Pomembno pravno obvestilo

|

52006SC0281

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Poljske, 2005-2008  /* SEK/2006/0281 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 1.3.2006SEK(2006) 281 končnoPriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Poljske, 2005–2008(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMOzadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Leta 2005 je bil Pakt prvič spremenjen. Reforma je potrdila koristnost Pakta pri utrjevanju proračunske discipline, vendar je skušala okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podporo, pa tudi zaščititi dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe ali njihove dopolnitve). Prvi konvergenčni program Poljske je bil predložen maja 2004. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom 5. julija 2004 podal mnenje. Dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov v skladu z enakim postopkom Komisija oceni in zgoraj navedeni odbor prouči, po potrebi jih prouči tudi Svet.V teh programih morajo države članice podrobno opredeliti svoj srednjeročni cilj za proračunski položaj in določiti ukrepe politike za njegovo doseganje in ohranjanje, vključno s spremljajočimi ekonomskimi predpostavkami. Na podlagi reforme Pakta je treba srednjeročni cilj oblikovati za vsako posamezno državo članico posebej ob upoštevanju ekonomske in proračunske heterogenosti v Uniji, tudi glede proračunskega tveganja za vzdržnost. V reformi je prav tako predvideno, da je treba v konjunkturnem obdobju doseči bolj simetrični pristop k proračunski politiki na podlagi okrepljene proračunske discipline v obdobju ugodnih gospodarskih razmer, medtem ko je treba „večje strukturne reforme“ s preverljivim vplivom na dolgoročno vzdržnost upoštevati v primeru začasnega odstopanja od srednjeročnega cilja ali poteka prilagoditve nanj.Ob upoštevanju napovedi služb Komisije iz jeseni 2005, kodeksa ravnanja[2], skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih proizvodov in ciklično prilagojenih saldov ter širših smernic ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008, je Komisija proučila nedavno predloženo dopolnitev konvergenčnega programa Poljske in na podlagi svoje ocene, navedene spodaj, sprejela priporočilo za mnenje Sveta o njej.Ocena1.  Poljska je svoj konvergenčni program predložila 19. januarja 2006, več kot mesec in pol po datumu, določenem v kodeksu ravnanja. Zamudo je povzročila menjava vlade novembra 2005 po parlamentarnih volitvah in sprememba na mestu finančnega ministra na začetku januarja 2006. Program obravnava obdobje od 2005 do 2008. Vlada je dokument sprejela 18. januarja 2006. Vključuje javnofinančni proračun za leto 2006, kakor ga je nova vlada spremenila decembra 2005. Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[3].2.  Svet je 5 julija 2004 odločil, da na Poljskem obstaja čezmerni primanjkljaj. V skladu s priporočilom Sveta iz člena 104(7), ki je bilo predloženo na isti datum, je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati do leta 2007. Svet je v svojem mnenju z dne 17. februarja 2005 o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa, ki obravnava obdobje 2004–2007, Poljsko pozval, naj „okrepi fiskalno prilagajanje po letu 2005 in zmanjšati priporočeni ciljni primanjkljaj za leto 2007; (ii) zagotovi izvajanje strukturnih ukrepov iz Hausnerjevega načrta v celoti ter si še naprej prizadeva za uvedbo alternativnih ukrepov, če bi se pojavila tveganja pri izvajanju“.3.  