               12.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/1

         Priporočila ENVP o možnostih EU za reformo varstva podatkov
   (Celotno besedilo je na voljo v angleščini, francoščini in nemščini na spletni strani ENVP (www.edps.europa.eu))
   (2015/C 301/01)
   Evropski parlament, Svet in Evropska komisija, ki so tri glavne institucije EU, so 24. junija 2015 začeli pogajanja v okviru postopka soodločanja o predlagani Splošni uredbi o varstvu podatkov (GDPR), poznan kot neuradni „trialog“ (1). Podlaga za trialog so predlog Komisije iz januarja 2012, zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 12. marca 2014 in splošni pristop Sveta, sprejet 15. junija 2015 (2). Te tri institucije so zavezane k obravnavi uredbe GDPR kot del širšega svežnja reform varstva podatkov, ki vključuje predlagano direktivo za policijske in pravosodne dejavnosti. Postopek bi se moral končati konec leta 2015, uradno sprejetje obeh instrumentov, ki mu bo sledilo dvoletno prehodno obdobje, pa bo najverjetneje mogoče v začetku leta 2016 (3).
   Evropski nadzornik za varstvo podatkov (ENVP) je neodvisna institucija EU. ENVP ne sodeluje v trialogu, vendar je na podlagi člena 41(2) Uredbe (ES) št. 45/2001 „v zvezi z obdelavo osebnih podatkov odgovoren za zagotovitev, da institucije in organi Skupnosti spoštujejo temeljne pravice in svoboščine fizičnih oseb ter predvsem njihovo pravico do zasebnosti“ ter „za svetovanje institucijam in organom Skupnosti ter posameznikom, na katere se nanašajo osebni podatki, o vseh zadevah v zvezi z obdelavo osebnih podatkov“.Nadzornik in pomočnik nadzornika sta bila decembra 2014 imenovana s posebno nalogo, da morata biti pri svojem delu bolj konstruktivna in proaktivna, marca 2015 pa sta objavila petletno strategijo o tem, kako bosta to nalogo izvajala ter zanjo odgovarjala (4).
   To mnenje je prvi mejnik v strategiji ENVP. Cilj naših priporočil je na podlagi razprav z institucijami EU, državami članicami, civilno družbo, industrijo in drugimi zainteresiranimi stranmi pomagati udeležencem v trialogu pravočasno doseči ustrezno soglasje. V mnenju se uredba GDPR obravnava v dveh delih, in sicer v:

               —

               viziji ENVP za v prihodnost usmerjene predpise o varstvu podatkov s ponazoritvenimi primeri naših priporočil ter

               —

               prilogi („Priloga k Mnenju 3/2015: primerjalna preglednica besedil uredbe GDPR s priporočilom ENVP“), ki vključuje preglednico s štirimi stolpci za primerjavo posameznih členov besedila uredbe GDPR, kot so ga sprejeli Komisija, Parlament oziroma Svet, skupaj s priporočilom ENVP.

         Mnenje se objavi na našem spletišču in prek mobilne aplikacije. Jeseni 2015 bo dopolnjeno s priporočili k uvodnim izjavam uredbe GDPR ter, potem ko bo Svet sprejel splošno stališče, k direktivi o varstvu podatkov, ki se uporablja za policijske in pravosodne dejavnosti.
   Izčrpno mnenje ENVP o svežnju reform, ki ga je marca 2012 predlagala Komisija, je še vedno aktualno. Vendar je bilo treba naša priporočila po treh letih posodobiti, da bi bolj neposredno upoštevali stališča sozakonodajalcev ter zagotovili posebna priporočila (5). Enako kot mnenje iz leta 2012 je tudi to mnenje v skladu z mnenji in izjavami delovne skupine iz člena 29, vključno s „prilogo“ o „osrednjih temah z vidika trialoga“, ki je bila sprejeta 17. junija in h kateri je ENVP prispeval kot polnopravni član delovne skupine (6).

      Redka priložnost: zakaj je ta reforma tako pomembna

      EU je v zadnji fazi napornih prizadevanj za reformo svojih predpisov o osebnih podatkih. Splošna uredba o varstvu podatkov bo v naslednjih desetletjih verjetno vplivala na vse posameznike v EU, vse organizacije v EU, ki obdelujejo osebne podatke, in organizacije zunaj EU, ki obdelujejo osebne podatke o posameznikih v EU (7). Nastopil je čas za zaščito temeljnih pravic in svoboščin posameznikov v družbi, ki bo v prihodnosti temeljila na podatkih.

      Učinkovito varstvo podatkov krepi vlogo posameznika ter spodbuja odgovorno ravnanje podjetij in javnih organov. Zakoni na tem področju so zapleteni in tehnični ter zahtevajo strokovno svetovanje, zlasti neodvisnih organov za varstvo podatkov, ki razumejo izzive, povezane s skladnostjo. Uredba GDPR bo verjetno ena od najdaljših v Uradnem listu Unije, zato mora biti EU selektivna in se osredotočiti na določbe, ki so dejansko potrebne, ter se izogniti podrobnostim, ki bi lahko posledično nenamerno pretirano ovirale prihodnje tehnologije. V besedilih vsake od institucij sta poudarjeni jasnost in razumljivost pri obdelavi osebnih podatkov, zato se mora uredba GDPR ravnati po svojih načelih, tako da je čim bolj natančna in razumljiva.

      Parlament in Svet morata kot sozakonodajalca sprejeti končno pravno besedilo ob pomoči Komisije, ki je pobudnica zakonodaje in varuhinja Pogodb. ENVP ni vključen v pogajanja v okviru „trialoga“, vendar ima pravno pristojnost za dajanje priporočil, pri čemer mora to nalogo izvajati proaktivno v skladu z nalogami nadzornika in pomočnika nadzornika, določenimi ob imenovanju, ter zadnjo strategijo ENVP. To mnenje upošteva večdesetletne izkušnje s področja nadzora skladnosti z zahtevami varstva podatkov ter svetovanja glede politik za pomoč pri usmerjanju institucij k cilju, ki bo sledil interesom posameznika.

      Zakonodaja je umetnost mogočega. Razpoložljive možnosti v obliki zadevnih besedil, ki jih predlagajo Komisija, Parlament in Svet, vsebujejo številne koristne določbe, vendar je mogoče vsako od njih izboljšati. Čeprav končni izid po našem mnenju ne bo popoln, nameravamo institucije podpirati pri doseganju najboljšega mogočega rezultata. Zato so naša priporočila v skladu s tremi besedili. Naša prizadevanja temeljijo na treh stalnih izzivih:

               —

               večja korist za državljane,

               —

               predpisi, ki bodo delovali v praksi,

               —

               predpisi, ki se bodo ohranili skozi generacijo.

      Namen tega mnenja je povečati preglednost in odgovornost, pri čemer gre za načeli, ki sta najverjetneje najpomembnejši novosti uredbe GDPR. Proces trialoga je pod večjim drobnogledom kot kadar koli prej. Naša priporočila so javna, vse institucije EU pa pozivamo, naj prevzamejo pobudo ter dajejo zgled, da bo ta zakonodajna reforma rezultat preglednega postopka in ne skrivnega kompromisa.

      EU potrebuje nov dogovor o varstvu podatkov in začeti novo poglavje. Dogajanje pozorno spremljajo po vsem svetu. Kakovost nove zakonodaje ter njen vpliv na pravne sisteme in trende po svetu sta bistvenega pomena. ENVP s tem mnenjem sporoča, da je pripravljen in na voljo za pomoč pri zagotavljanju, da EU čim bolje izkoristi to zgodovinsko priložnost.
   1.   Večja korist za državljane

   Predpisi EU so bili vedno usmerjeni v olajševanje prenosa podatkov znotraj EU ter med EU in njenimi trgovskimi partnerji, pri čemer je bila glavna skrb varstvo pravic in svoboščin posameznika. Internet je omogočil doslej največjo stopnjo povezanosti, samoizražanja ter možnosti za zagotavljanje koristi podjetjem in potrošnikom. Vendar pa je Evropejcem zasebnost bolj pomembna kot kdaj koli prej. Glede na raziskavo Eurobarometra o varstvu podatkov iz junija 2015 (8) več kot šest od desetih državljanov ne zaupa spletnim podjetjem, dve tretjini pa sta zaskrbljeni, ker nimata popolnega nadzora nad informacijami, ki jih zagotavljata na spletu.
   Prenovljeni okvir mora ohraniti in po možnosti izboljšati standarde za posameznika. Sveženj reform varstva podatkov je bil najprej predlagan kot sredstvo za „krepitev pravic spletne zasebnosti“, z zagotovitvijo, da bodo ljudje „bolje obveščeni o svojih pravicah in […] bodo imeli boljši nadzor nad svojimi podatki“ (9). Predstavniki organizacij civilne družbe so aprila 2015 Evropski komisiji poslali dopis, v katerem so jo pozvali, naj si prizadeva, da bodo institucije ostale zveste tem namenom (10).
   Obstoječa načela iz Listine, ki je primarna zakonodaja EU, je treba uporabljati dosledno, dinamično in inovativno, da bi bila za državljane učinkovita v praksi. Reforma mora biti temeljita, kar je privedlo do odločitve o svežnju. Ker pa bo obdelava podatkov verjetno spadala pod ločene pravne instrumente, je treba pojasniti njihovo točno področje uporabe in način njihove interakcije, pri čemer je treba odpraviti vrzeli, ki bi ogrozile zaščitne ukrepe (11).
   Za ENVP je izhodišče dostojanstvo posameznika, ki presega vprašanje same skladnosti z zakonodajo (12). Naša priporočila temeljijo na posamezni in skupni oceni vsakega člena uredbe GDPR glede na to, ali bo okrepil položaj posameznika v primerjavi s trenutnim okvirom. Referenčna točka so načela, ki so v središču varstva podatkov, tj. člen 8 Listine o temeljnih pravicah (13).
   1.1   Opredelitev: kaj so osebni podatki

   Posamezniki bi morali imeti možnost učinkovitejšega uveljavljanja svojih pravic v zvezi z vsemi podatki, na podlagi katerih jih je mogoče identificirati ali prepoznati, tudi če se podatki štejejo za „psevdonimizirane“ (14).
   1.2   Vsaka obdelava podatkov mora biti tako zakonita kot tudi upravičena

               —

               Zahteve, da je treba vse podatke obdelovati za posebne namene in na pravni podlagi, so kumulativne in se ne izključujejo. Priporočamo izogibanje kakršnemu koli združevanju, s katerim bi se ta načela oslabila. Namesto tega bi morala EU ohraniti, poenostaviti in udejanjiti uveljavljeno načelo, da bi se morali osebni podatki uporabljati samo v skladu s prvotnimi nameni zbiranja (15).

