaostanek in je v procesu strukturnega preoblikovanja z zelo visoko gospodarsko rastjo, kar zadeva prihodke na prebivalca pa je viden občuten napredek pri odpravljanju razlik z EU-25. Spopada se z relativno visoko inflacijo, ki odraža konvergenčni proces in nefleksibilnost proizvodnega trga in tržnih dejavnikov, v zadnjem času pa tudi vedno bolj očitno pregretje. Nezaposlenost se je zmanjšala (čeprav je v nekaterih regijah še vedno visoka), v ključnih sektorjih pa se je pojavilo pomanjkanje delovne sile. Stopnja vključenosti na trgu dela je majhna. Pomanjkanje delovne sile, ki je še večje zaradi odseljevanja, ter progresivno zmanjševanje aktivnega prebivalstva skupaj s pritiskom povpraševanja vplivata na povečevanje plač. Zato se stroški dela na enoto kljub naraščajoči produktivnosti dela povečujejo hitreje kot pri glavnih trgovinskih partnerjih Latvije, kar zmanjšuje njeno konkurenčnost. Visoki primanjkljaji v trgovini z blagom so le deloma pokriti s presežki v storitvah. Zunanji primanjkljaj povzroča strukturna vrzel med prihranki in vlaganji v zasebnem sektorju; naraščajoče prihranke v zasebnem sektorju so prehitela še hitreje naraščajoča vlaganja v zasebnem sektorju. Velika zunanja neravnovesja kažejo na odvisnost od ustrezno visokih finančnih prilivov, predvsem v obliki bančnih kreditov, zaradi njihovega obsega pa se je delež bruto zunanjega dolga glede na BDP povečal na zelo visoko raven. V zvezi z dolgoročno vzdržnostjo se zdijo javne finance v Latviji zdrave, saj je delež javnega dolga majhen, dolgoročna potencialna proizvodna rast pa relativno visoka. Vendar s stališča makrofinančne stabilnosti nominalni javnofinančni primanjkljaj kljub temu, da je bil v zadnjih letih zmeren, prikriva znatna povečanja povpraševanja prek odhodkov, financiranih iz skladov EU, v okviru očitnega pregrevanja pa je zelo zaskrbljujoča temeljna prociklična proračunska naravnanost.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. februarja 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa, ki zajema obdobje 2005–2008. Glede na „potrebo po zagotavljanju trajnostne konvergence, vključno z zmanjševanjem neravnovesja v zunanjem saldu in zadrževanjem inflacije, Svet Latvijo poziva, da si prizadeva za bolj ambiciozen proračunski položaj od načrtovanega, tudi za leto 2006, predvsem z dajanjem prednosti uresničevanju srednjeročnega cilja, določenega v programu, ohranjanjem tega cilja v programskem obdobju in izogibanjem prociklični proračunski politiki ob ugodnih gospodarskih razmerah“.Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Latvije, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 17. oktobra 2006. Nacionalni program reform Latvije kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: zagotavljanje makroekonomske stabilnosti, spodbujanje znanja in inovacij, razvoj ugodnega in privlačnega okolja za naložbe in delo, povečevanje zaposlovanja ter izboljšanje izobraževanja in veščin.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku iz decembra 2006[2]) je pokazala, da Latvija napreduje pri izvajanju svojega nacionalnega programa reform, zlasti na mikroekonomskem področju in področju zaposlovanja. Vendar odgovori politike za reševanje ključnega makroekonomskega izziva niso tako celoviti.Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Latviji priporoča, da si prizadeva za bolj restriktivno proračunsko politiko; da sprejme ukrepe na področju raziskav in razvoja ter inovacij ter da z izboljšanjem mobilnosti, izobraževanja in usposabljanja poveča ponudbo delovne sile in produktivnost dela.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna meja in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Latvije, 2006–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:4.  Svet je [27. marca 2007] preučil dopolnitev konvergenčnega programa Latvije, ki zajema obdobje od 2006 do 2009[6].5.