title: Priporočilo Sveta z dne 15. marca 2018 o evropskem okviru za kakovostna in učinkovita vajeništva

text:
               2.5.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 153/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 15. marca 2018
   o evropskem okviru za kakovostna in učinkovita vajeništva
   (2018/C 153/01)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 166(4) in člena 292 v povezavi s členom 153(2) in členom 153(1)(b) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Kakovostna in učinkovita vajeništva, s katerimi je mogoče pridobiti specifična poklicna znanja in spretnosti, izkušnje in učenje na delovnem mestu ter ključne kompetence, lajšajo vstop mladih na trg dela ter poklicno napredovanje odraslih in njihov prehod v zaposlitev. So del sistemov formalnega poklicnega izobraževanja in usposabljanja in obstajajo vzporedno z drugimi oblikami učenja na delovnem mestu in/ali poklicnih poti.

               (2)

               Dobro zasnovani programi vajeništva koristijo delodajalcem in učencem ter krepijo vez med svetom dela in svetom izobraževanja in usposabljanja. Visokokakovostni standardi preprečujejo usmerjenost vajeništev v nizkokvalificirana delovna mesta in slabo usposabljanje, ki škoduje njihovemu ugledu. Kakovostna vajeništva lahko poleg zagotavljanja poti do odličnosti pripomorejo tudi k spodbujanju aktivnega državljanstva in socialnemu vključevanju, saj omogočajo, da na trg dela vstopijo osebe iz različnih socialnih okolij in z različnimi življenjskimi izkušnjami.

               (3)

               Kakovostna in učinkovita vajeništva se vzpostavijo s strukturiranimi partnerstvi, pri katerih sodelujejo vsi zadevni deležniki, zlasti socialni partnerji, podjetja, posredniška telesa, kot so industrijske, trgovinske in obrtne zbornice, poklicne in sektorske organizacije, ustanove za poklicno izobraževanje in usposabljanje, mladinske in starševske organizacije ter lokalni, regionalni in nacionalni organi. Komisija od leta 2013 v sodelovanju z državami članicami in zadevnimi deležniki spodbuja ponudbo, kakovost in podobo vajeništva prek evropske koalicije za vajeništva, v okviru katere je bilo doslej zagotovljenih več kot 700 000 ponudb za vajeništva, pripravništva ali prvo zaposlitev. Pobude, ki jih vodijo podjetja, kot je Evropski pakt za mlade, so zagotovile več ponudb ter pripomogle k spodbujanju partnerstev med podjetji in izobraževalnim sektorjem v vsej Uniji.

               (4)

               Evropski medpanožni socialni partnerji so prek svojega vzporednega dela in skupne izjave z naslovom „Towards a Shared Vision of Apprenticeships“ (Za skupno vizijo vajeništev) iz junija 2016 zbrali podatke, ki temeljijo na kakovosti in stroškovni učinkovitosti vajeništev ter so bili podlaga za mnenje z naslovom „A Shared Vision for Quality and Effective Apprenticeships and Work-based Learning“ (Skupna vizija za kakovostna in učinkovita vajeništva in učenje ob delu), ki ga je 2. decembra 2016 sprejel Svetovalni odbor za poklicno usposabljanje.

               (5)

               Da bi zagotovili še intenzivnejšo in širšo udeležbo deležnikov, je Komisija v dveh fazah, in sicer 30. marca in 7. junija 2017, organizirala posvetovanja z evropskimi medpanožnimi partnerji in socialnimi partnerji iz zadevnih sektorjev ter trgovinskimi, industrijskimi in obrtnimi zbornicami.

               (6)

               Z evropskim ogrodjem kvalifikacij, ki je bilo vzpostavljeno leta 2008 in revidirano leta 2017 (1), se izboljšujejo preglednost, primerljivost in prenosljivost kvalifikacij državljanov, vključno z vajenci.

               (7)

               S Priporočilom Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o vzpostavitvi evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja (2) je bil vzpostavljen referenčni instrument za pomoč državam članicam pri spodbujanju in spremljanju stalnega izboljševanja njihovih sistemov poklicnega izobraževanja in usposabljanja.

               (8)

               Evropski mladinski forum je prek Evropske listine kakovosti za prakse in vajeništvo iz leta 2012 evropske države, evropske institucije in socialne partnerje pozval, naj vzpostavijo ali okrepijo pravne okvire kakovosti za vajeništva.

               (9)

               V Priporočilu Sveta z dne 22. aprila 2013 o vzpostavitvi jamstva za mladino (3) je predlagano, naj države članice zagotovijo, da vsi mladi pod 25. letom starosti v štirih mesecih po tem, ko prenehajo formalno izobraževanje ali postanejo brezposelni, prejmejo kakovostno ponudbo za zaposlitev, nadaljnje izobraževanje, vajeništvo ali pripravništvo.

               (10)

               Evropski socialni partnerji, Evropska komisija in litovsko predsedstvo Sveta Evropske unije so se v Skupni izjavi o vzpostavitvi evropske koalicije za vajeništva z dne 2. julija 2013 zavezali, da bodo prispevali k ponudbi, kakovosti in privlačnosti vajeništev.

               (11)

               Svet je v izjavi o evropski koaliciji za vajeništva z dne 15. oktobra 2013 opozoril, da bi bilo treba spodbujati učinkovitost in privlačnost vajeništev, in sicer tako, da se uskladijo z več skupnimi vodilnimi načeli.

               (12)

               S Priporočilom Sveta o okviru za kakovost pripravništev (4), sprejetim 10. marca 2014, je bilo uvedenih več načel za izboljšanje kakovosti pripravništev zunaj formalnega izobraževanja in usposabljanja.

               (13)

               V okviru københavnskega procesa za evropsko sodelovanje na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja sta s sklepi iz Rige z dne 22. junija 2015, ki so jih potrdili ministri, pristojni za poklicno izobraževanje in usposabljanje, učenje na delovnem mestu v vseh oblikah, s posebnim poudarkom na vajeništvu, in razvoj mehanizmov za zagotavljanje kakovosti postala dve od petih evropskih prednostnih nalog za obdobje 2015–2020.

               (14)

               Delovna skupina za poklicno izobraževanje in usposabljanje je med svojim mandatom v letih 2014 in 2015 v okviru strateškega okvira za evropsko sodelovanje v izobraževanju in usposabljanju (ET 2020) razvila 20 vodilnih načel za uspešno vajeništvo in učenje na delovnem mestu.

               (15)

               Evropski parlament je v poročilu z dne 4. marca 2016 o programu Erasmus+ in drugih instrumentih za spodbujanje mobilnosti pri poklicnem izobraževanju in usposabljanju – pristop do vseživljenjskega učenja – pozval k sprejetju ukrepov za zagotovitev standardi kakovosti za vajeništva.

               (16)

               Uredba (EU) 2016/589 Evropskega parlamenta in Sveta določa (5), da se lahko vajeništva na podlagi pogodbe o zaposlitvi od maja 2018 oglašujejo na portalu EURES – Evropskem portalu za zaposlitveno mobilnost.

               (17)

               Komisija je v sporočilu z dne 10. junija 2016 z naslovom „Novi program znanj in spretnosti za Evropo“ poudarila, da bo socialnim partnerjem pomagala uporabiti rezultate njihovih skupnih projektov, na primer z vzpostavitvijo okvira kakovosti za vajeništva.

               (18)

               V sporočilu z naslovom Vlaganje v mlade v Evropi z dne 7. decembra 2016 (6) je pozvala k okrepljenim prizadevanjem za podporo mladim, da se jim omogoči najboljše mogoče izhodišče za življenje, in sicer z vlaganjem v njihovo znanje, spretnosti in izkušnje, ter se jim pomaga pri iskanju prve zaposlitve ali usposabljanju zanjo. Cilj je bil mladim pomagati, da izkoristijo priložnosti, se učinkovito vključijo v družbo, postanejo aktivni državljani in si ustvarijo uspešno poklicno kariero, med drugim tudi z okvirom kakovosti, v katerem so opredeljena ključna načela za programe vajeništva.

               (19)

               Rimska izjava z dne 25. marca 2017 vključuje zavezo za prizadevanja za Unijo, kjer bodo mladi deležni najboljše izobrazbe in usposabljanja ter bodo lahko študirali in našli zaposlitev po vsej celini.

               (20)

               Evropski steber socialnih pravic, razglašen 17. novembra 2017, določa več načel v podporo poštenim in dobro delujočim trgom dela ter sistemom socialnega varstva, vključno s pravico do kakovostnega in vključujočega izobraževanja in usposabljanja, da se zagotovijo znanja in spretnosti, ki so pomembni za trg dela in udejstvovanje v družbi.

               (21)

               Cilj predloga Komisije za priporočilo Sveta o spremljanju diplomantov, ki je bil sprejet 30. maja 2017, je izboljšati razpoložljivost kvalitativnih in kvantitativnih informacij o tem, kaj diplomanti, vključno z vajenci, počnejo, ko zaključijo svoje izobraževanje in usposabljanje.

               (22)

               Podporo vajeništvom zagotavljajo evropski strukturni in investicijski skladi (2014–2020), in sicer Evropski socialni sklad (ESS) in Evropski sklad za regionalni razvoj (ESRR), pa tudi Erasmus+, Program Unije za konkurenčnost podjetij ter mala in srednja podjetja (COSME), Program Evropske unije za zaposlovanje in socialne inovacije (EaSI) ter pobuda za zaposlovanje mladih.

               (23)

               Evropski parlament in deležniki so pred kratkim Komisijo pozvali, naj spodbudi dolgoročno mobilnost vajencev v vsej EU ter mladim zagotovi priložnost, da razvijejo znanja in spretnosti za določena delovna mesta ter ključne kompetence. Komisija se je odzvala z uvedbo nove aktivnosti programa Erasmus+, imenovane Erasmus Pro, ki izrecno podpira daljše delovne prakse v tujini.

               (24)

               Evropsko računsko sodišče v poročilih o jamstvu za mlade v obdobju 2015–2017 priporoča, naj Komisija razvije merila kakovosti za vajeništva in druge ponudbe, ki jih podpira ta pobuda.

               (25)

               Prizadevanja držav članic za reformo in posodobitev sistemov vajeništva, ki zagotavljajo odlično učno in poklicno pot, podpira skupno razumevanje kakovostnih in učinkovitih vajeništev. Skupno razumevanje prispeva k večjemu vzajemnemu zaupanju in tako lajša čezmejno mobilnost vajencev.

               (26)

               Splošni cilj tega priporočila je povečati zaposljivost in osebnostni razvoj vajencev ter prispevati k razvoju visoko usposobljene in kvalificirane delovne sile, ki se prilagaja potrebam trga dela.

               (27)

               Specifični cilj je zagotoviti usklajen okvir za vajeništva, ki temelji na skupnem razumevanju tega, kaj pomeni kakovost in učinkovitost, ob upoštevanju raznolikosti in tradicij sistemov poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter političnih prednostnih nalog v različnih državah članicah.