               —

               Privolitev je ena od mogočih pravnih podlag za obdelavo podatkov, vendar moramo preprečiti uporabo prisilnih potrditvenih polj, pri katerih posameznik nima ustrezne izbire in pri katerih sploh ni potrebe po obdelavi podatkov. Priporočamo, da se ljudem omogoči, da na primer za klinične raziskave dajo široko ali omejeno privolitev, ki se spoštuje in ki jo je mogoče preklicati (16).

               —

               ENVP podpira preudarne in inovativne rešitve za mednarodne prenose osebnih podatkov, ki olajšajo izmenjavo podatkov ter spoštujejo načeli varstva podatkov in nadzora. Močno priporočamo, da se ne dovolijo prenosi na podlagi pravnih interesov upravljavca, saj to pomeni nezadostno varstvo za posameznika, hkrati pa EU organom tretjih držav ne bi smela dovoliti neposrednega dostopa do podatkov v EU. Kakršen koli zahtevek za prenos, ki ga izdajo organi v tretji državi, se lahko prizna samo, če je v skladu s pravili, določenimi v pogodbah o medsebojni pravni pomoči, mednarodnih sporazumih ali drugih zakonitih sredstvih za mednarodno sodelovanje (17).

         1.3   Bolj neodvisen in bolj avtoritativen nadzor

               —

               Organi EU za varstvo podatkov bi morali biti pripravljeni na opravljanje svojih nalog od začetka veljavnosti uredbe GDPR, Evropski odbor za varstvo podatkov pa bi moral v celoti začeti delovati takoj, ko se bo Uredba začela uporabljati (18).

               —

               Organi bi morali imeti možnost obravnavati in preiskovati pritožbe in zahtevke, ki jih predložijo posamezniki, na katere se nanašajo osebni podatki, ali organi, organizacije in združenja.

               —

               Za uveljavljanje individualnih pravic je potreben učinkovit sistem odgovornosti in nadomestil za škodo, nastalo zaradi nezakonite obdelave podatkov. Glede na jasne ovire pri pridobivanju pravnega varstva v praksi bi morali imeti posamezniki možnost, da jih v sodnih postopkih zastopajo organi, organizacije in združenja (19).

         2.   Predpisi, ki bodo delovali v praksi

   Zaščitni ukrepi se ne bi smeli zamenjevati s formalnostmi. V prihodnosti bi lahko pretirana osredotočenost na podrobnosti ali poskusi mikroupravljanja poslovnih procesov postali zastareli. Tukaj se lahko zgledujemo po smernicah EU na področju konkurence, kjer se sorazmerno omejen sklop sekundarne zakonodaje dosledno uveljavlja ter spodbuja kulturo odgovornosti in ozaveščenost med podjetji (20).
   V vsakem od treh besedil se zahteva jasnejše in enostavnejše delovanje odgovornih oseb za obdelavo osebnih podatkov (21). Poleg tega morajo biti natančne in lahko razumljive tudi tehnične obveznosti, če naj jih upravljavci ustrezno izvajajo (22).
   Obstoječi postopki niso nedotakljivi: cilj naših priporočil je opredeliti načine za debirokratizacijo ter zmanjšanje količine predpisov v zvezi z dokumentacijo in nepomembnimi formalnostmi. Sprejemanje zakonov priporočamo samo, kadar so dejansko potrebni. To zagotavlja manevrski prostor za podjetja, javne organe ali organe za varstvo podatkov: prostor, ki ga je treba zapolniti z odgovornostjo in smernicami organov za varstvo podatkov. Na splošno bi bila uredba GDPR na podlagi naših priporočil skoraj za 30 % krajša od povprečne dolžine besedil treh institucij (23).
   2.1   Učinkoviti zaščitni ukrepi, ne postopki

               —

               Dokumentacija bi morala biti sredstvo za dosego skladnosti in ne njen cilj; reforma se mora osredotočiti na rezultate. Priporočamo prožen pristop, ki obveznosti upravljavcev v zvezi z dokumentacijo združuje v enoten ukrep za zagotavljanje njene skladnosti z uredbo ob upoštevanju tveganj, pri čemer se skladnost dokaže pregledno za prenose, pogodbe z obdelovalci ali obvestila o kršitvah (24).

               —

               Na podlagi izrecnih meril za oceno tveganj in naših izkušenj z nadziranjem institucij EU priporočamo, da se obvestila nadzornim organom o kršitvah varstva podatkov ter ocene učinka o varstvu podatkov zahtevajo samo v primerih, kadar so ogrožene pravice in svoboščine posameznikov, na katere se nanašajo osebni podatki (25).

               —

               Pobude industrije prek zavezujočih poslovnih pravil ali pečatov zaupnosti je treba dejavno spodbujati (26).

         2.2   Boljše ravnovesje med javnim interesom in varstvom osebnih podatkov

               —

               Predpisi o varstvu podatkov ne bi smeli ovirati zgodovinskih, statističnih in znanstvenih raziskav, ki so resnično v javnem interesu. Odgovorni morajo sprejeti potrebne ukrepe za preprečevanje uporabe osebnih podatkov v nasprotju z interesom posameznika, pri čemer je treba posebno pozornost nameniti na primer predpisom, ki urejajo občutljive informacije v zvezi z zdravjem (27).

               —

               Raziskovalci in arhivarji bi morali imeti možnost shranjevanja podatkov za toliko časa, kot je potrebno, ob upoštevanju teh zaščitnih ukrepov (28).

         2.3   Zaupanje v nadzorne organe in krepitev njihove vloge

               —

               Priporočamo, da se nadzornim organom omogoči izdajanje smernic upravljavcem podatkov ter razvoj lastnega notranjega poslovnika za poenostavljeno in preprostejšo uporabo uredbe GDPR s strani enega samega nadzornega organa („vse na enem mestu“), ki je blizu državljanu („bližina“) (29).

               —

               Organi bi morali imeti možnost določanja učinkovitih, sorazmernih in odvračilnih popravnih ter upravnih sankcij na podlagi vseh ustreznih okoliščin (30).

         3.   Predpisi, ki se bodo ohranili skozi generacijo

   Direktiva 95/46/ES, ki je glavni steber sedanjega okvira, je model za nadaljnje zakonodajne predpise o obdelavi podatkov v EU in po svetu ter je bila celo podlaga za besedilo o pravici do varstva osebnih podatkov v členu 8 Listine o temeljnih pravicah. Ta reforma bo oblikovala obdelavo podatkov za generacijo, ki ne pozna življenja brez interneta. EU mora zato v celoti razumeti posledice tega ukrepa za posameznike in njegovo trajnost z vidika tehnološkega razvoja.
   V zadnjih letih so se eksponentno povečali pridobivanje, zbiranje, analiziranje in izmenjava osebnih podatkov, kar je posledica tehnoloških inovacij, kot so internet stvari, računalništvo v oblaku, veliki podatki in odprti podatki, katerih izkoriščanje je za EU ključno pri doseganju njene konkurenčnosti (31). Glede na dolgotrajnost Direktive 95/46/ES je razumno pričakovati podoben časovni okvir pred naslednjo večjo revizijo predpisov o varstvu podatkov, ki se bo morda začela šele konec tridesetih let tega stoletja. Za podatkovno vodene tehnologije se lahko pričakuje, da se bodo že veliko pred tem združile z umetno inteligenco, obdelavo naravnega jezika in biometričnimi sistemi, pri tem pa se bo krepila vloga aplikacij za napredno inteligenco s sposobnostjo strojnega učenja.
   Te tehnologije pomenijo izziv za načela varstva podatkov. Reforma, usmerjena v prihodnost, mora zato temeljiti na dostojanstvu posameznika in etiki. Odpraviti mora neravnovesje med inovacijami na področju varstva osebnih podatkov in njihovim izkoriščanjem ter tako zagotoviti učinkovitost zaščitnih ukrepov v naši digitalizirani družbi.
   3.1   Odgovorne poslovne prakse in inovativne tehnologije

               —

               Reforma bi morala obrniti nedavni trend skrivnega sledenja in odločanja na podlagi profilov, ki so posamezniku skriti. Težava ni ciljno oglaševanje ali praksa profiliranja, temveč pomanjkanje pomembnih informacij o algoritmični logiki, ki je podlaga za razvoj teh profilov in vpliva na posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki (32). Priporočamo večjo preglednost delovanja upravljavcev.