Poljska realna rast BDP je med letoma 1994 in 2004 povprečno znašala 4,5 % letno, kar je več kot 2 odstotni točki nad povprečjem EU-25, ki znaša 2,4 %. Zaradi konjunkturnih dejavnikov doma in v mednarodnem gospodarskem okolju se je realna rast BDP po obdobju krepke gospodarske rasti leta 2001 znižala na 1,0 %. Od takrat se je spet hitro zvišala in v letu 2004 dosegla 5,3 %. Dohodek na prebivalca, merjen po standardih kupne moči, je leta 2004 dosegel 46,5 % povprečja EU-25. Inflacija po HICP je v zadnjih desetih letih ostala visoka in je znašala povprečno 7,0 %, v letu 2005 pa se je občutno znižala na okoli 2 %. Največji problem Poljske so razmere na trgu dela. Zaradi gospodarskega prestrukturiranja se je stopnja brezposelnosti povečala s 13,2 % v letu 1994 na 18,8 % v letu 2004, medtem ko se je celotna zaposlenost v istem obdobju zmanjšala za več kot 7 odstotnih točk. Strukturni problemi na trgu dela, zlasti nizka geografska mobilnost delavcev in nesorazmerja med ponudbo in povpraševanjem glede znanj in spretnosti, ostajajo pomembne ovire za gospodarsko rast. V zadnjih desetih letih je bil javnofinančni saldo na Poljskem negativen. Do leta 2003 je nihal med –1,4 % in –4,8 %[4] BDP, nato se je začel izboljševati in dosegel –3,8 % BDP v letu 2004.4.  V makroekonomskem scenariju programa se predvideva, da se bo realna rast BDP, ki je leta 2005 znašala 3,3 %, postopoma okrepila na 4,3 % v letu 2006 in do 5,0 % v letu 2008, kar je na splošno v skladu z napovedmi služb Komisije iz jeseni 2005 za obdobje 2005–2007. Projekcija rasti iz programa za leto 2008 je višja od ocene potencialne rasti služb Komisije. Predpostavke o rasti, na katerih temelji program, se lahko zato štejejo za izvedljive, v zadnjem letu pa se nagibajo k optimističnim.5.  Poljska je v zadnjih letih uspešno izvajala politiko zmanjševanja inflacije in v tem času doživela samo dve kratki obdobji povečanja inflacije (v letih 2000 in 2004). Harmonizirani indeks cen življenjskih potrebščin (HICP) se je s 15 % v letu 1997 zmanjšal na okoli 2 % v letu 2005. Devizni tečaj je v zadnjih letih močno nihal. Od marca 2004 je videti očiten trend dviga vrednosti valute, ki je bil začasno prekinjen spomladi leta 2005. Dvig vrednosti se je nadaljeval maja 2005 in kljub povečanim nihanjem trajal do konca leta. Od avgusta 2004 ugotovljeno postopno zmanjšanje razlike do euroobmočja pri donosih dolgoročnih državnih obveznic je prekinila negotovost v zvezi z volitvami septembra 2005 in novim gospodarskim načrtom vlade. Poljska monetarna politika še naprej temelji na kombinaciji neposrednega določanja stopnje inflacije in neodvisnega drsenja zlota. Ciljanje inflacije se od leta 2004 opredeljuje kot nepretrgana medletna inflacija po CPI v višini 2,5 %. Poljska namerava do morebitnega vstopa v MDT II, za katerega datum še ni bil določen, ohraniti trenutni sistem monetarne politike.6.  Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005, je bil javnofinančni primanjkljaj v dopolnitvi konvergenčnega programa iz januarja 2006 ocenjen na 2,9 % BDP (v primerjavi s 3,6 % BDP iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 ter ciljnim primanjkljajem v višini 3,9 % BDP, določenim v prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa). Vendar primerjava s prejšnjimi konvergenčnimi programi ni enostavna, ker so bili zaradi metodoloških sprememb potrebni precejšnji popravki podatkov. Rezultat, ki je bil boljši od pričakovanega, je bil v glavnem posledica proračunskega rezultata institucionalne enote centralne ravni države, zlasti državnega proračuna, ki je (na podlagi plačil) zabeležil prihodke iz neposrednih davkov, ki so bili višji od načrtovanih, ter odhodke, nižje od načrtovanih, kar je v primerjavi s proračunskim načrtom za leto 2005 zmanjšalo primanjkljaj za okoli 0,7 odstotne točke.7.  