               (28)

               To priporočilo ne vpliva na pristojnosti držav članic, da ohranijo ali uvedejo določbe za vajeništva, ki so bolj izpopolnjene kot določbe iz tega priporočila, niti na to, da ohranijo ali razvijejo druge oblike učenja na delovnem mestu in/ali poklicnega izobraževanja in usposabljanja zunaj področja uporabe tega priporočila ter jih v celoti ali delno uskladijo z merili, navedenimi v nadaljevanju –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Države članice bi morale v skladu z nacionalno zakonodajo in v tesnem sodelovanju z deležniki zagotoviti, da se programi vajeništva odzivajo na potrebe trga dela ter koristijo učencem in delodajalcem, in sicer z upoštevanjem meril za kakovostna in učinkovita vajeništva, navedenih v nadaljevanju.
   V tem priporočilu in brez poseganja v nacionalno izrazoslovje vajeništvo pomeni formalne programe poklicnega izobraževanja in usposabljanja,

               (a)

               ki združujejo učenje v izobraževalnih ustanovah ali ustanovah za usposabljanje z veliko učenja na delovnem mestu v podjetjih in drugih delovnih okoljih,

               (b)

               na podlagi katerih se pridobijo nacionalno priznane kvalifikacije,

               (c)

               ki temeljijo na sporazumu, v katerem so določene pravice in obveznosti vajenca, delodajalca in po potrebi ustanove za poklicno izobraževanje in usposabljanje, ter

               (d)

               v okviru katerih vajenec prejme plačilo ali drugačno nadomestilo za svojo delovno prakso v okviru izobraževanja.

      Merila za učne in delovne pogoje

      Pisni sporazum

               1.

               Pred začetkom vajeništva bi bilo treba skleniti pisni sporazum, ki določa pravice in obveznosti vajenca, delodajalca ter po potrebi ustanove za poklicno izobraževanje in usposabljanje v zvezi z učnimi in delovnimi pogoji.

      Učni izidi

               2.

               Delodajalci in ustanove za poklicno izobraževanje in usposabljanje ter po potrebi sindikati bi se morali dogovoriti o sklopu celovitih učnih izidov, določenih v skladu z nacionalno zakonodajo. Na ta način bi zagotovili ravnovesje med specifičnimi poklicnimi spretnostmi, znanji in ključnimi kompetencami za vseživljenjsko učenje, ki spodbujajo osebnostni razvoj in vseživljenjske poklicne priložnosti vajencev ter jim s tem omogočajo prilagajanje spreminjajočim se poklicnim potem.

      Pedagoška podpora

               3.

               Imenovati bi bilo treba vodje usposabljanja v podjetjih, ki bi morali tesno sodelovati z ustanovami za poklicno izobraževanje in usposabljanje ter učitelji, da bodo lahko usmerjali vajence ter zagotavljali vzajemne in redne povratne informacije. Učitelje, vodje usposabljanja in mentorje, zlasti v mikro, malih in srednjih podjetjih, bi bilo treba podpirati pri posodabljanju spretnosti, znanja in kompetenc, da bodo vajence lahko usposabljali v skladu z najnovejšimi metodami poučevanja in usposabljanja ter potrebami trga dela.

      Delovno mesto

               4.

               Večji del vajeništva, kar pomeni vsaj polovico, bi bilo treba opraviti na delovnem mestu, pri tem pa po možnosti zagotoviti priložnost, da se del izkušenj na delovnem mestu pridobi v tujini. Nacionalni sistemi so zelo raznoliki, zato je cilj postopoma doseči, da se omenjeni delež vajeništva opravi kot učenje na delovnem mestu.

      Plačilo in/ali nadomestilo

               5.

               Vajenci bi morali prejeti plačilo ali drugačno nadomestilo, in sicer v skladu z nacionalnimi ali sektorskimi zahtevami ali kolektivnimi sporazumi, če ti obstajajo, ter ob upoštevanju dogovorov o delitvi stroškov med delodajalci in javnimi organi.

      Socialna zaščita

               6.

               Vajenci bi morali biti upravičeni do socialne zaščite, vključno s potrebnim zavarovanjem v skladu z nacionalno zakonodajo.

      Delovni, zdravstveni in varnostni pogoji

               7.

               Delovno mesto, na katerega je vajenec sprejet, bi moralo biti skladno z ustreznimi pravili in predpisi o delovnih pogojih, zlasti zakonodajo na področju zdravja in varnosti.

      Merila za okvirne pogoje

      Regulativni okvir

               8.

               Vzpostavljen bi moral biti jasen in skladen regulativni okvir, ki temelji na pristopu poštenega in enakovrednega partnerstva, vključno s strukturiranim in preglednim dialogom med vsemi zadevnimi deležniki. To lahko vključuje postopke akreditacije za podjetja in delovna mesta, ki ponujajo vajeništva, in/ali druge ukrepe za zagotavljanje kakovosti.

      Vključevanje socialnih partnerjev

               9.

               Socialni partnerji, kadar je to ustrezno tudi na sektorski ravni, in/ali posredniška telesa, bi morali biti vključeni v načrtovanje, upravljanje in izvajanje programov vajeništva v skladu z nacionalnimi sistemi, s katerimi se urejajo odnosi med delodajalci in delojemalci, ter praksami izobraževanja in usposabljanja.

      Podpora za podjetja

               10.

               Predvideti bi bilo treba finančno in/ali nefinančno podporo, zlasti za mikro, mala in srednja podjetja, ki bo podjetjem omogočala stroškovno učinkovita vajeništva, in če je ustrezno pri tem upoštevati dogovore o delitvi stroškov med delodajalci in javnimi organi.

      Prožne učne poti in mobilnost

               11.

               Za olajšanje dostopa bi bilo treba pri pogojih za sprejem v vajeništvo upoštevati ustrezno priložnostno in neformalno učenje in/ali po potrebi dokončanje pripravljalnih programov. Kvalifikacije, pridobljene z vajeništvom, bi morale biti vključene v nacionalno priznane okvire kvalifikacij, umeščene v evropsko ogrodje kvalifikacij (7). Vajeništva bi morala omogočati dostop do drugih priložnosti za učenje, tudi na ravni visokošolskega izobraževanja in usposabljanja, poklicnih poti in/ali, če je ustrezno, zbiranja enot učnih rezultatov. Mednarodno mobilnost vajencev na delovnem mestu ali v okviru ustanov za izobraževanje in usposabljanje bi bilo treba postopoma spodbujati kot sestavni del kvalifikacij v okviru vajeništva.

      Svetovanje pri izbiri poklica in ozaveščanje

               12.

               Pred in med vajeništvom bi bilo treba učencem zagotavljati svetovanje pri izbiri poklica, mentorstvo in podporo, da se zagotovijo uspešni rezultati ter prepreči in zniža stopnja osipa, te učence pa bi bilo treba tudi podpirati pri povratku na zadevne izobraževalne in poklicne poti. Vajeništva bi bilo treba spodbujati kot privlačno učno pot z dejavnostmi ozaveščanja za široko javnost.

      Preglednost

               13.

               Zagotoviti bi bilo treba preglednost ponudb za vajeništvo in dostop do njih v državah članicah in med njimi, tudi s podporo javnih in zasebnih zavodov za zaposlovanje in drugih zadevnih organov ter po potrebi z uporabo orodij Unije, kot je portal EURES, določen v uredbi o EURES.

      Zagotavljanje kakovosti in spremljanje vajencev

               14.

               Pristopi zagotavljanja kakovosti bi morali biti vzpostavljeni ob upoštevanju evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja (EQAVET) (8), vključno s procesom, ki omogoča veljavno in zanesljivo ocenjevanje učnih izidov. Zagotoviti bi bilo treba spremljanje zaposlovanja in poklicnega napredovanja vajencev v skladu z nacionalno in evropsko zakonodajo o varstvu podatkov.

      Izvajanje na nacionalni ravni

   Države članice bi morale za izvajanje tega priporočila v okviru njegovega področja uporabe:

               15.

               spodbujati aktivno vključevanje socialnih partnerjev v načrtovanje, upravljanje in izvajanje programov vajeništva v skladu z nacionalnimi sistemi, s katerimi se urejajo odnosi med delodajalci in delojemalci, ter praksami izobraževanja in usposabljanja;

               16.

               zagotoviti enak dostop, spodbujati uravnoteženo zastopanost spolov in preprečevati diskriminacijo v programih vajeništva;

               17.

               v nacionalne programe reform v okviru evropskega semestra vključiti ustrezne izvedbene ukrepe;

               18.

               ta okvir upoštevati pri uporabi finančnih sredstev in instrumentov Evropske unije, ki podpirajo vajeništva.

         Komisija bi morala zagotoviti potrebno podporo, med drugim z ukrepi, navedenimi v nadaljevanju:

      Podporne storitve

               19.

               razvoj sklopa podpornih storitev za izmenjavo znanja, mreženje in vzajemno učenje, da bi državam članicam in zadevnim deležnikom pomagali izvajati programe vajeništva v skladu s tem okvirom. V to bi morale biti vključene nadaljnje potrebe po usposabljanju učiteljev in vodij usposabljanj v poklicnem izobraževanju in usposabljanju v zvezi z digitalnimi inovacijami v okviru vajeništev;

      Ozaveščanje

               20.

               spodbujanje odličnosti in privlačnosti vajeništev ter njihove pozitivne podobe med mladimi, njihovimi družinami in delodajalci s kampanjami ozaveščanja, kot je evropski teden poklicnih spretnosti;

      Financiranje

               21.

               podpiranje izvajanja tega priporočila z ustreznimi finančnimi sredstvi Unije v skladu z ustreznim pravnim okvirom;

      Nadaljnje spremljanje

               22.

               spremljanje izvajanja tega priporočila s podporo tristranskega Svetovalnega odbora za poklicno usposabljanje ob upoštevanju obstoječih instrumentov za spremljanje, ki se uporabljajo v okviru evropskega semestra;

               23.

               poročanje Svetu o izvajanju okvira v treh letih od datuma njegovega sprejetja.

      (1)  UL C 189, 15.6.2017, str. 15.

      (2)  UL C 155, 8.7.2009, str. 1.

      (3)  UL C 120, 26.4.2013, str. 1.

      (4)  UL C 88, 27.3.2014, str. 1.

      (5)  UL L 107, 22.4.2016, str. 1.

      (6)  COM(2016) 940 final.

      (7)  UL C 189, 15.6.2017, str. 15.

      (8)  UL C 155, 8.7.2009, str. 1.