               —

               Odločno podpiramo uvedbo načel vgrajenega in privzetega varstva podatkov kot sredstva za spodbujanje tržnih rešitev v digitalnem gospodarstvu. Priporočamo enostavnejše besedilo za zahtevo, da se pravice in interesi posameznika vključijo v razvoj proizvoda in privzete nastavitve (33).

         3.2   Krepitev vloge posameznika

   Prenosljivost podatkov v digitalnem okolju pomeni dostop do nadzora uporabnikov, za katerega se posamezniki zdaj vse bolj zavedajo, da ga primanjkuje. Priporočamo, da se omogoči neposredni prenos podatkov med upravljavci na zahtevo posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, in da se takemu posamezniku podeli pravica, da prejme kopijo podatkov, ki jih lahko sam posreduje drugemu upravljavcu (34).
   3.3   Predpisi, primerni za prihodnost

   Odsvetujemo uporabo jezika in praks, ki bodo verjetno postali zastareli ali sporni (35).
   4.   Nedokončano delo

   Sprejetje v prihodnost usmerjenega svežnja reform varstva podatkov bo velik, vendar nepopoln dosežek.
   Vse institucije se strinjajo, da bi morala načela uredbe GDPR dosledno veljati za vse institucije EU. Zagovarjali smo pravno varnost in enotnost pravnega okvira, pri čemer smo priznavali edinstvenost javnega sektorja EU ter potrebo po preprečevanju kakršnega koli zmanjšanja trenutnih ravni obveznosti (kot tudi potrebo po zagotavljanju pravne in organizacijske podlaga ENVP). Zato mora Komisija čim prej po končanih pogovorih o uredbi GDPR pripraviti predlog za spremembo Uredbe (ES) št. 45/2001, skladen z uredbo GDPR, da bi se lahko obe besedili začeli uporabljati hkrati (36).
   Poleg tega je jasno, da bo treba Direktivo 2002/58/ES („direktiva o e-zasebnosti“) spremeniti. Še veliko pomembneje je, da EU potrebuje jasen okvir za zaupnost komunikacij, ki je sestavni del pravice do zasebnosti ter ureja vse storitve, ki omogočajo komunikacije, in ne le ponudnike javno dostopnih elektronskih komunikacij. To je treba doseči s pravno varno in usklajevalno uredbo, ki ob enakih pogojih delovanja predvideva vsaj enake standarde varstva, kot veljajo v direktivi o e-zasebnosti.
   V tem mnenju se zato priporoča, da je treba pozvati k zavezanosti k čim prejšnjemu sprejetju predlogov na teh dveh področjih.
   5.   Prelomen trenutek za digitalne pravice v Evropi in zunaj nje

   Prvič v generaciji ima EU priložnost, da posodobi in uskladi predpise o ravnanju z osebnimi podatki. Zasebnost in varstvo podatkov ne konkurirata niti z gospodarsko rastjo in mednarodno trgovino niti s pomembnimi storitvami in proizvodi – sta del kakovosti in vrednosti ponudbe. Kot priznava Evropski svet, je zaupanje nujen predpogoj za inovativne proizvode in storitve, ki so odvisne od obdelave osebnih podatkov.
   EU je bila 1995 pionirka na področju varstva podatkov. Danes ima več kot 100 držav po svetu zakonodajo o varstvu podatkov, pri čemer jih je manj kot polovica evropskih držav (37). EU je kljub temu še vedno deležna posebne pozornosti držav, ki razmišljajo o oblikovanju ali spreminjanju svojih pravnih okvirov. V času, ko je zaupanje ljudi v podjetja in vlade omajano zaradi razkritij o množičnem nadzoru in kršitvah varstva podatkov, to pomeni precejšnjo odgovornost za zakonodajalce EU, katerih odločitve letos najverjetneje ne bodo imele učinka zunaj Evrope.
   Po mnenju ENVP so besedila uredbe GDPR na dobri poti, vendar pomisleki ostajajo, pri čemer so nekateri zelo resni. V postopku soodločanja vedno obstaja tveganje, da bodo dobronamerni pogajalci v želji po političnem kompromisu oslabili nekatere določbe. Vendar je v primeru reforme varstva podatkov drugače, saj obravnavamo temeljne pravice in način njihove zaščite za celotno generacijo.
   V skladu s tem naj bi to mnenje glavnim institucijam EU pomagalo pri reševanju težav. Želimo večje pravice za posameznika, na katerega se nanašajo osebni podatki, in večjo odgovornost upravljavca ter hkrati spodbuditi inovacije na podlagi pravnega okvira, ki je nevtralen do tehnologije, vendar naklonjen koristim, ki jih lahko tehnologija prinese družbi.
   Glede na to, da so pogajanja v zadnji fazi, upamo, da bodo naša priporočila EU pomagala izvesti reformo, ki bo sledila svojemu namenu v naslednjih letih in desetletjih: novo poglavje za varstvo podatkov z globalno razsežnostjo, kjer lahko EU daje zgled.

      V Bruslju, 27. julija 2015

         Giovanni BUTTARELLI

            Evropski nadzornik za varstvo podatkov

      (1)  Skupne izjave Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije: Skupna izjava o praktičnih ureditvah za postopek soodločanja (člen 251 Pogodbe ES) (2007/C 145/02) (UL C 145, 30.6.2007).

      (2)  COM(2012) 11 final; Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 12. marca 2014 o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (Splošna uredba o varstvu podatkov), P7_TA(2014)0212; Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (Splošna uredba o varstvu podatkov) – priprava splošnega pristopa, dokument Sveta 9565/15 z dne 11. junija 2015.

      (3)  Celoten naslov je Predlog direktive o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov, COM(2012) 10 final; Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 12. marca 2014 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov, P7_TA(2014)0219. Časovni razpored in obseg trialoga sta na voljo v sklepih Evropskega sveta z dne 25. in 26. junija 2015, EUCO 22/15; „časovni načrt“ trialoga je bil predstavljen na skupni tiskovni konferenci Parlamenta, Sveta in Komisije (http://audiovisual.europarl.europa.eu/AssetDetail.aspx?id=690e8d8d-682d-4755-bfb6-a4c100eda4ed) [nazadnje obiskano 20. julija 2015], vendar še ni bil uradno objavljen. Uredba GDPR bo začela veljati 20 dni po objavi v Uradnem listu in naj bi se v celoti začela uporabljati dve leti po začetku veljavnosti (člen 91).

      (4)  Objava prostega delovnega mesta za evropskega nadzornika za varstvo podatkov COM/2014/10354 (2014/C 163 A/02), UL L 163 A/6, 28.5.2014. ENVP se je v strategiji za obdobje 2015–2019 zavezal, da bo „iskal uporabne rešitve za skrajšanje nepotrebnih birokratskih postopkov, ostal prilagodljiv, kar zadeva tehnološke inovacije in čezmejni prenos podatkov, ter posameznikom omogočal, da učinkoviteje uveljavljajo svoje pravice na spletu in zunaj njega“; Zgledno delovanje: Strategija ENVP za obdobje 2015–2019, marec 2015.

      (5)  Mnenje ENVP o svežnju reform varstva podatkov z dne 7. marca 2012.

      (6)  Glej prilogo k dopisu delovne skupine iz člena 29, naslovljenemu na Vĕro Jourovo, komisarko za pravosodje, potrošnike in enakost spolov, z dne 17. junija 2015.

      (7)  Stvarno in ozemeljsko področje uporabe uredbe GDPR je težko povzeti na kratko. Institucije se strinjajo vsaj v tem, da področje uporabe zajema organizacije s sedežem v EU, ki so odgovorne za obdelavo osebnih podatkov v EU ali zunaj nje, ter organizacije s sedežem zunaj EU, ki v okviru ponujanja blaga ali storitev posameznikom v EU ali spremljanja takih posameznikov obdelujejo njihove osebne podatke. (Glej člen 2 o stvarnem področju uporabe in člen 3 o ozemeljskem področju uporabe.)

      (8)  Poleg tega je sedem od desetih državljanov zaskrbljenih zaradi možnosti, da se njihove informacije uporabljajo za drugačen namen od tistega, za katerega so bile zbrane, eden od sedmih meni, da bi bilo treba v vseh primerih zahtevati predhodno izrecno odobritev zbiranja in obdelave podatkov, dve tretjini pa menita, da je pomembno, da se lahko osebni podatki s starega ponudnika storitev prenesejo na novega; posebna raziskava Eurobarometra 431 o varstvu podatkov iz junija 2015. Primerljive rezultate je dala raziskava Pew iz leta 2014, v okviru katere je bilo ugotovljeno naslednje: 91 % Američanov meni, da so izgubili nadzor nad tem, kako podjetja zbirajo in uporabljajo osebne podatke, 80 % uporabnikov družabnih omrežij je zaskrbljenih zaradi možnosti, da bi njihove podatke pridobile tretje osebe, kot so oglaševalci ali podjetja, 64 % vprašanih pa je menilo, da bi morala vlada storiti več za nadzor nad oglaševalci; Pew Research Privacy Panel Survey iz januarja 2014.

      (9)  Komisija predlaga temeljito reformo predpisov o varstvu podatkov za boljši nadzor uporabnikov nad njihovimi podatki in znižanje stroškov za podjetja.