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, za gospodarstvo predvideva t.i. „mehak pristanek“ z zaustavitvijo realne rasti BDP z 11,5 % v letu 2006 na povprečno 8 % v preostalem programskem obdobju. Glede na trenutno razpoložljive podatke se zdi, da ta scenarij temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Kljub temu obstaja precejšnja verjetnost, da bo makroekonomski razvoj zaradi velikih zunanjih neravnovesij in pregretosti latvijskega gospodarstva precej manj ugoden. Napovedi v programu glede inflacije se zdijo nekoliko nizke.6.  Napoved služb Komisije iz jeseni 2006 je javnofinančni primanjkljaj za leto 2006 ocenila na 1 % BDP, pri čemer je bil ciljni primanjkljaj v prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa 1,5 % BDP. Dopolnitev programa ocenjuje, da bo primanjkljaj znašal 0,4 % BDP, kar je verjetno zaradi dejstva, da so bili prihodki višji od pričakovanih, in kljub vplivu proračunskih sprememb, sprejetih v oktobru 2006, zaradi katerih so se odhodki po ocenah povečali za 1,5 % BDP.7.  Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije je postopno izboljšanje proračunskega stanja in uravnotežen proračun do leta 2010. Po poslabšanju za skoraj 1,5 odstotne točke BDP v letih 2006 in 2007 bodo potrebni precejšnji napori na področju konsolidacije, da bi dosegli ta cilj. Načrtovana prilagoditev v letih 2008 in 2009 je za ugotovljeni in primarni saldo identična, tj. 0,4 oziroma 0,5 odstotne točke BDP. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo so načrtovani proračunski cilji bolj strogi, vendar je prilagoditev predvidena za konec programa ob bolj ugodnem makroekonomskem scenariju. Po precejšnjem zrahljanju deleža odhodkov v razmerju do BDP v letu 2007 program v obdobju 2008–2009 predvideva konsolidacijo proračuna s povečanjem deleža prihodkov v razmerju do BDP za 0,4 odstotne točke letno in na splošno konstantnem deležu odhodkov v razmerju do BDP. Delež prihodkov v razmerju do BDP naj bi se povečal izključno zaradi višjih „drugih“ prihodkov, kar predstavlja večji priliv sredstev EU. Skladno s tem se povečuje delež odhodkov za bruto povečanje trajnih sredstev, kar se bo po letu 2007 bolj ali manj izravnalo z zmanjšanjem „drugih“ odhodkov (h katerim se v programu šteje tudi del odhodkov gospodinjstev) za 0,75 odstotne točke v letu 2008 in zmanjšanjem socialnih transferjev za 0,5 odstotne točke v letu 2009.8.  Strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, naj bi se poslabšal s primanjkljaja v višini 1 % BDP v letu 2006 na primanjkljaj v višini 1,75 % BDP v letu 2007, do leta 2009 pa naj bi se izboljšal na presežek v višini 0,25 %. Program kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določa strukturni primanjkljaj v višini 1% BDP, ki ga namerava doseči okrog leta 2008, tako kot prejšnja dopolnitev. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (glede na primanjkljaj v višini okoli 2 % BDP), bi se moral ob njegovi uresničitvi izpolniti tudi cilj, da se zagotovi varnostna rezerva za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.9.  Tveganja glede proračunskih napovedi v programu se zdijo za leto 2007 v glavnem uravnotežena, od leta 2008 pa bi lahko bili zaradi tveganj za makroekonomski scenarij proračunski rezultati slabši od napovedanih v programu. Proračunska strategija se zanaša na povečanje deleža prihodkov v razmerju do BDP in na zmanjšanje deležev socialnih transferjev in „drugih odhodkov“ (h katerim se v programu šteje tudi del odhodkov gospodinjstev) v razmerju do BDP, kar bi bilo lahko bolje utemeljeno, če upoštevamo, da se od leta 2008 naprej v skladu z dopolnitvijo načrtuje uvedba formalnega srednjeročnega okvira za načrtovanje in nadzor javnih financ.10.  