               20.9.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 337/113

      P8_TA(2017)0354
      Posodobitev trgovinskega stebra pridružitvenega sporazuma med EU in Čilom
      Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 14. septembra 2017 Svetu, Komisiji in Evropski službi za zunanje delovanje glede pogajanj o posodobitvi trgovinskega stebra pridružitvenega sporazuma med EU in Čilom (2017/2057(INI))
      (2018/C 337/17)

         Evropski parlament,

                  —

                  ob upoštevanju Sporazuma o pridružitvi med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani in Republiko Čile na drugi strani, sklenjenega leta 2002, in njegovega trgovinskega stebra, ki je začel veljati 1. februarja 2003 (1) (v nadaljevanju: pridružitveni sporazum),

                  —

                  ob upoštevanju izida šeste seje pridružitvenega sveta EU-Čile, ki je potekala aprila 2015 (2),

                  —

                  ob upoštevanju končne izjave, ki jo je skupni posvetovalni odbor sprejel 5. oktobra 2016 (3),

                  —

                  ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 14. oktobra 2015 z naslovom Trgovina za vse – Za odgovornejšo trgovinsko in naložbeno politiko (COM(2015)0497) ter dokumentov Komisije o razmisleku iz maja 2017 o izkoriščanju globalizacije (4) in iz aprila 2017 o socialni razsežnosti Evrope (5),

                  —

                  ob upoštevanju sodb in mnenj Sodišča Evropske unije (C-350/12 P, 2/13, 1/09) in odločbe evropske varuhinje človekovih pravic z dne 6. januarja 2015, s katero je zaključila svojo preiskavo na lastno pobudo OI/10/2014/RA o obravnavanju zahtevkov za informacije in dostopu do dokumentov (6), ter mnenja 2/15 Sodišča Evropske unije z dne 16. maja 2017,

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 3. februarja 2016 s priporočili Evropskega parlamenta Komisiji za pogajanja o sporazumu o trgovini s storitvami (TiSA) (7),

                  —

                  ob upoštevanju sprememb, ki jih je sprejel 4. julija 2017 (8) o predlogu direktive o razkritju nekaterih informacij o davku na dohodek nekaterih podjetij in podružnic,

                  —

                  ob upoštevanju svojih resolucij z dne 5. julija 2016 o izvajanju priporočil Parlamenta iz leta 2010 o socialnih in okoljskih standardih, človekovih pravicah in družbeni odgovornosti gospodarskih družb (9) in z dne 25. novembra 2010 o mednarodni trgovinski politiki v okviru zahtev glede podnebnih sprememb (10),

                  —

                  ob upoštevanju študije parlamentarne raziskovalne službe z naslovom The effects of human rights related clauses in the EU-Mexico Global Agreement and the EU-Chile Association Agreement (11) (Učinki klavzul v zvezi s človekovimi pravicami v globalnem sporazumu med EU in Mehiko ter pridružitvenem sporazumu med EU in Čilom),

                  —

                  ob upoštevanju smernic Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) za večnacionalna podjetja, vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah, tristranske deklaracije Mednarodne organizacije dela (MOD) o načelih za večnacionalna podjetja in socialno politiko ter agende MOD za dostojno delo,

                  —

                  ob upoštevanju Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja iz leta 2015 (Pariški sporazum), ki je začela veljati 4. novembra 2016 (12) in ki jo je ratificiral tudi Čile,

                  —

                  ob upoštevanju skupne deklaracije skupnega parlamentarnega odbora EU-Čile z dne 3. novembra 2016 (13),

                  —

                  ob upoštevanju člena 21 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) ter členov 8, 207(3) in 217 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU),

                  —

                  ob upoštevanju osnutka pogajalskih smernic, ki jih je Komisija sprejela 24. maja 2017,

                  —

                  ob upoštevanju članka o Čilu v letopisu mednarodne delovne skupine za vprašanja avtohtonih prebivalcev (IWGIA) z naslovom The Indigenous World 2016 (Avtohtoni svet 2016) (14),

                  —

                  ob upoštevanju členov 108(4) in 52 Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za mednarodno trgovino (A8-0267/2017),

                  A.

                  ker je v strategiji „Trgovina za vse“ zapisano, da „[si mora] Komisija […] prizadevati za politiko, ki koristi celotni družbi, spodbuja evropske in splošne standarde in vrednote poleg temeljnih gospodarskih interesov, hkrati pa bolj poudarja pomen trajnostnega razvoja, človekovih pravic, davčne utaje, varstva potrošnikov ter odgovorne in pravične trgovine“;

                  B.

                  ker sta EU in Čile tesni partnerici s skupnimi vrednotami in skupno zavezo za spodbujanje učinkovitega večstranskega trgovskega upravljanja in spoštovanja človekovih pravic ter skupne blaginje in varnosti v okviru svetovnega sistema, ki temelji na pravilih; ker je Unija tretja največja trgovinska partnerica Čila; ker je Čile pomemben akter v regiji in eno od najhitreje rastočih gospodarstev Južne Amerike v zadnjih desetletjih, prizadevanja za reforme v državi pa še vedno potekajo;

                  C.

                  ker je bil sedanji pridružitveni sporazum, vključno s trgovinskim stebrom, sklenjen leta 2002 in je bil zelo koristen za obe strani vse od začetka izvajanja leta 2003, tako da se je blagovna menjava podvojila, povečale pa so se tudi trgovina s storitvami in naložbe (15); kljub temu je treba upoštevati, da sta EU in Čile od tedaj sklenila več sodobnih in ambicioznih trgovinskih sporazumov;

                  D.

                  ker je EU v letu 2016 v Čile izvozila za več kot 8,6 milijarde EUR blaga, Čile pa je v EU izvozil blago v vrednosti 7,4 milijarde EUR; ker je leta 2015 vrednost trgovine s storitvami EU s Čilom znašala 3,8 milijarde EUR, vrednost trgovine s storitvami Čila z EU pa 2 milijardi EUR; ker je delež neposrednih tujih naložb EU v Čilu znašal 42,8 milijarde EUR (16);

                  E.

                  ker sedanji pridružitveni sporazum med drugim ne vključuje ločenih poglavij o naložbah, malih in srednjih podjetjih, pravicah intelektualne lastnine, energiji in vprašanjih spola in ker tudi ne vključuje poglavja o trgovini in trajnostnem razvoju, vključno z obveznostmi glede uveljavljanja delovnih in okoljskih standardov ter spodbujanjem dobre prakse na področjih, kot so družbena odgovornost podjetij ter zagotavljanje trajnosti;

                  F.

                  ker je treba pri pogajanjih EU o trgovini vedno ohraniti pravico in zmožnosti vlad, da zakonsko urejajo zadeve, ki so v javnem interesu, kot so varstvo in spodbujanje javnega zdravja, socialne storitve, socialno varstvo in varstvo potrošnikov, javno izobraževanje, varnost, okolje, dobrobit živali, javna morala, zasebnost in varstvo podatkov ter spodbujanje in varstvo kulturne raznolikosti;

                  G.

                  ker morajo vsa trgovinska pogajanja EU zagotavljati najvišje ravni socialnega in delovnega varstva ter varstva okolja, ki so jih dosegle pogodbenice, ter so lahko orodje za spodbujanje programa socialne pravičnosti in trajnostnega razvoja v EU in po vsem svetu; ker je treba posodobitev pridružitvenega sporazuma videti kot priložnost, da EU in njene države članice še naprej spodbujajo visoke skupne standarde in zaveze v svojih trgovinskih sporazumih, zlasti na področju pravic delavcev, varstva okolja, pravic potrošnikov in družbene blaginje; ker je Komisija napovedala razmislek o različnih načinih za izvrševanje teh zavez, pri čemer bo upoštevala tudi mehanizem, ki temelji na sankcijah;

                  H.

                  ker se je skupni posvetovalni odbor EU-Čile, sestavljen iz organizacij civilne družbe obeh strani, prvič sestal 4. in 5. oktobra 2016, da bi spremljal izvajanje veljavnega pridružitvenega sporazuma in pogajanja o njegovi posodobitvi, tako da bi usmerjal prispevek civilne družbe in spodbujal dialog in sodelovanje med EU in Čilom, ki presegata vladne poti; ker se velike zamude pri ustanovitvi skupnega posvetovalnega odbora ne smejo ponoviti pri posodobljenem sporazumu; ker mora potem, ko bo posodobljeni sporazum začel veljati, sodelovanje civilne družbe temeljiti na jasnih strukturah, uravnoteženem članstvu in mandatih za poročanje;

                  I.

                  ker sta bila EU in Čile vključena v večstranska pogajanja za nadaljnjo liberalizacijo trgovine s storitvami (TiSA);

                  J.

                  ker Čile ni država pogodbenica, temveč opazovalka Sporazuma Svetovne trgovinske organizacije (STO) o javnih naročilih, in ne sodeluje v večstranskih pogajanjih o sporazumu o okoljskih dobrinah;

                  K.

                  ker člen 45 pridružitvenega sporazuma EU-Čile iz leta 2002 v poglavju o sodelovanju vključuje določbe, po katerih mora sporazum „[prispevati] h krepitvi politik in programov, ki izboljšujejo, jamčijo in širijo enako udeležbo moških in žensk v vseh sektorjih političnega, gospodarskega, družbenega in kulturnega življenja“;

                  L.

                  ker je Čile država podpisnica čezpacifiškega partnerstva (TTP), katerega prihodnost se trenutno zdi negotova, in je podpisal sporazume o prosti trgovini z vsemi podpisnicami čezpacifiškega partnerstva ter na splošno velja za stabilnega in zanesljivega partnerja;

                  M.

                  ker je Čile leta 2010 kot prva južnoameriška država postal član Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) ter ima trden makroekonomski okvir;

                  N.

                  ker je treba izkoristiti čim več priložnosti, ki jih ponuja posodobitev trgovinskega stebra pridružitvenega sporazuma, na čim bolj vključujoč način za podjetja, zlasti za mala in srednja podjetja, in za državljane EU in Čila; ker je v zvezi s tem mogoče narediti še več, med drugim tudi z razširjanjem dostopnih informacij, ki bi lahko sprožile pomemben multiplikacijski učinek koristi za pogodbenice pridružitvenega sporazuma;

                  O.

                  ker ima Čile dvostranske sporazume o naložbah s 17 državami članicami EU, katerih vsebina ne odraža najnovejšega razvoja in dobre prakse v naložbeni politiki in ki bi bili po začetku veljavnosti sporazuma med Unijo in Čilom s poglavjem o naložbah nadomeščeni in bi prenehali veljati;

                  P.

                  ker nesorazmerno strogi pogoji iz čilske zakonodaje, ki jih morajo spoštovati ribiška plovila EU, tem plovilom preprečujejo uporabo pristaniških zmogljivosti v Čilu za izkrcanje, pretovarjanje, polnjenje goriva ali nakup ribolovnega orodja;

                  Q.

                  ker je trenutni izvozni vzorec Čila v močnem nasprotju z evropskim izvoznim vzorcem, saj v čilskem vzorcu močno prevladuje izvoz surovin, kot so baker, sadje in zelenjava;

                  1.