      (10)  Dopis NVO predsedniku Junckerju z dne 21. aprila 2015 (https://edri.org/files/DP_letter_Juncker_20150421.pdf) in odgovor vodje kabineta podpredsednika Timmermansa z dne 17. julija 2015 (https://edri.org/files/eudatap/Re_EC_EDRi-GDPR.pdf) [obiskano 23. julija 2015]. ENVP se je maja 2015 sestal z več predstavniki teh NVO, da bi razpravljali o njihovih pomislekih; SPOROČILO ZA JAVNOST EDPS/2015/04 z dne 1. junija 2015 o reformi varstva podatkov v EU: srečanje ENVP z mednarodnimi skupinami za državljanske svoboščine; celoten posnetek razprave je na voljo na spletišču ENVP (https://secure.edps.europa.eu/EDPSWEB/edps/EDPS/Pressnews/Videos/GDPR_civil_soc).

      (11)  Člen 2(2)(e).

      (12)  Člen 1.

      (13)  V členu 8 Listine je navedeno [dodan poudarek]:

               „1.

                  Vsakdo ima pravico do varstva osebnih podatkov, ki se nanj nanašajo.

                  2.

                  Osebni podatki se morajo obdelovati pošteno, za določene namene in na podlagi privolitve prizadete osebe ali na drugi legitimni podlagi, določeni z zakonom. Vsakdo ima pravico dostopa do podatkov, zbranih o njem, in pravico zahtevati, da se ti podatki popravijo.

                  3.

                  Spoštovanje teh pravil nadzira neodvisen organ.“

      (14)  Člen 10. Razen če ne bo in dokler ne bo obstajala jasna in pravno zavezujoča opredelitev za „psevdonimizirane podatke“, ki bi jih razlikovala od „osebnih podatkov“, mora ta vrsta podatkov ostati znotraj področja uporabe predpisov o varstvu podatkov.

      (15)  Člena 6(2) in (4). Ker je obstajala določena negotovost v zvezi s pomenom izraza „skladnost“, na podlagi mnenja delovne skupine iz člena 29 o omejitvi namena priporočamo oblikovanje splošnih meril za oceno, ali je obdelava skladna (glej člen 5(2)).

      (16)  Učinkovita funkcijska ločitev je sredstvo za zagotavljanje zakonite obdelave ob odsotnosti privolitve, vendar se pravni interes ne sme razlagati preširoko. V nekaterih primerih je lahko primerna alternativa tudi brezpogojna pravica do zavrnitve. Ocena, ali je privolitev prostovoljna, je deloma odvisna od tega, (a) ali obstaja znatno neravnovesje med posameznikom, na katerega se nanašajo osebni podatki, in upravljavcem ter (b) ali je v primerih obdelave na podlagi člena 6(1)(b) izvajanje pogodbe ali zagotavljanje storitve odvisno od privolitve k obdelavi podatkov, ki niso potrebni za te namene. (Glej člen 7(4)). To ustreza določbi v pravu varstva potrošnikov EU: v členu 3(1) Direktive 93/13/EGS z dne 5. aprila 1993 o nedovoljenih pogojih v potrošniških pogodbah je navedeno: „Pogodbeni pogoj, o katerem se stranki nista dogovorili posamično, velja za nedovoljenega, če v nasprotju z zahtevo dobre vere v škodo potrošnika povzroči znatno neravnotežje v pogodbenih pravicah in obveznostih strank“.

      (17)  Taka pravila vključujejo sklepe o ustreznosti za določene sektorje in ozemlja, redno preverjanje sklepov o ustreznosti ter zavezujoča poslovna pravila. Glej člene 40 do 45.

      (18)  Člen 73.

      (19)  Člen 76. Opis težav pri pridobivanju pravnega varstva zaradi kršitev predpisov o varstvu podatkov je na voljo v poročilu Agencije za temeljne pravice z naslovom „Dostop do pravnih sredstev v zvezi z varstvom podatkov v državah članicah EU“ iz leta 2013.

      (20)  Pravila EU poudarjajo samoocenjevanje podjetij v zvezi s skladnostjo s členom 101 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) o prepovedi protikonkurenčnih sporazumov, medtem ko imajo prevladujoča podjetja na trgu „posebno odgovornost“, da se izogibajo kakršnim koli ukrepom, ki bi lahko škodili učinkoviti konkurenci (odstavek 9 Navodil Komisije 2009/C 45/02); glej predhodno mnenje ENVP o zasebnosti in konkurenčnosti v dobi velikih podatkov z dne 14. marca 2014.

      (21)  Tri besedila se različno sklicujejo na naslednje: „razumljiv način in v razumljivi obliki, ob uporabi enostavnega in jasnega jezika“ (uvodna izjava (57) EP; člen 19 Komisija in Svet), biti „jasen in nedvoumen“ (uvodna izjava 99 EP; člen 10a EP), zagotavljanje „jasnih in lahko razumljivih informacij“ (člen 10 EP, člen 11 EP) ter informacije, ki so „natančne, pregledne in lahko dostopne“ (uvodna izjava 25 EP, Komisija in Svet; člen 11 EP).

      (22)  Določbe v zvezi z delegiranimi akti so bile iz različic Parlamenta in Sveta večinoma črtane. Menimo, da bi lahko EU šla še korak dlje in te tehnične zadeve prepustila v strokovno presojo neodvisnim organom.

      (23)  V skladu z našimi priporočili bi besedilo vsebovalo približno 20 000 besed, medtem ko je povprečna dolžina besedil treh institucij približno 28 000 besed.

      (24)  Člen 22.

      (25)  Člena 31 in 33.

      (26)  Člen 39.

      (27)  Člen 83. Raziskovanje in arhiviranje sama po sebi ne pomenita pravne podlage za obdelavo, zato priporočamo izbris člena 6(2).

      (28)  Člen 83a.

      (29)  Delovna skupina iz člena 29 je predstavila vizijo upravljanja, mehanizem za skladnost in storitev „vse na enem mestu“ na podlagi zaupanja v neodvisne organe za varstvo podatkov ter v okviru treh ravni:

               —

               posamezen organ za varstvo podatkov, ki je močan in ima na voljo vsa sredstva za obravnavo primerov v okviru svojih pristojnosti,

               —

               učinkovito sodelovanje med organi za varstvo podatkov z jasno vodilno vlogo v čezmejnih primerih,

               —

               Evropski odbor za varstvo podatkov, ki mora biti avtonomen, imeti lastno pravno osebnost, imeti na voljo zadostna sredstva, vključevati enakopravne organe za varstvo podatkov, ki sodelujejo za solidarnost, imeti pooblastila za sprejemanje zavezujočih odločitev ter imeti podporo sekretariata, ki za odbor deluje prek predsednika.

      (30)  Poleg tega priporočamo, da se pojasnijo pristojnosti nadzornih organov in imenuje vodilni organ v primeru obdelave na nadnacionalni ravni ter ohrani zmožnosti nadzornih organov, da obravnavajo povsem lokalne primere. Priporočamo poenostavljeno različico mehanizma za skladnost z več informacijami o tem, kako določiti primere, v katerih bi se morali nadzorni organi posvetovati z Evropskim odborom za varstvo podatkov ter v katerih bi moral odbor izdati zavezujočo odločitev, da se zagotovi dosledna uporaba Uredbe.

      (31)  Sporočilo Komisije o strategiji za enotni digitalni trg za Evropo, COM(2015) 192 final; sklepi Evropskega sveta iz junija 2015, EUCO 22/15; sklepi Sveta o digitalizaciji evropske industrije, 8993/15.

      (32)  Člen 14(h).

      (33)  Člen 23.

      (34)  Člen 18. Da bi bila pravica do prenosljivosti podatkov učinkovita, priporočamo, da se ta pravica ne uporablja samo za postopke obdelave podatkov, ki jih zagotovi posameznik, na katerega se nanašajo osebni podatki, temveč da se zagotovi široko področje njene uporabe.

      (35)  Priporočamo na primer opuščanje izrazov, kot so „na spletu“, „pisno“ in „informacijska družba“.

      (36)  Ena od možnosti, za katero se zavzemamo, je, da se to doseže z vključitvijo določbe v samo uredbo GDPR.

      (37)  Greenleaf, Graham, Global Data Privacy Laws 2015 (Zakonodaje o varstvu podatkov po svetu): 109 Countries, with European Laws Now a Minority (109 držav, pri čemer so evropske zakonodaje zdaj v manjšini) (30. januar 2015); (2015) 133 Privacy Laws & Business International Report (mednarodno poročilo podjetja Privacy Laws & Business, izdaja 133) iz februarja 2015; UNSW Law Research Paper (raziskava pravne fakultete UNSW) št. 2015-21.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0191