Glede na to oceno tveganja je mogoče, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostna za zagotovitev, da se do leta 2008 doseže srednjeročni cilj, kot je predvideno v programu. Vendar se zdi, da zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja, 3 % BDP, ob običajnih makroekonomskih nihanjih skozi vse programsko obdobje. Razen za leto 2007 je hitrost prilagoditve k srednjeročnemu cilju iz programa na splošno v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora biti prilagoditev hitrejša ob ugodnih gospodarskih razmerah, ob slabih gospodarskih razmerah pa je lahko počasnejša. Kljub temu je očitno, da se Latvija v letu 2007 ob ugodnih gospodarskih razmerah odmika od srednjeročnega cilja, kar ni v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Za podporo stabilnemu makroekonomskemu konvergenčnemu procesu in omejevanje tveganj neuravnotežene gospodarske rasti bi bila na začetku programa primerna močnejša strukturna prilagoditev.11.  V skladu s Paktom stabilnosti in rasti je treba pri opredeljevanju poteka prilagoditve na srednjeročni cilj upoštevati „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost javnih financ. Srednjeročna proračunska strategija, opisana v programu, vključuje začasno odstopanje od poteka prilagoditve na srednjeročni cilj v letu 2007. Program ugotavlja, da bo pokojninska reforma, ki je v teku, postopoma zmanjšala prispevke za socialno varnost v javnofinančnem saldu in da se bodo prispevki za pokojninske sheme drugega stebra povečali z 0,4 BDP v letu 2006 na 1,7 % BDP do leta 2009. Strukturni saldo se bo po predvidevanjih programa v letu 2007 poslabšal za 0,5 % BDP, in sicer zaradi prilagoditve učinku postopnega izvajanja pokojninske reforme, sledili pa bosta izboljšanji za 1,5 % v letu 2008 in 1,25 % v letu 2009. Medtem ko se pri oceni poteka prilagoditve srednjeročnemu cilju lahko upoštevajo neto stroški pokojninske reforme, pa prilagoditev v letu 2007 kljub upoštevanju teh stroškov ni v skladu s Paktom stabilnosti in rasti. Po drugi strani zdravstvena reforma in projekti javnih naložb iz programa ne morejo veljati za strukturne reforme, na katerih lahko temelji začasno odstopanje, saj ti ukrepi niso dovolj podrobni, iz programa pa ni razvidno, da bi imeli občuten ugoden učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ.12.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 10,7% BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 1,3 odstotne točke BDP in do leta 2009 dosegel 9,4 % BDP.13.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva v Latviji je manjši od povprečja EU, odhodki zaradi staranja prebivalstva glede na delež BDP pa naj bi se v naslednjih desetletjih zaradi reforme pokojninskega sistema zmanjšali. Trenutna stopnja bruto javnega dolga je v Latviji zelo nizka, izboljšanje strukturnega proračunskega položaja, ki ga predvideva dopolnitev konvergenčnega programa, pa bi prispevalo k omejevanju tveganja za dolgoročno vzdržnost javnih financ. Na splošno se zdi, da je Latvija izpostavljena nizkemu tveganju kar zadeva vzdržnost javnih financ.14.  Konvergenčni program vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja nekatere informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov glavnih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, njegove proračunske napovedi pa izrecno upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo ukrepi iz nacionalnega programa reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v konvergenčnem programu, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Zlasti oba programa predvidevata znatno povečanje javnih naložb, konvergenčni program pa podrobneje pojasnjuje ukrepe, ki se bodo izvajali, da bi izboljšali institucionalne značilnosti javnih financ, vključno z uvedbo večletnega proračunskega okvira.15.  Proračunska strategija v programu je le delno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Zlasti predvidena proračunska naravnanost ne prispeva dovolj k spodbujanju večje vzdržnosti zunanjega računa.16.  Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[7]. Vendar vsebuje standardna tabela 2 nekatere neskladnosti.Splošni sklep je, da slabšanje proračunskega položaja v letu 2007 ni v skladu z razumno proračunsko politiko, katere cilj je zagotavljanje trajnostne konvergence, tudi z zmanjševanjem neravnovesij v zunanjem saldu in omejevanjem inflacije. V naslednjih letih program predvideva napredek k srednjeročnemu cilju na podlagi dobrih možnosti za rast, vendar proračunski cilji niso ambiciozni, obstajajo pa tudi tveganja za njihovo doseganje od leta 2008 naprej.Ob upoštevanju zgornje ocene se Latvijo poziva, da:(i) zmanjša tveganja makroekonomske nestabilnosti z doseganjem občutno boljšega proračunskega cilja za leto 2007 in čimprejšnjim sprejetjem ukrepov – kot del širše strategije reform – ki bodo v prihodnjih letih vodili k nadaljnji konsolidaciji, ki bo presegala srednjeročni cilj.(ii) vzpostavi jasnejši in bolj zavezujoč srednjeročni okvir za načrtovanje in nadzor javnih financ.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | KP jan. 2007 | 10,2 | 11,5 | 9,0 | 7,5 | 7.5 |COM nov. 2006 | 10,2 | 11,0 | 8,9 | 8,0 | ni podatkov |KP nov. 2005 | 8,4 | 7,5 | 7,0 | 7,0 | ni podatkov |Inflacija po HICP (v %) | KP jan. 2007 | 6,9 | 6,6 | 6,4 | 5,2 | 4,2 |COM nov. 2006 | 6,9 | 6,7 | 5,8 | 5,4 | ni podatkov |KP nov. 2005 | 6,9 | 5,6 | 4,3 | 3,5 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP jan. 20071 | 0,0 | 1,8 | 1,3 | -0,5 | -2,0 |COM nov. 20065 | -0,2 | 1,1 | 0,4 | -1,0 | ni podatkov |KP nov. 20051 | 0,8 | 0,4 | -0,5 | -1,1 | ni podatkov |Javnofinančni saldo6 (v % BDP) | KP jan. 2007 | 0,1 | -0,4 | -1,3 | -0,9 | -0,4 |COM nov. 2006 | 0,1 | -1,0 | -1,2 | -1,2 | ni podatkov |KP nov. 2005 | -1,5 | -1,5 | -1,4 | -1,3 | ni podatkov |Primarni saldo6 (v % BDP) | KP jan. 2007 | 0,7 | 0,2 | -0,8 | -0,4 | 0,1 |COM nov. 2006 | 0,7 | -0,4 | -0,7 | -0,7 | ni podatkov |KP nov. 2005 | -0,7 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo6 (v % BDP) | KP jan. 20071 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |COM nov. 2006 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | ni podatkov |KP nov. 20051 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | ni podatkov |Strukturni saldo2,6 (v % BDP) | KP jan. 20073 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |COM nov. 20064 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | ni podatkov |KP nov. 2005 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP jan. 2007 | 12,1 | 10,7 | 10,5 | 10,6 | 9,4 |COM nov. 2006 | 12,1 | 11,1 | 10,6 | 10,3 | ni podatkov |KP nov. 2005 | 14,9 | 13,6 | 13,7 | 14,7 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 V programu ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 4 V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 9,3%, 9,6%, 9,6% in 9,5% v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. 6 Neto stroški pokojninske reforme v teku (uvedba drugega stebra) so vključeni v primanjkljaj. Stroški so ocenjeni na 0,3 % BDP v letu 2005, 0,4 % BDP v letu 2006, 0,6 % BDP v letu 2007, 1,3 % BDP v letu 2008 in 1,5 % BDP v letu 2009. Letne spremembe strukturnega salda, ki jih predvideva program in s katerimi bi se prilagodilo učinku postopnega izvajanja pokojninske reforme, bi vključevale najprej poslabšanje za 0,6 % BDP v letu 2007 ter nato izboljšanje za 1,6 % v letu 2008 in za 1,2 % v letu 2009. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence“, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Po oblikovanju nove vlade novembra 2006 po splošnih volitvah oktobra je bila dopolnitev predložena šest tednov po 1. decembru, tj. roku, ki ga določa kodeks ravnanja.[7] Manjkajo zlasti podatki o podkomponentah usklajevanja stanj in tokov ter nekateri podatki o dolgoročni vzdržnosti javnih financ.