                  Svetu, Komisiji in Evropski službi za zunanje delovanje (ESZD) priporoča,:

                              (a)

                              naj zagotovijo, da bo Evropski parlament prejel popolne, takojšnje in točne informacije v vsem času trajanja pogajanj zaradi njegove vloge pri odločanju o izdaji soglasja za sklenitev posodobljenega pridružitvenega sporazuma s Čilom, tudi trgovinskega stebra sporazuma; naj se zavedajo, da so pridružitveni sporazumi, sklenjeni v skladu s členom 217 PDEU, sicer mešane narave in zajemajo področja, ki presegajo skupno trgovinsko politiko, vendar je po mnenju Sodišča Evropske unije glede sporazuma o prosti trgovini med EU in Singapurjem potreben temeljit premislek o poti naprej za posodobitev pridružitvenega sporazuma med EU in Čilom, da se ločijo in ohranijo izključne in deljene pristojnosti na področju trgovine in da se v celoti spoštuje delitev pristojnosti med Unijo in njenimi državami članicami med celotnim procesom pogajanj kot tudi zaradi podpisa in sklenitve sporazumov; naj zato sklenejo ločena sporazuma, ki bosta jasno razlikovala med trgovinskim in naložbenim sporazumom, ki bo vseboval le vprašanja v izključni pristojnosti Unije, in drugi sporazum, ki bo zajemal subjekte, katerih pristojnosti so deljene z državami članicami;

                              (b)

                              naj upoštevajo, da sta EU in Čile od začetka veljavnosti njunega dvostranskega pridružitvenega sporazuma sklenila več sodobnih, ambicioznih in celovitih trgovinskih sporazumov in da pridružitveni sporazum še vedno ne obravnava številnih področij, ki so pomembna za zagotavljanje skupne rasti, enakih možnosti, dostojnih delovnih mest in trajnostnega razvoja, vključno s spoštovanjem in spodbujanjem delovnih in okoljskih standardov, dobrobiti živali ter enakosti med spoloma v korist državljanov obeh strani;

                              (c)

                              naj se zavedajo pomena in nujnosti prizadevanj za posodobitev pridružitvenega sporazuma EU-Čile, da se upošteva gospodarski in politični razvoj zadnjih 15 let, zlasti njegove trgovinske komponente, v duhu vzajemnosti, vzajemne koristi in ravnotežja, ter naj upoštevajo stalno podporo posodobitvi, ki jo je izrazil skupni parlamentarni odbor EU-Čile, ter dejstvo, da je skupni posvetovalni odbor pozdravil korake k posodobitvi;

                              (d)

                              naj spomnijo, da se je o globalizaciji in trgovinski politiki pred kratkim intenzivno razpravljalo v Evropi in drugod zaradi morebitne neenakomerne razporeditve dobičkov; naj upoštevajo, da je treba predvideti trende in možne posledice, zagotoviti bolj vključujočo razporeditev koristi, ki jih prinaša trgovina, ter ponuditi ustrezno zaščito tistim, ki nimajo koristi od sporazuma in ki so v tem procesu morda v slabšem položaju; zato naj razvijejo ukrepe politik predvsem na nacionalni ravni pa tudi na ravni Unije na drugih področjih, ki presegajo določbe samih trgovinskih sporazumov, vse od industrijske, fiskalne in socialne politike;

                              (e)

                              naj opozarjajo na pomen večstranskih programov in na to, da nobena dvostranska pogajanja ne smejo ogroziti namere o večstranskem doseganju napredka; naj upoštevajo, da bi morali okrepljeni dvostranski odnosi in skupno sodelovanje med EU in Čilom spodbuditi tudi večje sodelovanje in sinergije med pogodbenicami v mnogostranskih in večstranskih okoliščinah; v zvezi s tem naj spodbujajo polno sodelovanje Čila v pogajanjih za sporazum STO o okoljskih dobrinah in revidirani sporazum STO o javnih naročilih;

                              (f)

                              naj v središče procesa posodobitve postavijo vrednote in nadaljujejo prakso vključevanja klavzule o človekovih pravicah, kot je običajno pri vseh pridružitvenih sporazumih;

                              (g)

                              naj zagotovijo, da bo posodobljeni pridružitveni sporazum skozi celotno besedilo izrecno in nedvomno zagotavljal pravico pogodbenic, da sprejemajo in uporabljajo svoje zakone in predpise v javnem interesu za uresničevanje legitimnih ciljev javne politike, kot so varstvo in spodbujanje človekovih pravic, vključno z dostopom do vode, javno zdravje, socialne storitve, javno izobraževanje, varnost, okolje, javna morala, socialno varstvo ali varstvo potrošnikov, zasebnost in varstvo podatkov ter spodbujanje in zaščita kulturne raznolikosti; naj zagotovijo, da vlagatelji z nobeno zahtevo ne bodo mogli ogroziti teh ciljev; naj glede tega poudarijo, da sporazumi EU o prosti trgovini niso namenjeni omejevanju legitimnih interesov Unije, njenih držav članic ali podzveznih organov na področju zakonskega urejanja v javnem interesu;

                              (h)

                              naj si pri pogajanjih o trgovini z blagom prizadevajo za ambiciozno izboljšanje v zvezi z dostopom do trga za vse tarifne postavke in odpravijo nepotrebne ovire, tudi glede dostopa plovil EU do pristaniških zmogljivosti, obenem pa spoštujejo številne občutljive kmetijske proizvode in industrijske izdelke, ki bi morali biti deležni ustrezne obravnave, na primer s tarifnimi kvotami, ustreznimi prehodnimi obdobji ali, po potrebi, popolnimi izključitvami; naj vključijo uporabno in učinkovito dvostransko zaščitno klavzulo, ki bo omogočala začasno opustitev preferencialov, če bo zaradi začetka veljavnosti posodobljenega pridružitvenega sporazuma povečan uvoz povzročil ali grozil, da bo povzročil, hudo škodo občutljivim sektorjem;

                              (i)

                              naj v svoje pogajalske smernice vključijo cilj poenostavitve pravil o poreklu in carinskih postopkov, da bi jih prilagodili realnosti vse bolj zapletenih globalnih vrednostnih verig; naj zagotovijo, da bo posodobljeni pridružitveni sporazum vključeval določbe in ukrepe proti goljufijam ter zaveze za standardizacijo carinskih pravil in praks, da bi povečali preglednost, učinkovitost, pravno varnost in sodelovanje med carinskimi organi, obenem pa posodobili in poenostavili postopke, kot je zapisano v Sporazumu STO o olajševanju trgovine in revidirani Kjotski konvenciji;

                              (j)

                              naj pri trgovini s storitvami upoštevajo, da potencial storitvenega sektorja v veljavnem pridružitvenem sporazumu ni povsem izkoriščen in da bi bilo treba v posodobljenem pridružitvenem sporazumu obravnavati nepotrebne ovire pri dostopu do trga in nacionalno obravnavo; naj upoštevajo, da je treba zaveze podati na podlagi Splošnega sporazuma o trgovini s storitvami in da je treba pravila posodabljati po potrebi, glede na nov razvoj; naj izključijo avdiovizualne storitve iz področja uporabe sporazuma; naj zagotovijo in izrecno predvidijo, da posodobljeni pridružitveni sporazum pogodbenicam ne bo onemogočil opredeljevanja, urejanja, zagotavljanja in podpiranja javnih služb v javnem interesu, da od vlad v nobenem primeru ne bo zahteval privatizacije služb, niti jim ne bo onemogočil, da nudijo javne storitve, ki so jih prej zagotavljali zasebni ponudniki, ali da ponovno uvedejo javni nadzor nad službami, ki so jih vlade v preteklosti privatizirale, niti jim ne bo onemogočil širitve obsega storitev, ki jih nudijo javnosti, z izključitvijo klavzul, določb ali obveznosti, ki bi nižale potrebno prožnost, da bi sedanje in prihodnje storitve splošnega ekonomskega interesa spadale ponovno pod javni nadzor;

                              (k)

                              naj zagotovijo, da bodo v posodobljenem sporazumu določeni koraki, potrebni za večjo regulativno preglednost in vzajemno priznavanje, vključno z določbami za zagotavljanje nepristranskosti in spoštovanja najvišjih standardov varstva, kar zadeva zahteve, kvalifikacije in dovoljenja, ter naj v zvezi s tem predvidijo institucionalne mehanizme za posvetovanje, ki vključujejo različne deležnike, kot so mala in srednja podjetja in organizacije civilne družbe;

                              (l)

                              naj pri oblikovanju zavez za lajšanje vstopa in bivanja fizičnih oseb, ki prihajajo zaradi poslovnih namenov, zagotovijo, da bodo tuji ponudniki storitev spoštovali socialno in delovno zakonodajo EU in držav članic ter veljavne kolektivne pogodbe, če imajo delavci korist od zavez iz načina 4;

                              (m)

                              naj zagotovijo, da bosta ambiciozno regulativno sodelovanje in harmonizacija standardov ostala prostovoljna, pri čemer se bo spoštovala avtonomija regulativnih organov; sodelovanje in harmonizacija morata temeljiti na okrepljeni izmenjavi informacij in upravnem sodelovanju, namenjenem opredeljevanju nepotrebnih ovir in upravnih bremen, pri čemer se mora ohranjati previdnostno načelo; naj opozarjajo, da mora regulativno sodelovanje koristiti upravljanju svetovnega gospodarstva z okrepljeno konvergenco in sodelovanjem na področju mednarodnih standardov, s čimer se zagotovi najvišja raven varstva potrošnikov, okolja in delavcev ter socialnega varstva;

                              (n)

                              naj upoštevajo, da mora posodobljeni pridružitveni sporazum vključevati bonitetne izjeme za finančne storitve na podlagi tistih iz celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma med EU in Kanado (CETA), da se zagotovi manevrski prostor in bodo lahko pogodbenice regulirale svoj finančni in bančni sektor in tako zagotovile stabilnost in integriteto finančnega sistema; naj vključijo zaščitne ukrepe in splošne izjeme za pretok kapitala in plačila, ki se bodo uporabljali v primeru, da bi zaradi pretoka kapitala in plačil nastale resne težave ali nevarnost resnih težav za neovirano delovanje gospodarske in monetarne unije ali bilance plačil EU;

                              (o)

                              naj vključijo določbe o dobrem davčnem upravljanju in standarde preglednosti, ki ponovno potrjujejo zavezanost pogodbenic k izvajanju mednarodnih standardov v boju proti davčnim goljufijam, izogibanju davkom in utaji davkov, zlasti priporočil OECD o eroziji davčne osnove in preusmerjanju dobička, ki vključujejo zahteve za samodejno izmenjavo informacij in vzpostavljanje javnih registrov dejanskega lastništva poslovnih trustov in konkretne določbe iz poglavij o finančnih storitvah, pretoku kapitala in ustanavljanja podjetij, da se izključi neodkrito davčno načrtovanje, ki ga uporabljajo korporacije;

                              (p)

                              naj opozarjajo, da korupcija spodkopava človekove pravice, enakost, socialno pravičnost, trgovino in pošteno konkurenco ter preprečuje gospodarsko rast; naj se pogodbenice izrecno zavežejo, da se bodo, s pomočjo vključitve posebnega poglavja, v katerem bodo navedene jasne in stroge zaveze ter ukrepi, borile proti vsem oblikam korupcije in izvajale mednarodne standarde ter večstranske konvencije proti korupciji;

                              (q)

                              naj upoštevajo, da so lahko tudi stroge določbe o odpiranju trgov javnih naročil, ki spodbujajo načelo najugodnejše ponudbe in vključujejo socialna, okoljska, in inovativna merila, poenostavljene postopke in preglednost za ponudnike, vključno z učinkovitim dostopom za ponudnike iz drugih držav, učinkovito orodje za boj proti korupciji in spodbujanje integritete v javni upravi, obenem pa davkoplačevalcem zagotavljajo stroškovno učinkovitost; naj v posodobljenem pridružitvenem sporazumu zagotovijo izboljšan dostop do trgov javnih naročil, tudi na podcentralni ravni, in pregledne postopke, ki bodo temeljili na nacionalni obravnavi, nepristranskosti in pravičnosti;