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Združenega kraljestva, 2006/2007–2011/2012  /* SEK/2007/0191 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 13.2.2007SEC(2007) 191 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Združenega kraljestva, 2006/2007–2011/2012(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSplošno ozadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Združenega kraljestva je bil predložen decembra 1998. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 8. februarja 1999. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.Ozadje ocene dopolnitve programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev konvergenčnega programa Združenega kraljestva, predloženo 18. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem konvergenčnem programu naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  stanje države pri korektivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem),3.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi konvergenčnega programa),4.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostGospodarska uspešnost Združenega kraljestva je bila v zadnjih desetih letih na visoki ravni, z razmeroma visokimi stopnjami rasti, nizko inflacijo ter prožnimi trgi dela, ki so uspešno prestali številne gospodarske krize. Ena od pomembnejših značilnosti je bila zlasti izboljšana stabilnost, skupaj z ublažitvijo nihanj proizvodnje in manjšim nihanjem inflacije. Močno rast proizvodnje je podprla predvsem povečana potrošnja gospodinjstev, katere posledica so bili razmeroma nizki prihranki gospodinjstev. Kljub izredni prožnosti trgov dela in kapitala ter proizvodnega trga kar zadeva večino ukrepov, so se nekatere pomanjkljivosti na strani ponudbe izkazale za zelo trdovratne. Razmeroma nizko produktivnost je do neke mere mogoče razložiti s sorazmerno visoko stopnjo zaposlenosti, čeprav sta verjetno imela pomembno vlogo tudi pomanjkanje srednje kvalificirane delovne sile in nezadostno vlaganje v infrastrukturo, npr. v promet. V primerjavi z občutno proračunsko konsolidacijo v prvem delu obdobja so se javne finance po letu 2001 znatno zmanjšale, kar je bilo delno načrtovano in je odražalo odločitev vlade, da se na nekatere od teh težav odzove s povečanjem odhodkov za javne storitve, ki niso bili v celoti financirani, delno pa je bilo posledica nepričakovanega upada prihodka.Postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Združeno kraljestvoSvet je 24. januarja 2006 v skladu s členom 104(6) odločil, da ima Združeno kraljestvo čezmerni primanjkljaj in v skladu s členom 104(7) izdal priporočilo, da je ta čezmerni primanjkljaj treba zmanjšati do proračunskega leta 2006/2007 ter da morajo organi sprejeti učinkovite ukrepe do 24. julija 2006, tj. v roku šestih mesecev, kot je določeno v Paktu. Komisija je 20. septembra 2006 objavila sporočilo Svetu, v katerem je ocenila ukrepe, ki jih je sprejelo Združeno kraljestvo. Na podlagi podatkov, ki so bili takrat na voljo, je Komisija ocenila, da se zdi, da bo Združenemu kraljestvo vendarle uspelo zmanjšati čezmerni primanjkljaj, čeprav je tak izid spremljala precejšnja negotovost in se je zdelo, da bo za strukturno prilagoditev zmanjkalo priporočenega 0,5 odstotka BDP. Svet je 10. oktobra 2006 potrdil stališče Komisije in sklenil, da v danem trenutku niso potrebni nadaljnji ukrepi.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. marca 2006 sprejel mnenje o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa, ki zajema obdobje od proračunskega leta 2005/2006 do proračunskega leta 2011/2012[2]. Po mnenju Sveta „je predvideni potek prilagoditve dovzeten za tveganja“, zato je z namenom obvladati tveganja za dolgoročno vzdržnost na podlagi člena 104(7) pozval Združeno kraljestvo, naj „zagotovi verodostojno in trajnostno zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2006/2007 ter potem nadaljuje proračunsko konsolidacijo, zlasti z izvajanjem predvidenega zmanjšanja rasti odhodkov po letu 2007/2008“ ter naj „doseže srednjeročni cilj, ki bo zagotovil hiter napredek pri doseganju vzdržnosti in previden delež dolga precej pod 60 % BDP, preskrbel dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev referenčne vrednosti primanjkljaja v višini 3 % BDP, čemur se je Združeno kraljestvo dolžno izogibati, ter omogočil povečanje proračunskega manevrskega prostora, zlasti ob upoštevanju potreb po javnih naložbah“.Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Združenega kraljestva, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 16. oktobra 2006. Nacionalni program reform Združenega kraljestva kot ključne prednostne naloge opredeljuje: ohranjevanje proračunske vzdržnosti kljub demografskim izzivom; vzpostavitev podjetnega in prožnega poslovnega sektorja, ki spodbuja inovacije ter raziskave in razvoj; povečevanje priložnosti za pridobivanje znanja in spretnosti; inovativnejšo in prilagodljivejšo uporabo virov; ter zagotavljanje pravičnosti s pomočjo sodobne in prilagodljive socialne države.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila [3] o napredku iz decembra 2006) je pokazala, da Združeno kraljestvo dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform. Na vseh področjih politike je opaziti znaten napredek, zlasti na mikroekonomskem področju ter na področju politike zaposlovanja. Na makroekonomskem področju so bili pripravljeni načrti za proračunsko konsolidacijo in pokojninsko reformo, vendar se še niso začeli izvajati. Združeno kraljestvo si je intenzivno prizadevalo za vključitev zainteresiranih strani.Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Združenemu kraljestvu priporoča, da sprejme ukrepe na področju osnovnih in srednjih kvalifikacij.Okvir: glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna meja in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[4]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[5], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 9(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Združenega kraljestva, 2006/2007–2011/2012SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[6] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:5.  Svet je [27. februarja 2007] preučil dopolnitev konvergenčnega programa Združenega kraljestva, ki obravnava obdobje od proračunskega leta 2006/2007 do proračunskega leta 2011/2012[7].6.  Program vsebuje dva makroekonomska scenarija: osrednji scenarij in alternativni scenarij, pri katerem je rast trenda za četrtino odstotne točke nižja kot pri osrednjem scenariju. Napovedi glede javnih financ v dopolnitvi konvergenčnega programa temeljijo na tem drugem scenariju, ki se v tej oceni obravnava kot referenčni scenarij. Predvideva realno rast BDP v višini 2,75 % v letih 2006 in 2007, ki se bo v preostalem programskem obdobju v povprečju zmanjšala na 2,5 %. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov se zdi, da ta scenarij temelji na uresničljivih predpostavkah o rasti. Napovedi glede inflacije, za katero se pričakuje, da se bo zmanjšala z 2,5 % v letu 2006 na 2 % po letu 2007, se glede na nedavno objavljene rezultate sicer kratkoročno zdijo nekoliko nizke, vendar uresničljive.7.  Za leto 2006/2007 je javnofinančni primanjkljaj v jesenski napovedi služb Komisije leta 2006 ocenjen na 3,0 % BDP. V sedanji dopolnitvi konvergenčnega programa je primanjkljaj za isto leto ocenjen na 2,8 % BDP, kar pomeni, da se bodo nedavni trendi močne rasti prihodkov in počasne rasti odhodkov ohranili v preostalih mesecih proračunskega leta.8.  Ključni cilji proračunske politike, opredeljeni v dopolnitvi konvergenčnega programa, so zagotoviti dolgoročno vzdržnost, pravičnost znotraj generacije in med generacijami ter s tem povezano podporo monetarni politiki, zlasti s pomočjo avtomatskih stabilizatorjev pri uravnavanju gospodarskih dejavnosti. Program predvideva zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2006/2007 (2,8 %) in na 1,4 % BDP do konca projekcijskega obdobja leta 2011/2012. Pričakuje se, da bo primarni saldo, ocenjen na primanjkljaj v višini 0,6 % BDP v letu 2005/2006, do leta 2008/2009 spet v ravnovesju, do leta 2011/2012 pa naj bi nastal presežek v višini 0,7 % BDP. Prilagoditev proračuna v projekcijskem obdobju je enakomerno porazdeljena med prihodke in odhodke. V prvih dveh letih projekcijskega obdobja se pričakuje povečanje deleža prihodkov, delno zaradi diskrecijskih ukrepov, medtem ko se za obdobje po letu 2008/2009 načrtuje znatna prilagoditev na strani odhodkov kot posledica ublažitve trenutne rasti odhodkov. Načrtuje se, da se bodo javne naložbe, kakor so opredeljene v konvergenčnem programu[8], po letu 2006/2007 ustalile na 2,25 % BDP, tako da se bo po letu 2007/2008 primanjkljaj predvidoma v celoti uporabil za financiranje javnih naložb. Potek prilagoditve je na splošno skladen s potekom, ki je previden v dopolnitvi iz leta 2005, ob upoštevanju ugodnejših kratkoročnih makroekonomskih obetov.9.  Po izračunih na podlagi skupno dogovorjene metodologije naj bi se po napovedih strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov) povečal z 2,5 % BDP v letu 2006/2007 na približno 1,25 % BDP v zadnjem letu programa 2011/2012. Ta prilagoditev bo občutnejša med leti 2006/2007 in 2008/2009, nato pa se bo upočasnila. Ta dopolnitev, enako kot dopolnitev iz leta 2005, količinsko ne opredeljuje srednjeročnega cilja za javnofinančni saldo. Program se sklicuje na proračunske cilje v okviru nacionalnih predpisov, ki določajo srednjeročno pot za ciklično prilagojeni primanjkljaj, ki je v skladu s stabilizacijo deleža dolga v razmerju do BDP na razmeroma nizki ravni, vendar predvideva varnostno rezervo glede praga javnofinančnega primanjkljaja v višini 3 % BDP le v določenih okoliščinah.10.  Tveganja za proračunske napovedi v programu se zdijo do leta 2007/2008 v glavnem uravnotežena, kasneje pa bi bili lahko proračunski rezultati slabši od pričakovanih v programu. Napovedano povečanje deleža davkov v razmerju do BDP delno temelji na razmeroma nestanovitnih dejavnikih, kot so dobički finančnega in naftnega sektorja. Vendar se zdi, da razmeroma dobre možnosti glede prihodkov podpira najnovejši gospodarski razvoj, vključno z visoko donosnostjo. Po letu 2008/2009 pa bo doseganje ciljnega primanjkljaja iz programa odvisno od izvajanja napovedane ublažitve rasti odhodkov in aktivnega spremljanja z namenom uveljavitve omejitev odhodkov. Organi Združenega kraljestva so sicer vnaprej napovedali zmanjšanje dodeljenih proračunskih sredstev za številne manjše vladne službe, vendar večji del zmanjšanja dohodkov po letu 2008/2009 še ni podprt s konkretnimi ukrepi, ampak je odvisen od potrditve v okviru celovitega pregleda porabe organov oblasti ( Comprehensive Spending Review ), ki je načrtovan za julij 2007 in bo vseboval trdne načrte v zvezi z odhodki do leta 2010/2011. Po sedanjih podatkih je aktivno spremljanje z namenom uveljavitve omejitev odhodkov uspešno.11.  Kot je predlagal Svet, se ob tej oceni tveganja proračunska naravnanost v programu zdi usklajena z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2006/2007. Vendar zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih le do približno leta 2009/2010, ko bodo napovedi odvisne od izida celovitega pregleda porabe. V letih, ki sledijo zmanjšanju čezmernega primanjkljaja je torej treba pospešiti v programu predviden ritem proračunske konsolidacije, zlasti proti koncu projekcijskega obdobja, ko kljub na splošno spodbudnim gospodarskim prizadevanjem nadaljnje znatne prilagoditve niso predvidene.12.  Delež bruto javnega dolga, ki je leta 2005/2006 znašal 42,1 % BDP, naj bi sicer ostal precej pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP, vendar naj bi se v projekcijskem obdobju predvidoma počasi zviševal in dosegel najvišjo stopnjo tik pod 44 % BDP v letu 2008/2009. Nato naj bi se delež ustalil in se proti koncu programskega obdobja začel zmanjševati.13.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva v Združenem kraljestvu je blizu povprečja EU, pri čemer se pokojninski odhodki v povprečju povečujejo počasneje kot v ostalem delu EU, delno zato, ker so imele zasebne pokojninske sheme v preteklosti v Združenem kraljestvu veliko pomembnejšo vlogo kot v ostalih državah EU. Predlagane reforme pokojninskega sistema obravnavajo vprašanje možne nezadostne oskrbe v prihodnosti s krepitvijo spodbud za zasebno pokojninsko zavarovanje in izboljšanjem zagotavljanja javnih pokojnin, kar pa vpliva na nekoliko večje povečanje odhodkov za javne pokojnine, kot je bilo predhodno predvideno; reforma vključuje tudi načrtovan postopen dvig zakonsko določene starostne meje za upokojitev. Začetni proračunski položaj se je glede na leto 2005 sicer izboljšal, vendar še vedno predstavlja tveganje za vzdržnost javnih financ, tudi če se še ne upošteva dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva. Konsolidacija javnih financ s krepitvijo proračunskega položaja v večji meri, kot je predvidena v konvergenčnem programu, tako prispeva k zmanjšanju tveganj glede vzdržnosti javnih financ. Na splošno je Združeno kraljestvo izpostavljeno srednjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ.14.  Konvergenčni program vsebuje kvalitativno oceno splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega zagotavlja sistematske informacije glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, proračunske napovedi pa natančno upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v konvergenčnem programu, se zdijo skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Oba programa zlasti predvidevata postopno izvajanje vladnih ciljev povečanja učinkovitosti ter razmerja med kakovostjo in ceno pri zagotavljanju javnih storitev, dolgoročne napovedi glede javnih financ pa vključujejo predvidene stroške pokojninske reforme.15.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.16.  Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program nekatere pomanjkljivosti glede obveznih in neobveznih podatkov[9], ki so hujše kot v prejšnji dopolnitvi, saj je časovno obdobje za načrtovanje odhodkov krajše.Splošni zaključek je, da se zdi program večinoma v skladu z zmanjšanjem preseženega primanjkljaja do roka, ki ga je določil Svet (proračunsko leto 2006/2007). Vendar po letu 2009/2010 nadaljnja znatna konsolidacija ni predvidena, doseganje proračunskih ciljev po letu 2007/2008 pa je odvisno od učinkovitega izvajanja načrtovanega omejevanja odhodkov.Ob upoštevanju zgornje ocene se Združeno kraljestvo poziva, da nadaljuje s proračunsko konsolidacijo v programskem obdobju, zlasti z izvajanjem predvidenega zmanjšanja rasti odhodkov po letu 2007/2008, in da nadalje krepi svoj proračunski položaj ter na ta način obvlada tveganja za dolgoročno vzdržnost javnih financ.Združeno kraljestvo se prav tako poziva, da upošteva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja.  Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005/06 | 2006/07 | 2007/08 | 2008/09 | 2009/10 | 2010/11 | 2011/12 |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Proračunsko leto v Združenem kraljestvu traja od aprila do marca.[3] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[4] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 konč. in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[5] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[6] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Proračunsko leto v Združenem kraljestvu traja od aprila do marca.[8] Opredelitev javnih naložb v konvergenčnem programu Združenega kraljestva, ki ni koncept ESR, zajema vse naložbe javnega sektorja (tj. javnih družb in javne uprave) ter vključuje tudi kapitalsko podporo za zasebni sektor, brez depreciacije.[9] Manjkajo zlasti podatki o napovedih glede zaposlovanja, brezposelnosti, inflacije plač ter podrobna razčlenitev napovedi glede prihodkov in odhodkov na ravni javne uprave za obdobje po letu 2007/2008. V primerjavi z dopolnitvijo iz leta 2005 je časovno obdobje za razčlenitev prihodkov in odhodkov na ravni javne uprave krajše v tej dopolnitvi, ki je zadnja dopolnitev pred določitvijo novih podrobnih načrtov porabe v okviru celovitega pregleda porabe julija 2007.