Sedanja dopolnitev konvergenčnega programa namerava postopno zmanjšati javnofinančni primanjkljaj, da bo do konca zakonodajnega obdobja izpolnila konvergenčne kriterije, kar implicitno pomeni, da bo to morala storiti do konca leta 2009. Ciljni primanjkljaj za leto 2009 količinsko ni opredeljen. Ciljni primanjkljaj za leto 2007 ostaja nespremenjen v višini 2,2 % BDP, pri čemer so odprti pokojninski skladi upoštevani kot del sektorja države. Ob neupoštevanju odprtih pokojninskih skladov kot dela sektorja države je bil ciljni primanjkljaj v primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo popravljen navzgor s 3,9 % BDP na 4,1 % BDP, ker so se predvideni stroški pokojninske reforme z 1,7 % povečali na 1,9 % BDP. Pričakuje se, da se bo primarni saldo (odprti pokojninski skladi v sektorju države) izboljšal z –0,3 % BDP v letu 2005 na 0,6 % v letu 2008. Vzrok te počasne prilagoditve je ugoden razvoj prihodkov v letu 2006 in nekaj zmanjšanj odhodkov v letih 2007 in 2008. Sedanja dopolnitev v primerjavi s prejšnjo določa bolj ambiciozen ciljni primanjkljaj v letu 2006, zatem pa je prizadevanje za prilagoditev manjše in reforme v zvezi z odhodki so preložene do let 2007 in 2008.8.  Po izračunih služb Komisije na podlagi programa v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo se načrtuje, da se bo strukturni saldo, ki bo enakomerno porazdeljen, v programskem obdobju povprečno izboljšal samo za 0,25 % BDP letno. Dopolnitev opredeljuje srednjeročni cilj za proračunski položaj, kot je bil določen v Paktu stabilnosti in rasti, v višini okoli –1 % BDP, kar bo po pričakovanjih dosegel po letu 2010, precej po preteku programskega obdobja.9.  Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli –1,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. V srednjeročnem cilju programa je vključen tudi delež dolga in povprečna dolgoročna rast potencialnega proizvoda.10.  Uravnoteženost tveganj v zvezi z proračunskimi projekcijami je negativno. Po eni strani se lahko proračunske projekcije zaradi preseganja proračunskih ciljev iz prejšnjih programov obravnavajo kot previdne. Po drugi strani so predpostavke o elastičnosti davkov nekoliko optimistične, zlasti za leto 2006. Poleg tega se zdijo predpostavke o rasti v zadnjem letu programskega obdobja (tj. leto 2008) optimistične. V trenutnih političnih razmerah so bile rudarjem odobrene posebne pokojninske pravice, kar je sprožilo zahteve drugih socialnih skupin po posebni obravnavi, s čimer je bila ogrožena pokojninska reforma. Politika je prav tako vir tveganj za proračunske projekcije. Že v preteklosti je bilo težko izvesti velik del tako imenovanega Hausnerjevega načrta prestrukturiranja javnih financ, ker vlada ni imela podpore parlamenta. Trenutno politično stanje (manjšinska vlada) ni ugodno za uvedbo ukrepov, katerih cilj je zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja in doseganje dolgoročne vzdržnosti javnih financ. V konvergenčnem programu določeno nominalno sidro v višini 30 milijard poljskih zlotov za državni proračun se ne zdi zadostno, da bi odpravilo vzroke visokih primanjkljajev na Poljskem, tj. prehitro rast javnih odhodkov.11.  