                              (r)

                              naj zagotovijo, da bo naložbena politika zajemala dobro upravljanje in spodbujanje naložb, ter naj razvijejo in jamčijo obveznosti vlagateljev, pri tem pa izboljšajo njihovo varstvo;

                              (s)

                              naj zagotovijo, da bodo pogajalske smernice Komisiji narekovale, naj izpogaja sodobno poglavje o naložbah, pri tem pa upošteva dobro mednarodno prakso, kot sta okvir naložbene politike za trajnostni razvoj Konference OZN za trgovino in razvoj (UNCTAD) ter najnovejše mnenje Sodišča Evropske unije o sporazumu o prosti trgovini med EU in Singapurjem;

                              (t)

                              naj si prizadevajo za potrebno mednarodno reformo sistema za reševanje sporov; naj pridobijo zaveze vseh strani, da bodo prednostno obravnavali dostop do pristojnih sodišč in nadomestili mehanizem za reševanje sporov med vlagateljem in državo z javnim sistemom sodišča za naložbe, ki bo imel pritožbeni mehanizem, stroga pravila o navzkrižju interesov in izvršljiv kodeks ravnanja; naj upoštevajo obveznosti vlagateljev in ohranijo pravico do zakonodajnega urejanja, da se dosežejo legitimni cilji javne politike, kot so tisti, ki se nanašajo na zdravje in oskrbo z vodo, pa tudi na varstvo delavcev in okolja; naj si prizadevajo za preprečevanje neupravičenih tožb in vključijo vsa demokratična postopkovna jamstva, kot so pravica do nediskriminatornega dostopa do pravnega varstva (zlasti za mala in srednja podjetja), neodvisnost sodstva, preglednost in odgovornost, obenem pa naj si prizadevajo za vzpostavitev večstranskega sodišča za naložbe;

                              (u)

                              naj zagotovijo, da bo posodobljeni pridružitveni sporazum vseboval trdno in ambiciozno poglavje o trgovini in trajnostnem razvoju, ki bo vključevalo zavezujoče in izvršljive določbe, za katere se bodo uporabljali primerni in učinkoviti mehanizmi za reševanje sporov, ki med drugimi metodami za izvršbo upoštevajo mehanizem, temelječ na sankcijah, in ki bodo socialnim partnerjem ter civilni družbi omogočali primerno sodelovanje; naj upoštevajo, da bi to poglavje med drugim moralo zajemati zavezo pogodbenic, da bodo v svojih nacionalnih zakonih in predpisih sprejele in ohranile načela, zapisana v ključnih konvencijah MOD, ter učinkovito izvajale posodobljene instrumente MOD, zlasti konvencije o upravljanju, agendo za dostojno delo, Konvencijo MOD št. 169 o pravicah domorodnih ljudstev, Konvencijo o enakih možnostih delavcev in delavk in njihovem enakem obravnavanju, Konvencijo o delavcih v gospodinjstvu ter Konvencijo o delavcih z družinskimi obveznostmi, delovne standarde za delavce migrante, družbeno odgovornost podjetij, vključno z upoštevanjem sektorskih smernic OECD in vodilnih načel OZN o podjetništvu in človekovih pravicah ter postopek, s katerim se socialnim partnerjem in civilni družbi iz skupnega posvetovalnega odbora omogoča sprožitev posvetovanj na vladni ravni;

                              (v)

                              naj glede na napredek, ki ga je Čile dosegel v dvostranskih trgovinskih pogajanjih z Urugvajem in Kanado, zagotovijo, da bodo pogodbenice vključile posebno poglavje o trgovini in enakosti spolov ter opolnomočenju žensk, ki bo presegalo upoštevanje mednarodnih človekovih pravic, delovnih in socialnih standardov ter njihovega spoštovanja s strani pogodbenic, in predvidijo aktivne ukrepe, namenjene izboljšanju možnosti, da bi priložnosti iz pridružitvenega sporazuma koristile ženskam; naj določijo ukrepe, ki bodo med drugim namenjeni boljšemu usklajevanju poklicnega in družinskega življenja ter dostopu do socialnih in zdravstvenih storitev; naj med drugim zagotovijo, da se bodo pogodbenice zavezale k zbiranju razčlenjenih podatkov, ki bodo omogočali temeljito predhodno in naknadno analizo učinka posodobljenega pridružitvenega sporazuma na enakost spolov; naj si prizadevajo za okrepljeno sodelovanje ženskih podjetij (zlasti mikropodjetij ter malih in srednjih podjetij) pri javnem naročanju na podlagi izkušenj čilskega ministrstva za enakost spolov, ki je leta 2015 vzpostavilo podporni program za krepitev sodelovanja podjetnic kot ponudnic na trgu javnih naročil „Chile Compras“; naj podprejo internacionalizacijo ženskih podjetij in sodelovanje žensk v priložnostih iz načina 4; naj zagotovijo, da bo strokovno znanje s področja enakosti spolov vključeno v pogajalskih skupinah in v redne razprave o izvajanju tega poglavja v okviru skupnega posvetovalnega odbora, ki bi moral zajemati tudi organizacije, ki spodbujajo enakost spolov;

                              (w)

                              naj vključijo tudi izčrpno poglavje o mikropodjetjih ter malih in srednjih podjetjih, v katerem bodo predvideni znaten napredek v smislu lajšanja trgovine, odprave trgovinskih ovir in nepotrebnih upravnih bremen, pa tudi aktivni ukrepi, namenjeni temu, da se zagotovi zadostna uporabnost ustvarjenih možnosti in se o njih obvesti vse glavne in morebitne akterje (tj. z vzpostavitvijo enotnih okenc, namenskih spletnih mest in objavo sektorskih priročnikov z informacijami o postopkih in novih priložnostih za trgovino in naložbe);

                              (x)

                              naj vključijo energetsko poglavje, ki bi med drugim pokrilo energijo iz obnovljivih virov in surovine; naj priznajo pomen izvajanja večstranskih okoljskih sporazumov, zlasti Pariškega sporazuma o podnebnih spremembah, naj vključijo določbe v zvezi s trgovino in zaveze za sodelovanje v mednarodnih instrumentih, pogajanjih in trgovinskih in okoljskih politikah, ki se medsebojno podpirajo in ustrezajo ciljem krožnega gospodarstva, vključno z zavezami za zeleno rast, ter naj podpirajo in še naprej spodbujajo trgovino in naložbe v okoljske dobrine in storitve ter energijo iz obnovljivih virov, pa tudi podnebju prijazne tehnologije;

                              (y)

                              naj sprejmejo pogajalske smernice, ki bi okrepile določbe o dobrobiti živali, vključene v veljavnem pridružitvenem sporazumu, z vzpostavitvijo učinkovitega dvostranskega sodelovanja na tem področju in pogojni liberalizaciji, ko je dobrobit živali ogrožena v proizvodnji nekaterih proizvodov;

                              (z)

                              naj sprejmejo pogajalske smernice, ki bodo navajale zahteve za obravnavo izvrševanja konkurenčnega prava, določbe o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih ter odražale načela preglednosti, postopkovne pravičnosti in nediskriminacije ter pravila v zvezi s subvencijami;

                              (aa)

                              naj upoštevajo, da mora vsak trgovinski sporazum vključevati blaginjo potrošnikov kot enega od splošnih ciljev, in naj zagotovijo, da se bodo pogodbenice s pridružitvenim sporazumom zavezale k upoštevanju najvišjih mednarodnih standardov na področju varstva potrošnikov in zaščite, in razvijale skladne dobre prakse, zlasti kar zadeva varstvo potrošnikov na področju finančnih storitev, označevanja izdelkov in elektronskega trgovanja;

                              (ab)

                              naj sprejmejo, da morajo pogajanja prinesti močne in izvršljive določbe, ki bodo zajemale priznavanje in varstvo pravic vseh oblik intelektualne lastnine, tudi ambiciozne določbe o geografskih označbah, ki bodo temeljile na tistih iz veljavnega pridružitvenega sporazuma, s čimer bi zagotovili boljši dostop do trga, izboljšano izvajanje in možnost dodajanja novih geografskih označb; naj zagotovijo, da bo spremenjeni pridružitveni sporazum vključeval poglavje o pravicah intelektualne lastnine, ki bo zagotovilo potrebno prožnost in določbe v zvezi s pravicami intelektualne lastnine, da se ne ogrozi dostop do cenovno dostopnih, osnovnih zdravil in zdravljenja v okviru nacionalnih programov javnega zdravja; naj zagotovijo, da bo to poglavje preseglo določbe Sporazuma o trgovinskih vidikih pravic intelektualne lastnine;

                              (ac)

                              naj zagotovijo, da bodo pogodbenice zagotavljale kar najvišjo možno raven preglednosti in udeležbe, pri čemer je treba zagotoviti uresničitev pogajalskih ciljev, in da bo to vključevalo stalne dialoge na podlagi ustreznih informacij z vsemi vpletenimi stranmi, kar zajema deležnike, kot so podjetja in sindikati, civilno družbo in tudi predstavnike domorodnih ljudstev; naj v zvezi s tem sistematično vključujejo pristojne parlamentarne organe, zlasti skupni parlamentarni odbor EU-Čile in skupni posvetovalni odbor, skozi ves življenjski cikel pridružitvenega sporazuma od pogajanj do izvajanja in ocenjevanja, ter naj pri fazi izvajanja podprejo oblikovanje uradnega čilskega institucionalnega organa za sodelovanje civilne družbe, ki bo odražal pluralizem čilske družbe in posebno pozornost namenil domorodnim ljudstvom; naj v ta namen brez spodkopavanja pogajalske strategije EU skupaj s Čilom zagotovijo, da bodo vse ustrezne informacije objavljene na širši javnosti čim bolj dostopen način, tudi v obliki informativnih biltenov, prevedenih v španščino kot skupni uradni jezik;

                              (ad)

                              naj upoštevajo pozive Parlamenta k javnemu dostopu do mandatov za trgovinska pogajanja in pogajalske smernice za posodobitev pridružitvenega sporazuma objavijo takoj, ko bodo sprejete;

                              (ae)

                              naj zagotovijo, da bo pridružitveni sporazum zagotovil mehanizme, potrebne za njegovo spoštovanje med izvajanjem v praksi, vključno s sodobnim in učinkovitim mehanizmom za reševanje sporov med državami;

                  2.

                  naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu, Komisiji, Evropski službi za zunanje delovanje, vladam in parlamentom držav članic ter vladi in parlamentu Republike Čile.

         (1)  UL L 352, 30.12.2002, str. 3.

         (2)  Sporočilo Sveta za javnost 197/15, 21.4.2015.

         (3)  http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-eu-chile-jcc-01-declaration

         (4)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-globalisation_sl.pdf

         (5)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-social-dimension-europe_sl.pdf

         (6)  https://www.ombudsman.europa.eu/sl/cases/decision.faces/en/58668/html.bookmark

         (7)  Sprejeta besedila, P8_TA(2016)0041.

         (8)  Sprejeta besedila, P8_TA(2017)0284.

         (9)  Sprejeta besedila, P8_TA(2016)0298.

         (10)  UL C 99 E, 3.4.2012, str. 94.