title: Priporočilo Sveta z dne 10. julija 2012 v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2012 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Latvije za obdobje 2012–2015

text:
               24.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/50

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 10. julija 2012
   v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2012 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Latvije za obdobje 2012–2015
   2012/C 219/15
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, da integrirane smernice upoštevajo pri svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Latvije za leto 2011 in dal mnenje o posodobljenem konvergenčnem programu Latvije za obdobje 2011–2014.

               (4)

               Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020. Poleg tega je 14. februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (4) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Latvije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (5)

               Svet je 1. decembra 2011 sprejel sklepe, v katerih je pozval Odbor za socialno zaščito, da v sodelovanju z Odborom za zaposlovanje in drugimi odbori predstavi svoja stališča o priporočenih ukrepih v okviru političnega cikla strategije Evropa 2020. Ta stališča so del mnenja Odbora za zaposlovanje.

               (6)

               Latvija je leta 2011 izpolnila večino pogojev, povezanih s programom srednjeročne finančne pomoči v skladu s Sklepom 2009/290/ES (5). Komisija je 21. decembra 2011 zaključila peti in zadnji pregled v okviru plačilnobilančnega programa Latvije v celoti s pozitivno oceno državnega napredka na področju proračunskih, finančnih in strukturnih reform. Program srednjeročne finančne pomoči se je končal januarja 2012. Po zaključku tega programa se Latvijo nadzoruje. Ta nadzor predstavlja pomemben del obstoječih postopkov in nadzornih mehanizmov, njegov cilj pa je natančno spremljanje tveganj, ki bi lahko ogrozila makroekonomsko stabilnost in tako vplivala na zmožnost vračanja posojil. Nadzor po izvedbi programa se bo nadaljeval do vračila velikega dela (okoli 70 %) posojil.

               (7)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 15. februarja 2012 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2012 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2012.

               (8)

               Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, reševanju problema brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.

               (9)

               Evropski svet je 2. marca 2012 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v Paktu „euro plus“, da pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost oziroma konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (10)

               Latvija je 30. aprila 2012 predložila konvergenčni program, ki zajema obdobje 2012–2015, in nacionalni program reform za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (11)

               Svet je na podlagi ocene konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 mnenja, da je ob upoštevanju zadnjih razpoložljivih informacij makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije iz programa za leto 2012, previden, za leto 2013 pa verjeten. Medtem ko so makroekonomske projekcije za leto 2012 v scenariju iz programa zelo podobne tistim iz spomladanske napovedi služb Komisije 2012 (s projekcijo rasti BDP v višini 2,0 % in 2,2 %), trenutni ekonomski podatki navajajo, da bi bil rezultat lahko višji. Namen proračunske strategije, opisane v konvergenčnem programu, je odpraviti čezmerni primanjkljaj do leta 2012 in do konca obdobja konvergenčnega programa doseči srednjeročni proračunski cilj. V obdobju konvergenčnega programa 2012-2015 je spremenjen srednjeročni proračunski cilj, in sicer z – 1 na – 0,5 % BDP; nov srednjeročni proračunski cilj ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Načrtovan krovni primanjkljaj za leto 2012 je skladen z rokom za odpravo čezmernega primanjkljaja iz priporočila Sveta z dne 7. julija 2009. Konvergenčni program za leto 2013 navaja krovni primanjkljaj v višini 1,4 % BDP, čeprav načrtovanje zmanjšanja odhodkov še ni v celoti podprto z ukrepi. Na podlagi (preračunanega) strukturnega proračunskega salda (6) se bo Latvija svojemu srednjeročnemu proračunskemu cilju približala do konca obdobja konvergenčnega programa leta 2015. Medtem ko je na podlagi preračunanih informacij mogoče sklepati, da je napredek pri doseganju srednjeročnega proračunskega cilja manj kot 0,5 % BDP v strukturnem smislu v zadnjih letih konvergenčnega programa, bi načrtovana omejitev odhodkov zagotovila, da bi bila stopnja rasti državnih odhodkov ob upoštevanju diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov skladna z referenčno vrednostjo za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast.
               Poleg tega davčne spremembe v drugi polovici leta 2012, kot jih je parlament sprejel 24. maja in ki jih scenarij iz konvergenčnega programa še ne odraža, ampak so navedene v dopisu, ki je priložen predloženemu konvergenčnemu programu, predstavljajo tveganje za doseganje ciljev leta 2013 in pozneje. Delež splošnega državnega dolga je pod 60 % BDP, kar pomeni povečanje z 42,6 % BDP leta 2011 na 46,7 % BDP leta 2014, saj organi predhodno financirajo znatna odplačila posojil, povezana z mednarodnimi programi finančne pomoči, ki zapadejo v obdobju 2014–2015, delež dolga pa leta 2015 po odplačilu teh posojil pade na 38,9 %.