Program se ne drži poteka zmanjšanja primanjkljaja, ki ga je določil Svet v svojem priporočilu v skladu s členom 104(7). Celo kar zadeva nominalno vrednost se zdi, da proračunska naravnanost v dopolnitvi ni v skladu s časovnim potekom zmanjšanja čezmernega primanjkljaja, kot ga je določil Svet. Sklepno ugotovitev še krepi upoštevanje tveganj. Ciljna primanjkljaja za leti 2005 in 2006 sta nižja od primanjkljaja iz prejšnje dopolnitve in izpolnjujeta nominalne ciljne primanjkljaje, določene v priporočilu Sveta z dne 5. julija 2004, ker je izvrševanje proračuna za leto 2005 potekalo boljše od načrtovanega in je prišlo do prenosov v leto 2006. Primerjava ciljnih primanjkljajev je zahtevna zaradi sprememb v metodologiji nacionalnih računov in popravkov podatkov. Program za kritično leto 2007 predvideva zmanjšanje primanjkljaja na 2,2 % BDP. Če se pokojninski sistemi, ki se financirajo iz drugega stebra, v skladu z odločitvijo Eurostata z dne 2. marca 2004 ne upoštevajo v okviru sektorja države, znaša načrtovani primanjkljaj v letu 2007 4,1 % BDP. Precejšnje dodatno prizadevanje za prilagoditev bi bilo potrebno, da bi se čezmerni primanjkljaj zmanjšal do določenega roka.12.  Pričakuje se, da se bo med letoma 2005 in 2008 javni dolg povečal za 3,25 odstotne točke BDP in leta 2008 dosegel 45,5 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo, ki znaša 60 %, vendar se bo delež dolga povečal na 52,6 %, če odprti pokojninski skladi ne bodo več razvrščeni v sektor države. Pričakuje se, da bo precejšnje usklajevanje stanj in tokov, ki povečuje dolg, izravnalo učinek primarnega presežka in povzročilo ugoden učinek snežene kepe (tj. trajna visoka nominalna rast BDP več kot izravna negativen vpliv implicitnih obresti).13.  Videti je, da je Poljska na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Stopnja dolga je trenutno pod referenčno vrednostjo, ki znaša 60 %, in bi morala glede na predpostavko, da bodo prihranki, ki se nanašajo na polno izvajanje pokojninske reforme iz leta 1999, zabeleženi, na tej ravni tudi ostati. Vendar bi lahko ukrepi, ki jih je vlada nedavno sprejela, da bi določene skupine zaposlenih izključila iz reforme pokojninskega sistema, oslabili dolgoročne učinke reforme, zlasti če bi bile v pokojninskih sistemih odobrene nadaljnje izjeme. Zapadlost pogojnih obveznosti in trenutno visok strukturni primanjkljaj lahko povečata delež dolga v razmerju do BDP hitreje, kot je srednjeročno načrtovano. Dosledno izvajanje načrtovane srednjeročne konsolidacije javnih financ bi zmanjšalo tveganja za dolgoročno vzdržnost.14.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Vendar načrtovana prilagoditev ni zadostna, da bi se čezmerni primanjkljaj hitro zmanjšal.15.  V nacionalnem programu reform Poljske, predloženem 5. januarja 2006 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: proračunska konsolidacija v zvezi z visokimi primanjkljaji, izboljšanje premalo razvite prometne infrastrukture in infrastrukture varstva okolja, okrepitev R&R in inovacij v javnem sektorju, spodbujanje doslednejšega pristopa k povečevanju stopnje zaposlenosti na podlagi zmanjšanja stroškov dela za slabo plačane. V proračunskih projekcijah konvergenčnega programa niso vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform. Konvergenčni program med ukrepi na področju javnih financ, vključenih v nacionalni program reform, omenja sidro za primanjkljaj in večletno proračunsko načrtovanje.Komisija glede na zgoraj navedeno oceno ugotavlja, da konvergenčni program v letu 2007 ne predvideva zmanjšanja čezmernega primanjkljaja, kot to zahteva priporočilo Sveta z dne 5. julija 2004. Komisija namerava skladno s tem priporočiti nadaljnje ukrepe v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, kot je določen v Paktu stabilnosti in rasti. Medtem bi morala Poljska:-  okrepiti prilagoditev v letu 2006, zlasti z dodelitvijo vseh prihodkov, višjih od načrtovanih, ali odhodkov, izvršenih v manjši meri, kot je bilo pričakovano, za zmanjšanje primanjkljaja;-  izboljšati dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema po izvedbi reforme;-  izboljšati institucionalni okvir javnih financ z uvedbo srednjeročnega pravila o odhodkih.