         (11)  http://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference=EPRS_STU% 282017%29558764

         (12)  http://unfccc.int/files/essential_background/convention/application/pdf/english_paris_ agreement.pdf

         (13)  http://www.europarl.europa.eu/cmsdata/113103/1107500EN.pdf

         (14)  http://www.iwgia.org/publications/search-pubs?publication_id=740

         (15)  http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/countries/chile/

         (16)  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2006/september/tradoc_113364.pdf


title: Priporočilo Komisije (EU) 2018/624 z dne 20. aprila 2018 o dostopu do čezmejnega trga za poddobavitelje ter mala in srednja podjetja v obrambnem sektorju

text:
               23.4.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 102/87

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2018/624
   z dne 20. aprila 2018
   o dostopu do čezmejnega trga za poddobavitelje ter mala in srednja podjetja v obrambnem sektorju
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Decembra 2013 je Evropski svet postavil cilj oblikovanja bolj povezane, trajnostne, inovativne ter konkurenčne tehnološke in industrijske baze evropske obrambe (EDTIB), ki je potrebna za razvoj in ohranitev obrambnih zmogljivosti ter okrepitev evropske strateške avtonomije in njene sposobnosti ukrepanja v sodelovanju s partnerji. V tem smislu je poudaril pomen dostopa do čezmejnega trga za mala in srednja podjetja (MSP), pozval Komisijo, da preuči možnost dodatnih ukrepov z odprtjem dobavnih verig MSP iz vseh držav članic, in izpostavil, da so MSP pomemben element v obrambni dobavni verigi, vir inovacij in ključno gonilo konkurenčnosti (1).

               (2)

               V evropskem obrambnem akcijskem načrtu z dne 30. novembra 2016 je bilo napovedano, da bo Komisija pripravila priporočila za olajšanje dostopa do čezmejnega trga za MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo v obrambnem sektorju. To je bilo potrjeno tudi v sporočilu Komisije „Vzpostavitev evropskega obrambnega sklada“ (2), sprejetem 7. junija 2017.

               (3)

               Komisija meni, da so konkurenčne čezmejne dobavne verige ključni element bolj povezane in bolj konkurenčne EDTIB, ter verjame, da bi evropski trg obrambne opreme moral zagotavljati priložnosti za evropska podjetja ne glede na njihovo velikost in lokacijo.

               (4)

               To priporočilo je bilo pripravljeno s prispevkom svetovalne skupine Komisije o čezmejnem dostopu za MSP do obrambnih in varnostnih naročil, ki je zaključila svoje delo in objavila končno poročilo novembra 2016 (3), in strokovnjakov držav članic. Sodi v širok nabor pobud in dejavnosti Komisije, zasnovanih za podporo MSP, dejavnih na področju obrambe.

               (5)

               Pri pripravi tega priporočila (4) je bilo vzeto v obzir delo, ki ga je na področju nabav za obrambo, znanj in spretnosti, financiranja in zmogljivosti MSP opravila Evropska obrambna agencija (EDA) (5).

               (6)

               Ker panožni akterji, zlasti glavni izvajalci, v obrambi igrajo ključno vlogo, je Komisija poleg priprave tega priporočila tudi pričela dialog s panožnimi deležniki, in sicer z namenom določitve in oblikovanja skupnega pogleda na morebitne prihodnje ukrepe, usmerjene v zagotavljanje pogojev za konkurenčne čezmejne obrambne nabavne verige.

               (7)

               Ukrepi držav članic bi lahko znatno izboljšali dostop do čezmejnega trga za MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo v obrambnem sektorju. To priporočilo bi zato moralo vsebovati vrste ukrepov, ki bi lahko odpravili nekatere težave, s katerimi se soočajo MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo, ali pa bi lahko pripomogli k njihovi vključitvi v obrambne nabavne verige.

               (8)

               Pridobitev zgodnjih informacij o prihodnjih oboroževalnih načrtih in projektih bi MSP in podjetjem s srednje veliko tržno kapitalizacijo lahko omogočila bolje predvidevati tržni razvoj ter morebitno sodelovanje v obrambnih projektih in naročilih.

               (9)

               Objava naročil z vrednostjo pod pragom iz členov 8 in 9 Direktive 2009/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6) bi okrepila konkurenco. Prav tako bi spodbudila sodelovanje MSP v obrambnem sektorju. Naročniki takšnih objav ne bi smeli omejiti na svoje države članice.

               (10)

               Zapletena narava informacij v nabavnih dokumentih, ki jih naročniki dajo na razpolago ponudnikom ali morebitnim ponudnikom, bi lahko odvrnil nova, manjša podjetja od vstopa na trg javnih naročil. Zato morajo biti takšne informacije relevantne in dobro strukturirane.

               (11)

               Obseg naročil za obrambne nakupe in pripadajoče zahteve glede sposobnosti za zagotavljanje storitev pomenijo nadaljnje ovire za MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo. Oddajanje ločenih manjših naročil, združenih v sklope znotraj enega postopka javnega naročanja, bi lahko pomagalo pri reševanju te težave.

               (12)

               Omogočanje daljših rokov za predložitev ponudb bi koristilo MSP in podjetjem s srednje veliko tržno kapitalizacijo, ker bi dobila več časa za odkrivanje poslovnih priložnosti in pripravo sodelovanja.

               (13)

               Možnost zanašanja na zmogljivosti drugih gospodarskih subjektov, vključno s podizvajalci ali drugimi udeleženci v konzorcijih ali skupinah, olajšuje dostop do trga javnih naročil, zlasti pri posebej velikih nakupih. Gospodarski subjekti, ki želijo dobiti javna naročila, bi morali biti seznanjeni s temi priložnostmi od samega začetka.

               (14)

               Draga in zapletena razpisna dokumentacija ter zahteva, da se predložijo dokazila in potrdila, so vidiki, ki bi podjetja, zlasti MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo, lahko odvrnili od vstopa na trg javnih naročil za obrambo. Za olajšanje dostopa da navedenega trga bi se naročniki morali, kjer je možno, sporazumeti o oceni kvalitativnih meril za izbor v fazi razpisa, in sicer samo na osnovi predhodnih dokazil, ki jih zagotovijo ponudniki. Morali bi zahtevati predložitev dodatnih dokumentov in potrdil, ki dokazujejo izpolnjevanje navedenih meril tik pred podpisom pogodbe. Predhodni dokazi o izpolnjevanju kvalitativnih meril za izbor bi lahko bili v obliki standardizirane lastne izjave, tj. enotni evropski dokument v zvezi z oddajo javnega naročila (7).

               (15)

               Regionalno sodelovanje, ki presega države članice, in podjetniški grozdi so druge možnosti, ki bi lahko okrepile tržni položaj manjših podjetij.

               (16)

               Inovativnost je glavna vrednost, ki bi jo MSP lahko prinesla v obrambno industrijo. Zato bi vse pobude, ki podpirajo raziskave in tehnologijo, morale še posebej upoštevati MSP in v največji možni meri zagotoviti njihovo učinkovito sodelovanje.

               (17)

               Razvoj znanj in spretnosti, po katerih ima obrambna industrija še posebej veliko potrebo, bi lahko novim igralcem omogočil vstop na evropski obrambni trg –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   1.   TERMINOLOGIJA

   Za namene tega priporočila „MSP“ ustreza opredelitvi v Priporočilu Komisije 2003/361/ES (8), medtem ko „podjetje s srednje veliko tržno kapitalizacijo“ pomeni podjetje, večje od MSP, ki pa ni glavni izvajalec v pogodbi o dobavi kompleksnih obrambnih sistemov.
   V celotnem besedilu tega priporočila se sklici na „javne naročnike“ razumejo kot javni naročniki, opredeljeni v členu 2(1) Direktive 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta (9), in naročniki, opredeljeni v členu 4 Direktive 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta (10). Priporočila, namenjena javnim naročnikom ali naročnikom, se nanašajo na dodelitev pogodb na področju obrambe in varnosti v skladu s členom 2 Direktive 2009/81/ES.
   2.   JAVNA NAROČILA

   2.1   Dolgoročni načrti in prednostne naloge

   Države članice bi, ko je možno in ustrezno, morale zagotoviti zgodnje informacije o svojih dolgoročnih načrtih glede oboroževanja (zahteve in prioritete v zvezi z zmogljivostmi ter raziskavami in tehnologijo). To se lahko stori z: objavo načrtov; organizacijo ciljnih dogodkov za podjetja (glavne izvajalce, MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo) iz različnih držav članic; zagotavljanjem informacij obrambni industriji na pregleden in nediskriminatoren način, vključno z Evropskim združenjem vesoljske in obrambne industrije, nacionalnimi združenji obrambne industrije ter drugimi obrambnimi in varnostnimi poslovnimi organizacijami (npr. grozdi), da se zagotovi razširjanje ustreznih informacij v Uniji. Treba je zagotoviti, da takšni ukrepi ne izkrivljajo konkurence ter ne kršijo načel nediskriminatornosti in preglednosti.
   2.2   Prostovoljna objava in ukrepi za preglednost

   Javni naročniki bi v največji možni meri morali uporabljati oglaševalska orodja pred nabavo, kot so predhodna informativna obvestila (11), in organizirati ciljne dogodke v zvezi z vnaprejšnjimi naročili ter posebne projekte. Takšni dogodki bi morali biti usmerjeni v podjetja (glavne izvajalce, MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo) iz različnih držav članic; Ustrezne informacije bi se lahko razširile v obrambni industriji, vključno z Evropskim združenjem vesoljske in obrambne industrije, nacionalnimi združenji obrambne industrije ter drugimi obrambnimi in varnostnimi poslovnimi organizacijami (npr. grozdi). Pri uporabi teh orodij bi morali javni naročniki poskrbeti za izpolnjevanje načel preglednosti in nediskriminatornosti ter pojasniti, da so zadevni nabavni načrti samo začasni.
   Javni naročniki bi morali čim bolj oglaševati priložnosti, ki izvirajo iz nabavnih odločitev, in sicer bolj kot zahteva zakonodaja. To npr. pomeni čim širše oglaševanje informacij iz obvestila o naročilu, potem ko je bilo dano v objavo v Dopolnilu k Uradnemu listu Evropske unije (Tender Electronic Daily (TED)), in zagotavljanje orodja gospodarskim subjektom, zainteresiranim za prihodnje javne razpise, da se naročijo na elektronska obvestila o objavljenih razpisih.
   Javni naročniki bi morali, kjer je možno, oglaševati nabavne odločitve za pogodbe pod pragom, vzpostavljenim s členoma 8 in 9 Direktive 2009/81/ES (12), in sicer s prostovoljnimi objavami na ustreznih portalih in spletiščih (ne nujno TED) ter pošiljanjem prošenj za informacije ali prošenj za ponudbe morebitnim zainteresiranim podjetjem v Uniji. Treba je zagotoviti, da takšni ukrepi ne izkrivljajo konkurence ter ne kršijo načel nediskriminatornosti in preglednosti. Javni naročniki bi za pogodbe manjših vrednosti morali izvajati poenostavljene konkurenčne postopke, tudi če nacionalni predpisi tega uradno ne zahtevajo.
   2.3   Kakovostno informiranje