               (12)

               Latvija si mora prizadevati nadaljevanje strategije za prenos obdavčitve z dela na potrošnjo, nepremičnine in uporabo naravnih in drugih virov ter hkrati izboljšati strukturno ravnovesje. Relativno visoka davčna obremenitev oseb z nizkimi dohodki in visoka stopnja dela na črno kažeta potrebo po uvedbi ustreznih politik trga dela, pregledu davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov in povečanju prizadevanj za reševanje problema sive ekonomije. Okoljski davki ostajajo relativno nerazviti, nanje pa v veliki meri vpliva obdavčitev motornega goriva, obdavčitev drugih energetskih virov, onesnaževanja in rabe naravnih virov pa je pod povprečjem EU. Dodatna razširitev davčne osnove na druge vire okoljskih davkov, zlasti onesnaževanje, in bolj razširjena obdavčitev energetskih virov bi pripomogli k doseganju okoljskih ciljev, hkrati pa zagotovili preusmeritev obdavčitve z dela.

               (13)

               Pri izvajanju trenutne reforme fiskalnega upravljanja se Latvijo poziva, da v parlamentu zagotovi sprejetje zakona o fiskalni disciplini in oblikuje zakon o srednjeročnem proračunskem okviru za podporo dolgoročni vzdržnosti javnih financ. Sprejetje zakona o fiskalni disciplini bo v skladu z zavezami, ki jih je vlada sprejela v okviru plačilnobilančnega programa. Osnutek zakona, ki ga je sprejela vlada, si prizadeva tudi za prenos veljavnega pravnega reda EU na področju fiskalnega upravljanja v latvijsko zakonodajo. Ko bo nov zakon sprejet in se začel izvajati, bo znatno okrepil fiskalni okvir v Latviji, ki trenutno nima na voljo učinkovitih mehanizmov za omejitev rasti odhodkov v obdobju ugodnih gospodarskih razmer.

               (14)

               Da bi se zagotovilo neprekinjeno izvajanje pokojninske reforme, bi Latvija morala ponovno uvesti prispevke v obvezno zasebno pokojninsko shemo v višini 6 % bruto plače v letu 2013, saj so trenutno znižani na 2 % bruto plače.

               (15)

               Latvija mora okrepiti in spremeniti sistem socialne pomoči ter rešiti problem ene od najvišjih stopenj brezposelnosti v Uniji. Izziv brezposelnosti mladih je postal zlasti očiten v času krize, razkrila pa se je tudi velika neusklajenost kvalifikacij. Oblikovane so bile posebne aktivne politike trga dela za mlade, ki se tudi izvajajo, vključno s poklicnim usposabljanjem, prostovoljnim delom in subvencijami za plače mladih. Ti omejeni ukrepi pa imajo glede na obseg problema relativno majhen učinek.

               (16)

               Leta 2011 je bilo 40 % latvijskega prebivalstva izpostavljenega tveganju revščine in socialne izključenosti, kar vpliva na zaposljivost delovne sile in prihodnje možnosti za rast. Latvija je sprejela strategijo mreže socialne varnosti v sili. Politike vlade za zmanjšanje revščine so osredotočene na zmanjševanje razlike v dohodkih, znižanje davčne obremenitve za delovno aktivne družine in boljši dostop na trg dela. Vendar pa Latvija porabi sorazmerno malo sredstev za socialno varstvo in socialni transferji imajo samo majhen učinek na zmanjšanje revščine, saj je velik delež socialnih transferjev preusmerjen nazaj na delavce s srednjimi in visokimi dohodki. Namenjanje sredstev na podlagi ugotovljenega premoženjskega stanja je majhno, medtem ko je vloga mreže socialne varnosti delno izpolnjena z začasnimi slabo plačanimi javnimi deli. Oblika prejemkov socialne pomoči zajema tudi pasti revščine in brezposelnosti, pojavljajo pa se tudi zlorabe sistema. V lokalnih vladah obstajajo velike neenakosti pri dostopu do socialne pomoči, slaba preglednost pa otežuje odločanje na podlagi dokazov. Izzivi dolgoročne brezposelnosti in brezposelnosti mladih so postali zlasti očitni v času krize. Večina brezposelnih mladih nima poklicnih kvalifikacij. Število mladih, ki niso zaposleni in se ne šolajo ali usposabljajo, je relativno visoko. Sprejeti bi se morali ukrepi v skladu z ugotovitvami skupne akcijske skupine Latvije in Komisije za brezposelnost mladih.

               (17)

               Latvija bi morala še dodatno izboljšati energetsko učinkovitost in konkurenco v večjih energetskih omrežij, hkrati pa izboljšati povezljivost z energetskimi omrežji EU. Davčni sistem ne zagotavlja zadostnih spodbud za zmanjševanje energetskih stroškov in preusmeritev potrošnje in naložb v energetsko učinkovite proizvode (vozila za prevoz, izolacija zgradb, ogrevalni sistemi). Na energetskih trgih v Latviji še vedno prevladujejo monopoli. Trg plina in električne energije je zaradi zgodovinskih razlogov v veliki meri ločen od drugih držav članic.

               (18)

               Neučinkovitost civilnega pravosodnega sistema negativno vpliva na poslovno in gospodarsko okolje, saj tveganje in stroški poslovanja naraščajo. Veliko je zaostankov v civilnih in gospodarskih zadevah na sodiščih prve in druge stopnje, zlasti glede pogodbenih obveznosti in plačilne nesposobnosti. Poklicno uspešnost sodnikov bi bilo treba oceniti. Nadaljnje izboljšanje zakonodaje o plačilni nesposobnosti je zagotovljeno.

               (19)

               Kljub razmeroma visoki stopnji izobrazbe znaten delež delovne sile nima poklicnih kvalifikacij in ima omejen dostop do visokošolskega izobraževanja. Na svetovnih lestvicah so univerze slabo uvrščene, zanje pa je značilna nizka mednarodna konkurenčnost in slabo upravljanje. Slabo sodelovanje med univerzami, raziskovalnimi ustanovami in podjetji vpliva na zelo nizko uspešnost na področju inovacij. Sistematična in učinkovita strategija za raziskave in inovacije ni na voljo. Poleg tega pa Latvija za dejavnosti podjetij na področju raziskav in razvoja nameni najmanj sredstev v Uniji.

               (20)

               Latvija je v okviru Pakta „euro plus“ sprejela več zavez. Te zaveze in izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje zaposlovanja, izboljšanje konkurenčnosti, izboljšanje vzdržnosti javnih financ in krepitev finančne stabilnosti. Komisija je ocenila izvajanje zavez iz Pakta „euro plus“. Rezultati te ocene so se upoštevali pri priporočilih v nadaljevanju.

               (21)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Latvije. Ocenila je konvergenčni program in nacionalni program reform. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Latviji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk (1) do (7) v nadaljevanju.

               (22)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke (1) v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Latvija v obdobju 2012–2013 ukrepa tako, da:

               1.

               Zagotovi načrtovani napredek pri pravočasnem odpravljanju čezmernega primanjkljaja. V ta namen izvrši proračun za leto 2012, kot je predvideno, in doseže fiskalno prilagoditev, določeno v priporočilu Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Nato izvaja proračunsko strategijo, podprto z zadostno opredeljenimi strukturnimi ukrepi, za leto 2013 in pozneje, da doseže zadosten napredek pri doseganju srednjeročnega proračunskega cilja in spoštuje referenčno vrednost za odhodke. Bolje, kot se pričakuje, uporablja ciklične prihodke, da zmanjša javni dolg.

               2.

               Izvede ukrepe za prenos obdavčitve z dela na potrošnjo, nepremičnine in uporabo naravnih in drugih virov ter hkrati izboljša strukturno ravnovesje; zagotovi sprejetje zakona o fiskalni disciplini in oblikuje zakon o srednjeročnem proračunskem okviru za podporo dolgoročni vzdržnosti javnih financ; ponovno uvede prispevke za obvezno varčevanje v zasebni pokojninski shemi v višini 6 % bruto plače od leta 2013 naprej.

               3.

               Sprejme ukrepe za zmanjšanje dolgotrajne brezposelnosti in brezposelnosti mladih z bojem proti zgodnjemu opuščanju šolanja, spodbujanjem učinkovitejšega poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter vajeništva, izboljšanjem kakovosti, pokritosti in učinkovitost aktivne politike trga dela in njenega dela, ki se nanaša na usposabljanje, ter prek učinkovite sheme subvencioniranja plač.

               4.

               Reši problem visoke stopnje revščine in socialne izključenosti z reformo sistema socialne pomoči za doseganje večje učinkovitosti, medtem pa bolje zaščiti revne. Zagotovi bolj ciljno usmerjenost in poveča spodbude za delo.

               5.

               Dodatno spodbuja energetsko učinkovitost z izvajanjem ukrepov in zagotavljanjem spodbud za zmanjšanje energetskih stroškov ter preusmeritev potrošnje in naložb v energetsko učinkovite proizvode, vključno z vozili, zgradbami in ogrevalnimi sistemi. Spodbuja konkurenco v večjih energetskih omrežjih in izboljša povezljivost z energetskimi omrežji EU.

               6.

               Sprejme ukrepe za izboljšanje upravljanja in učinkovitosti sodstva, zlasti z zmanjšanjem zaostankov in skrajšanjem trajanja postopkov. Sprejme ukrepe za izboljšanje predpisov o plačilni nesposobnosti in zakonodaje s področja mediacije.