   Javni naročniki bi trgu morali zagotoviti smiselne in točne kratke informacije (npr. opis naročila v obvestilih o naročilih, objavljenih v TED). To podjetjem omogoča pregledovanje in odkrivanje priložnosti ter sprejemanje premišljenih odločitev o morebitni predložitvi ponudbe.
   Ko je možno, bi morali tudi zagotoviti vljudnostni prevod takšnih informacij v angleščino ali katerega od drugih jezikov, ki se običajno uporabljajo v obrambni trgovini, bodisi na spletišču javnega naročnika bodisi v objavi v TED.
   2.4   Razdelitev na sklope

   Javni naročniki bi morali razmisliti o možnosti razdelitve naročil na sklope. Lahko bi tudi preučili objavo razpisov za ločene sklope, hkrati pa zahtevali od podjetij, ki so bila uspešna pri oddaji ponudb za te sklope, da sodelujejo z gospodarskim subjektom, ki mu je bila dodeljena pogodba za usklajevanje celotnega projekta (splošni izvajalec).
   2.5   Priprava in izvajanje postopkov

   Člen 33 Direktive 2009/81/ES od javnih naročnikov zahteva, da pri določanju rokov za sprejemanje ponudb ali prijav za sodelovanje upoštevajo zlasti zapletenost naročila in čas, ki je potreben za pripravo ponudb, brez poseganja v minimalne roke, ki jih določa navedeni člen. Ko je možno, bi javni naročniki za predložitev ponudb morali omogočiti več časa, kot ga zahteva navedeni člen. To podaljšano obdobje bi industriji in zlasti MSP dalo več časa za odločitev o sodelovanju v razpisu, za pripravo in predložitev ponudbe ter pripravo potrebnih sporazumov za oblikovanje konzorcija ali organizacijo podizvajanja.
   Elektronsko nabavljanje, zlasti predložitev ponudb po elektronski poti, pomaga racionalizirati postopke ter manjša administrativne ovire in stroške. To lahko zmanjša vstopne ovire na trg (stroške priprave ponudbe), zlasti za manjša podjetja z omejenimi administrativnimi viri. Ko je možno, bi javni naročniki morali uporabljati elektronsko nabavljanje, pri tem pa upoštevati predmet naročila in zlasti potrebo po varovanju občutljivih informacij.
   V obvestilu o naročilu bi javni naročniki morali dosledno opozarjati morebitne ponudnike na možnost uporabe zmogljivosti drugih strani, vključno s podizvajalci (13) ali člani istega konzorcija ali skupine (14), da izpolnijo merila ustreznosti, in sicer v skladu s členom 41(2) in (3) ter členom 42(2) in (3) Direktive 2009/81/ES.
   Javni naročniki bi se morali truditi, da zmanjšajo upravno breme v postopkih nabave. Morali bi se npr. čim bolj izogibati številnim sestankom v okviru pogajanj in zahtevati samo informacije ali dokumentacijo, potrebne za zadevni postopek.
   2.6   Kvalitativni izbor

   Javni naročniki bi morali ohranjati sorazmernost v merilih za izbor in bi se morali izogibati postavljanju zahtev, ki niso nujno potrebne. V primeru tehničnih in strokovnih zmogljivosti bi se morali odločiti za merila za izbor, ki jim omogočajo ugotavljanje, ali ima ponudnik potrebne zmogljivosti za zadevno naročilo, in ne ocenjevanja njegove splošne zmogljivosti. Kar zadeva ekonomsko in finančno sposobnost, minimalni zahtevani letni promet ne bi smel presegati dvakratnika ocenjene vrednosti naročila.
   Zahteve glede zanesljivosti oskrbe in varovanja informacij, kot neobvezni razlogi za izključitev, merila za izbor ali pogoji za izvedbo naročila bi tudi morali biti sorazmerni in v skladu s potrebami v posameznem naročilu. Natančneje, kjer se takšne zahteve uporabljajo, je treba poskrbeti, da se omejijo na to, kar je potrebno za dosego zastavljenega cilja, in zagotoviti, da po nepotrebnem ne omejujejo konkurence. Države članice bi morale poskrbeti, da tam, kjer se zahteva varnostno preverjanje, javni naročniki pa imajo opravka s kandidati, za katere je bilo varnostno preverjanje opravljeno v drugi državi članici, sprejmejo ustrezne in pravočasne ukrepe za oceno, ali je takšno varnostno preverjanje enakovredno tistemu, ki se izvaja na podlagi nacionalne zakonodaje javnega naročnika, pri tem pa upoštevajo člen 22 Direktive 2009/81/ES (15). Države članice bi morale poskrbeti, da njihova podjetja lahko izpolnjujejo zahteve v zvezi z zanesljivostjo oskrbe in varnostjo informacij drugih držav članic ter da je to izpolnjevanje verodostojno.
   Člen 38 Direktive 2009/81/ES zahteva preverjanje sposobnosti kandidatov v skladu z merili in dokazili, ki jih na podlagi direktive določijo javni organi. Takšna dokazila lahko obsegajo potrdila. Vendar javni naročniki niso dolžni zahtevati predložitve potrdil in drugih oblik pisnih dokazil istočasno s ponudbami. Da se olajša sodelovanje v razpisnih postopkih, bi morali javni naročniki preučiti, vsaj kot predhodno dokazilo, sočasno s predložitvijo ponudb, priznavanje lastnih izjav o:

               —

               osebnem položaju ponudnika (člen 39 Direktive 2009/81/ES),

               —

               primernosti ponudnika za opravljanje poklicne dejavnosti (člen 40 Direktive 2009/81/ES),

               —

               ponudnikovem izpolnjevanju meril glede ekonomske in finančne sposobnosti ter tehnične in poklicne sposobnosti (členi 41 do 44 Direktive 2009/81/ES),

         predložitev ustreznih dokazil in potrdil pa bi se zahtevala šele v fazi dodelitve, torej pred podpisom pogodbe, vendar po oceni in izbiri zmagovalca. V tem smislu bi države članice morale razmisliti o tem, da gospodarskim subjektom dovolijo predložitev ali ponovno uporabo lastne izjave na podlagi standardiziranih lastnih izjav (enotni evropski dokument v zvezi z oddajo javnega naročila (ESPD), znan iz zakonodaje o javnem naročanju, člen 59 Direktive 2014/24/EU), ki je po potrebi dopolnjena z informacijami, ki jih ESPD ne zajema.
   V primeru, da imajo javni naročniki na kateri koli stopnji postopka pomisleke, imajo vso pravico zahtevati dodatne informacije, vključno z nekaterimi ali vsemi podpornimi dokumenti, zato da zagotovijo ustrezno izvajanje postopka. To se lahko izkaže kot potrebno, če se javni naročnik odloči omejiti število kandidatov, ki jih bo povabil, da oddajo ponudbe ali sodelujejo v dialogu (člen 38(3) Direktive 2009/81/ES). Pri postavljanju takšnih zahtev po informacijah ali podpornih dokumentih bi javni naročniki vedno morali zagotoviti skladnost z načelom nediskriminacije.
   Javni naročniki od ponudnikov ne bi smeli zahtevati predložitve podpornih dokumentov, ki jih že imajo ali jih lahko na enostaven način neposredno pridobijo z dostopom do nacionalne baze podatkov, ki je v kateri koli državi članici na voljo brezplačno.
   Ko je izvedljivo, bi javni naročniki morali uporabiti možnost, da kandidatom, ki še niso bili varnostno preverjeni (če je takšno preverjanje potrebno), dajo več časa, da opravijo takšno preverjanje (tretji pododstavek člena 42(1)(j) Direktive 2009/81/ES). Kot splošno načelo velja, da bi javni naročniki morali vedno izkoristiti možnost zahtevati od gospodarskih subjektov, da predložijo manjkajoče dokumente in potrdila, ki se nanašajo na merila za izključitev in izbor, ali takšne dokumente in potrdila pojasnijo, če so nejasni (člen 45 Direktive 2009/81/ES).
   Države članice bi morale olajšati čezmejno uporabo dokumentov in potrdil. Zlasti bi morale zagotoviti, da se informacije o potrdilih in druge oblike pisnih dokazil za razpise na podlagi Direktive 2009/81/ES vnesejo v e-Certis (16) in redno posodabljajo. Pri izvajanju postopkov na podlagi Direktive 2009/81/ES bi morali javni naročniki uporabljati spletno zbirko e-Certis.
   2.7   Usposabljanje za javno naročanje in krepitev zmogljivosti

   Države članice bi morale organizirati usposabljanje za uslužbence, ki se ukvarjajo z javnim naročanjem, ter zagotoviti priložnosti za izmenjavo izkušenj in gradivo s smernicami. Zagotoviti bi morale namensko usposabljanje, da izpostavijo posebne značilnosti MSP in njihove omejitve pri poslovanju (finančni tokovi, človeški viri, upravljanje s pravicami intelektualne lastnine itd.).
   Države članice bi morale tudi organizirati usposabljanje in pripraviti informacijsko gradivo za dobavitelje, ponudnike storitev in izvajalce. Takšno gradivo bi moralo biti splošno dostopno (ali vsaj dostopno vsem podjetjem, ki jih zanimajo naročila za obrambo). To bi bilo koristno zlasti za MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo.
   3.   INDUSTRIJSKA POLITIKA

   3.1   Financiranje

   Lokalni in regionalni upravni organi v državah članicah bi morali podpreti MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo, ki so ali bi lahko bila dejavna v obrambnih dobavnih verigah. Države članice lahko izboljšajo ozaveščenost upravnih organov in morebitnih upravičencev (kot so MSP, podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo, raziskovalne in akademske ustanove) o koriščenju evropskih strukturnih in investicijskih skladov na področju obrambe. Spodbuja se jih, da uporabijo posebne smernice, ki jih s tem v zvezi trenutno pripravlja Evropska komisija (17).
   Države članice bi morale razmisliti o odprtju obstoječih nacionalnih instrumentov financiranja za MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo v obrambni industriji, če tega še niso storile.
   Države članice bi morale preučiti druge vrste možne podpore MSP, npr. namenska državna poroštva za MSP in podjetja s srednje veliko tržno kapitalizacijo, ki sodelujejo v čezmejnih evropskih obrambnih projektih inovativne vrste. Takšna poroštva bi lahko delno ali v celoti krila podjetniška tveganja manjših podjetij, ki sodelujejo pri takšnih dejavnostih, ali bank, ki takšne projekte financirajo (18).
   Države članice bi MSP morale obveščati o možnostih financiranja na nacionalni in evropski ravni ter jim pri tem svetovati, in sicer z uporabo forumov, platform in drugih orodij v obrambnem sektorju ali drugih gospodarskih sektorjih.
   Države članice se spodbuja, da predlagajo pametne investicijske projekte za prihodnje zahteve za preizkušanje in vrednotenje. To bi MSP in podjetjem s srednje veliko tržno kapitalizacijo moralo odpreti dostop do središč za preizkušanje in vrednotenje, kar bi jim pomagalo pri certificiranju izdelkov in pridobivanju koristi iz njihovih prispevkov k evropskemu obrambnemu sektorju in prizadevanj za certificiranje.
   3.2   Zbirke podatkov

   Države članice bi si lahko prizadevale za evidentiranje ali pregled nacionalne obrambne industrijske baze in za podporo širjenju informacij o zmogljivosti svoje industrije. To bi se npr. lahko naredilo z vzpostavitvijo novih podatkovnih baz ali s prispevanjem k obstoječim bazam prek subjektov, kot so nacionalna združenja obrambne industrije.
   Države članice se spodbuja, da podprejo ukrepe za izboljšanje obstoječih podatkovnih baz in projektov za podjetja v obrambnem sektorju, svoje zmogljivosti ter razpoložljive sheme financiranja in priložnosti. To bi moralo zlasti obsegati povezovanje obstoječih nacionalnih podatkovnih baz, podatkovne zbirke nacionalnih združenj obrambne industrije in druge ustrezne vire (npr. sezname članov grozdov v obrambnem sektorju). Takšna orodja bi lahko obsegala informacije o tehnoloških zmogljivostih podjetij. V naslednji fazi bi takšne podatkovne baze MSP in podjetjem s srednje veliko tržno kapitalizacijo lahko omogočile povezave njihovih opisov z informacijami držav članic o prihodnjih programih ali objavljenih obvestilih o naročilih. Tako bi glavni izvajalci lahko takoj povezali opis MSP z določeno vrsto projekta ali poslovno priložnostjo.
   3.3   Grozdi

   Države članice bi na področju obrambe morale podpirati razvoj regionalnih grozdov odličnosti, konkurenčnih na svetovni ravni, in jih spodbujati k sodelovanju, ki presega regije in države članice. S krepitvijo proaktivnega vključevanja tehnoloških središč in znanstvenih parkov, „živih laboratorijev“, financerjev ali namenskih projektnih skupin bi bilo treba spodbujati druge posebne oblike sodelovanja, da se okrepi medsektorsko tehnološko sodelovanje in ustvarijo priložnosti za rast MSP v obrambnem sektorju.
   Države članice bi morale domače grozde spodbujati k sodelovanju v evropskih strateških partnerstvih grozdov (19), ki so podprta s programom EU za konkurenčnost podjetij ter mala in srednja podjetja (COSME). Namen takšnih partnerstev je dvojen: omogočiti podjetjem dostop do trgov izven EU in okrepiti naložbe v pametno specializacijo v Uniji. Države članice bi tudi morale spodbujati grozde k sodelovanju v Uniji v okviru ustreznih razpisov programa Obzorje 2020 (20).
   Države članice se spodbuja, da pri razvoju in izvajanju politik ter ukrepov za podporo (regionalnim) grozdom postavijo v ospredje obrambni sektor. V ta namen lahko uporabijo obstoječa orodja in mreže na ravni Unije, kot je evropska mreža regij, povezanih z obrambo (21). Širše bi tudi morale promovirati Evropsko platformo za sodelovanje med grozdi (ECCP) (22), in sicer kot orodje, ki lahko poveže grozde z več kot 500 organizacijami, ki združujejo grozde, s čimer dajo zagon sodelovanju v Evropi in izven nje v korist članom iz vrst MSP.
   3.4   Inovacije, raziskave in tehnologija

   Od držav članic se pričakuje, da MSP z inovativnimi koncepti in tehnologijami, ki se lahko uporabijo v obrambi, zagotovijo posebno podporo. Poleg tega bi morale namenske mreže nacionalnih kontaktnih točk zagotavljati informacije o pravilih za sodelovanje v raziskovalnih projektih in dodelitvi nepovratnih sredstev za raziskave. Prav tako bi morale organizirati dogodke in storitve z namenom posredovanja.
   Države članice bi morale stremeti k oblikovanju raziskovalnih projektov, ki so prijazni do MSP. Poleg tega bi njihove obrambne raziskovalne ustanove morale preučiti, v kolikšni meri lahko vključijo MSP v svoje projekte.
   Države članice bi morale zagotoviti, da so informacije o upravljanju s pravicami intelektualne lastnine na voljo pri javnih naročnikih za obrambo (npr. prek kontaktnih podatkov za ustrezne ustanove ali brošur, ki so na voljo v objektih javnih naročnikov).
   Države članice bi morale podpreti odprto referenčno arhitekturo modularnih obrambnih sistemov, kar bi MSP omogočilo neodvisno in konkurenčno zasnovo ter komercializacijo podsistemov in delov.
   3.5   Znanja in spretnosti

   Države članice bi morale imeti pregled nad nacionalnim stanjem v zvezi z znanji in spretnostmi, potrebnimi v obrambni industriji.
   Države članice bi morale izkoristiti pred kratkim sprejeti novi program znanj in spretnosti za Evropo ter priložnosti, ki jih ta odpira na ravni Unije ter nacionalni in regionalni ravni, zato da odpravijo svoje vrzeli v znanjih in spretnostih (23).
   Države članice bi morale spodbujati sodelovanje med svojimi ustanovami v industriji, izobraževanju in usposabljanju ter drugimi ustreznimi organizacijami, da bi dosegle usklajeno ukrepanje za bolj zadovoljivo uskladitev ponudbe in povpraševanja, ter spodbujati uporabo orodij in instrumentov EU za dosego teh ciljev. Za zapolnitev vrzeli v znanjih in spretnostih bi države članice morale razmisliti o uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov (24) (skladi ESI), zlasti Evropskega socialnega sklada (ESS) (25).
   3.6   Zmogljivosti MSP

   Države članice bi morale širiti informacije o čezmejnih zgodbah o uspehih, da MSP in poddobavitelje spodbudijo k čezmejnim ponudbam. Morale bi tudi podpreti organizacijo čezmejnih dobaviteljskih konferenc (dogodkov med podjetji in neposrednih srečanj z glavnimi izvajalci), da izboljšajo razumevanje MSP o zahtevah glavnih izvajalcev, načinu dela ter iskanih sektorskih znanjih in zmogljivostih, hkrati pa zagotoviti platforme in priložnosti za čezmejno navezovanje stikov med MSP.
   To se lahko stori npr. z dodelitvijo nepovratnih sredstev organizatorjem dogodkov, in sicer sorazmerno s stopnjo sodelovanja MSP in zagonskih podjetij. Takšna nepovratna sredstva bi lahko zajemala različne obrambne sektorje na uravnotežen način. To bi pomagalo MSP pri sodelovanju na mednarodnih podjetniških dogodkih, poslovnih potovanjih v tujino in drugih mednarodnih dogodkih.
   Države članice bi tudi morale bolj sistematično uporabljati obstoječa orodja na ravni Unije, da podprejo čezmejne aktivnosti MSP, zlasti s storitvami za povezovanje, ki jih npr. ponuja evropska podjetniška mreža (26)).

      V Bruslju, 20. aprila 2018

            Za Komisijo

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Članica Komisije

      (1)  To priporočilo se nanaša na zadeve, neposredno povezane s čezmejno udeležbo MSP in podjetij s srednje veliko tržno kapitalizacijo v naročilih za potrebe obrambe, vendar ne na zadeve, ki bi na naročila lahko vplivale občutno, toda posredno, zlasti transferje obrambnih izdelkov znotraj EU, standardizacijo in certifikacijo.

      (2)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Vzpostavitev evropskega obrambnega sklada (COM(2017) 295 final).

      (3)  http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/20354/?locale=sl.

      (4)  Pregled nad dejavnostmi EDA na tem področju: https://www.eda.europa.eu/procurement-biz/information/eda-market-industry-policies; https://www.eda.europa.eu/what-we-do/activities/activities-search/small-and-medium-sized-enterprises-(smes).

      (5)  https://www.eda.europa.eu/.

      (6)  Direktiva 2009/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju postopkov za oddajo nekaterih naročil gradenj, blaga in storitev, ki jih oddajo naročniki na področju obrambe in varnosti, ter spremembi direktiv 2004/17/ES in 2004/18/ES (UL L 216, 20.8.2009, str. 76).

      (7)  Enotni evropski dokument v zvezi z oddajo javnega naročila, kot je opredeljen v Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2016/7 z dne 5. januarja 2016 o določitvi standardnega obrazca za enotni evropski dokument v zvezi z oddajo javnega naročila (UL L 3, 6.1.2016, str. 16) na podlagi člena 59 Direktive 2014/24/EU.

      (8)  Glej: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2003:124:0036:0041:en:PDF.

      (9)  Direktiva 2014/24/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju in razveljavitvi Direktive 2004/18/ES (UL L 94, 28.3.2014, str. 65).

      (10)  Direktiva 2014/25/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. februarja 2014 o javnem naročanju naročnikov, ki opravljajo dejavnosti v vodnem, energetskem in prometnem sektorju ter sektorju poštnih storitev, ter o razveljavitvi Direktive 2004/17/ES (UL L 94, 28.3.2014, str. 243).

      (11)  Člen 30(1) Direktive 2009/81/ES.

      (12)  Ocenjena vrednost naročil in okvirnih sporazumov, izračunana v skladu s členom 9. Pragovi iz člena 8 se posodobijo dvakrat letno; splošne informacije o trenutnih pragovih za naročila so na strani: https://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement/rules-implementation/thresholds_sl

      (13)  Glej člen 1(22) in člen 21 Direktive 2009/81/ES.

      (14)  Glej člen 1(13) in člen 5(2) Direktive 2009/81/ES.

      (15)  Zadnji pododstavek člena 22 Direktive 2009/81/ES določa, da „države članice priznajo varnostna potrdila, za katere menijo, da so enakovredna tistim, izdanim v skladu z njihovim nacionalnim pravom, ne glede na možnost izvajanja in upoštevanja nadaljnjih lastnih preiskav, če se to šteje za potrebno.“ Glej tudi odstavek 12 smernic v zvezi z varovanjem informacij: https://ec.europa.eu/docsroom/documents/15411/attachments/1/translations?locale=sl.

      (16)  Glej: https://ec.europa.eu/growth/tools-databases/ecertis.

      (17)  Npr. brošura Komisije iz leta 2017 „Tehnologija z dvojno rabo v EU“. Glej: http://ec.europa.eu/growth/content/dual-use-technology-eu-%E2%80%93-sme-success-stories-eu-funding_sl.

      (18)  Države članice, ki vzpostavijo poroštvene sheme, bi morale zagotoviti, da te ne pomenijo državne pomoči (v zvezi s tem glej Obvestilo Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev, http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/PDF/?uri=CELEX:52008XC0620(02)&from=SL), ali takšen ukrep priglasijo Komisiji.

      (19)  Evropska platforma za sodelovanje med grozdi: https://www.clustercollaboration.eu/eu-cluster-partnerships.

      (20)  Za splošne informacije o Obzorju 2020 glej: https://ec.europa.eu/programmes/horizon2020/en/what-horizon-2020.

      (21)  Glej: https://www.endr.eu/.

      (22)  Glej: https://www.clustercollaboration.eu/.

      (23)  Zlasti pobuda za sektorsko sodelovanje na področju znanj v okviru novega programa znanj in spretnosti za Evropo, ki obravnava obrambni sektor.

      (24)  Glej: https://ec.europa.eu/info/funding-tenders-0/european-structural-and-investment-funds_sl.

      (25)  Glej: http://ec.europa.eu/esf/home.jsp?langId=sl.

      (26)  Glej: http://een.ec.europa.eu/.