               7.

               Nadaljuje z reformami visokošolskega izobraževanja med drugim z izvajanjem novega modela financiranja, ki nagrajuje kakovost, krepi povezovanje potreb trga z raziskovalnimi ustanovami in preprečuje razdrobljenost proračunskih sredstev. Oblikuje in izvaja učinkovito politiko na področju raziskav in inovacij, ki bo podjetja spodbujala k inovacijam, vključno z davčnimi olajšavami, nadgradnjo infrastrukture in racionalizacijo raziskovalnih ustanov.

      V Bruslju, 10. julija 2012

            Za Svet

            Predsednik

         V. SHIARLY

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2012 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 119, 4.5.2012, str. 47).

      (3)  UL C 215, 21.7.2011, str. 8.

      (4)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (5)  UL L 79, 25.3.2009, str. 39.

      (6)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije preračunale na podlagi informacij, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (7)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnega programu Romunije za obdobje 2011–2014

text:
               22.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 216/6

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Romunije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnega programu Romunije za obdobje 2011–2014
   2011/C 216/03
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 6. maja 2009 sprejel Sklep 2009/459/ES (2), s katerim je v skladu z določbami člena 143 Pogodbe Romuniji zagotovil srednjeročno finančno pomoč za triletno obdobje. Priloženi memorandum o soglasju, podpisan 23. junija 2009, ter njegova poznejša dopolnila določajo pogoje ekonomske politike, na podlagi katerih se izplača finančna pomoč. Sklep 2009/459/ES je bil spremenjen 16. marca 2010 s Sklepom 2010/183/EU (3). Potem ko je Romunija uspešno izvedla program in delno prilagodila tekoči račun zaradi preostalih strukturnih pomanjkljivosti na romunskem proizvodnem trgu in trgu dela, zaradi česar je država občutljiva na mednarodne cenovne šoke, je Svet 12. maja 2011 sprejel Sklep 2011/288/EU (4), s katerim je v skladu s členom 143 Pogodbe Romuniji zagotovil previdnostno srednjeročno finančno pomoč za triletno obdobje. Priloženi memorandum o soglasju je bil podpisan 29. junija 2011.

               (2)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (3)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (5), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (4)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (5)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Poleg tega je Evropski svet je 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (7)

               Romunija je 2. maja 2011 predložila leta 2011 posodobljeno različico konvergenčnega programa za obdobje 2011–2014 in nacionalni program reform za leto 2011. Oba programa sta bila ocenjena istočasno.

               (8)

               Med letoma 2002 in 2008 je romunsko gospodarstvo zabeležilo močno rast v višini 6,3 % realnega BDP, kar je več od njenega potenciala za rast. Gospodarsko rast je primarno vodilo domače povpraševanje, saj hiter razvoj na področju posojil in plač spodbudil zasebno porabo in vlaganja. K temu razcvetu je prispeval tudi pritok tujega kapitala, ki je povzročil pregrevanje in nevzdržnost zunanjih in fiskalnih neravnovesij. Primanjkljaj tekočega računa je leta 2007 s 13,4 % BDP dosegel najvišjo vrednost, leta 2008 pa se je le nebistveno zmanjšal na 11,6 % BDP. V skladu z zadnjo dolgoročno oceno vzdržnosti, ki jo je pripravila Komisija, se zdijo tveganja glede na dolgoročno vzdržnost javnih financ visoka. Vendar ta ocena ne upošteva celovitih ukrepov za reformo pokojnin, ki so bili izvedeni leta 2010 in ki so znatno izboljšali dolgoročno vzdržnost romunskega pokojninskega sistema. Veliko zunanje zadolževanje je spodbujala prociklična fiskalna politika, nominalni primanjkljaj se je tako zaradi pogostih odstopanj od proračuna, zlasti pri tekočih izdatkih, povečal z 1,2 % BDP leta 2005 na 5,7 % BDP leta 2008. Finančna kriza in posledično svetovno gospodarsko nazadovanje je povečalo nenaklonjenost vlagateljev do naložb, kar je znatno zmanjšalo pritok kapitala v Romunijo. Udeležba na trgu dela se kljub ugodnim gospodarskim pogojem ni povečala in stopnja brezposelnosti je v času razcveta ostala skorajda nespremenjena. Stopnja zaposlenosti je nato do leta 2010 padla na 63,3 %, stopnja brezposelnosti pa je zaradi gospodarskega upada narasla s 5,8 % leta 2008 na 7,3 % leta 2010. Brezposelnost je še vedno posebej visoka med ranljivimi skupinami, na primer romsko populacijo. Glede na navedeno in zaradi nujnih finančnih potreb so romunski organi maja 2009 zaprosili za mednarodno finančno podporo in finančno podporo EU.

               (9)

               Po uspešni izvedbi prilagoditvenega programa EU-IMF ter za utrditev teh pozitivnih dosežkov je bil z organi pripravljen program EU-IMF za obdobje 2011–2013. Ta novi program nadaljuje s fiskalno konsolidacijo, reformo fiskalnega upravljanja in ohranjanjem finančne stabilnosti, ki so se začeli izvajati s programom za leta 2009–2011. Poleg tega je močno usmerjen v strukturne reforme na proizvodnem trgu (v energetskem in prometnem sektorju) in trgu dela, ki so potrebne za sprostitev potenciala rasti Romunije, ustvarjanje delovnih mest in večje črpanje sredstev iz skladov EU. Romunija je še vedno na poti, da doseže cilj v zvezi z gotovinskim primanjkljajem v višini 4,4, % BDP v letu 2011 (pod 5 % BDP na podlagi ESR). To bi tudi zagotovilo ustrezno podlago za doseganje cilja v zvezi s primanjkljajem pod 3 % BDP za leto 2012, čeprav bodo v skladu z napovedjo služb Komisije iz pomladi 2011 morebiti potrebni dodatni ukrepi. Organi so tudi sprejeli ukrepe za doseganje ciljev strukturne reforme novega programa in ohranjanje finančne stabilnosti.

               (10)

               Na podlagi ocene posodobljene različice konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 je Svet mnenja, da so makroekonomske predpostavke, na katerih temeljijo napovedi v programu, verjetne. Cilj konvergenčnega programa je odpraviti čezmerni primanjkljaj v roku, ki ga je Svet določil v njegovem priporočilu z dne 16. februarja 2010, torej do leta 2012. Program si z načrtovano konsolidacijo, ki temelji predvsem na odhodkih, prizadeva za doseganje nominalnega primanjkljaja 2,6 % BDP leta 2013 in 2,1 % BDP leta 2014. Glede na ponovne izračune Komisije za strukturni saldo srednjeročni cilj ne bo dosežen v programskem obdobju. Konsolidacijska strategija se zdi na začetku osredotočena na strukturne izboljšave v letih 2011 in 2012. Nasprotno pa za leti 2013 in 2014 ni nobene izboljšave strukturnega salda. Predvideno gibanje primanjkljaja je primerno za leti 2011 in 2012, vendar ne tudi za leti 2013 in 2014. Glavna tveganja za doseganje proračunskih ciljev so tveganja v izvajanju, zaostala plačila podjetij v državni lasti, ki predstavljajo velik delež pogojnih obveznosti v proračunu, ter pridržki Komisije (Eurostat) podani v postopku priglasitve čezmernega primanjkljaja Romunije (6).

               (11)

               Romunija se je zavezala v okviru pakta „euro plus“, v nacionalnem programu reform in konvergenčnem programu, ki so bili predloženi 2. maja 2011. Večina teh zavez je bila uresničena ali se uresničuje kot del srednjeročnega programa finančne pomoči in so na splošno primerni za uresničevanje obstoječih izzivov v okviru pakta.

               (12)

               Komisija je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform, vključno z zavezami v okviru pakta „euro plus“. Zaradi potrebe po okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja EU z zagotavljanjem prispevka EU k prihodnjim nacionalnim odločitvam je Komisija upoštevala njihov pomen za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Romuniji ter njihovo skladnost s pravili in smernicami EU.

               (13)

               Glede na to oceno in ob upoštevanju priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 16. februarja 2010, je Svet preučil posodobljeno različico konvergenčnega programa Romunije za leto 2011, njegovo mnenje (7) pa je odraženo v priporočilu v nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet preučil nacionalni program reform Romunije –

         PRIPOROČA, da Romunija:
   Izvede ukrepe iz Sklepa 2009/459/ES, kakor je bil spremenjen s Sklepom 2010/183/EU, in ukrepe iz Sklepa 2011/288/EU, ki so bili podrobneje določeni v memorandumu o soglasju z dne 23. junija 2009 in njegovih poznejših dopolnilih ter v memorandumu o soglasju z dne 29. junija 2011 in njegovih poznejših dopolnilih.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 150, 13.6.2009, str. 8.

      (3)  UL L 83, 30.3.2010, str. 19.

      (4)  UL L 132, 19.5.2011, str. 15.

      (5)  Veljajo tudi za leto 2011 v skladu s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).

      (6)  Eurostat je podal pridržke glede kakovosti romunskih podatkov v okviru EDP, zaradi:

               (i)

               negotovosti glede vpliva nekaterih javnih družb na javnofinančni primanjkljaj,

               (ii)

               poročanja kategorij na podlagi ESA95 „druge terjatve ali obveznosti“,

               (iii)

               narave in vpliva nekaterih finančnih transakcij ter

               (iv)

               konsolidacije medvladnih tokov.

      (7)  Predvideno v členu 9(3) Uredbe (ES) št. 1466/97.