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi konvergenčnega programa Poljske, 2005–2008SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:16.  Dne [14. marca 2006] je Svet proučil dopolnitev konvergenčnega programa Poljske, ki obravnava obdobje od 2005 do 2008.17.  Poljska realna rast BDP je med letoma 1994 in 2004 povprečno znašala 4,5 % letno, kar je več kot 2 odstotni točki nad povprečjem EU-25, ki znaša 2,4 %. Zaradi konjunkturnih dejavnikov doma in v mednarodnem gospodarskem okolju se je realna rast BDP po obdobju krepke gospodarske rasti leta 2001 upočasnila na 1,0 %. Od takrat se je spet hitro zvišala in v letu 2004 dosegla 5,3 %. Dohodek na prebivalca, merjen po standardih kupne moči, je leta 2004 dosegel 46,5 % povprečja EU-25. Inflacija po HICP je v zadnjih desetih letih ostala visoka in je znašala povprečno 7,0 %, v letu 2005 pa se je občutno znižala na okoli 2 %. Stanje na trgu dela ostaja največji poljski problem, pri čemer je stopnja brezposelnosti v letu 2004 dosegla 18,8 %, beleži pa se najnižja stopnja zaposlenosti v EU (51,7 % v letu 2004). V zadnjih desetih letih je bil javnofinančni saldo na Poljskem zmeraj negativen. Do leta 2003 je nihal med –1,4 % in –4,8 %[6] BDP, nato se je začel izboljševati in dosegel –3,8 % BDP v letu 2004.18.  Svet je 5 julija 2004 odločil, da na Poljskem obstaja čezmerni primanjkljaj. V skladu s priporočilom Sveta iz člena 104(7), ki je bilo predloženo na isti datum, je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati do leta 2007. Svet je v svojem mnenju z dne 17. februarja 2005 o prejšnji dopolnitvi konvergenčnega programa, ki obravnava obdobje 2004–2007, Poljsko pozval, naj „okrepi fiskalno prilagajanje po letu 2005 in zmanjša priporočeni ciljni primanjkljaj za leto 2007; (ii) zagotovi izvajanje strukturnih ukrepov iz Hausnerjevega načrta v celoti ter si še naprej prizadeva za uvedbo alternativnih ukrepov, če bi se pojavila tveganja pri izvajanju“.19.  Kar zadeva izvrševanje proračuna v letu 2005, je bil javnofinančni primanjkljaj za leto 2005 v napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 ocenjen na 3,6 % BDP, pri čemer je ciljni primanjkljaj prejšnje dopolnitve konvergenčnega programa znašal 3,9 % BDP. Primerjava s prejšnjimi konvergenčnimi programi ni enostavna, ker so bili zaradi metodoloških sprememb potrebni precejšnji popravki podatkov. Rezultat, ki je bil boljši od pričakovanega, je bil v glavnem posledica proračunskega rezultata institucionalne enote centralne ravni države, zlasti državnega proračuna, ki je (na podlagi plačil) zabeležil prihodke iz neposrednih davkov, ki so bili višji od načrtovanih, ter odhodke, nižje od načrtovanih, kar je v primerjavi s proračunskim načrtom za leto 2005 zmanjšalo primanjkljaj za okoli 0,7 odstotne točke.20.  Program na splošno upošteva vzorčno strukturo in zahteve po predložitvi podatkov za programe stabilnosti in konvergenčne programe, opredeljene v novem kodeksu ravnanja[7]. Poljska je dopolnitev svojega konvergenčnega programa predložila 19. januarja 2006, 7 tednov po roku, določenem v kodeksu ravnanja, ki je 1. december. Zamudo je povzročila sestava nove vlade novembra 2005 po parlamentarnih volitvah in zamenjava na mestu finančnega ministra na začetku januarja 2006.21.  V makroekonomskem scenariju programa se predvideva, da se bo letna realna rast BDP povečala s 3,3 % v letu 2005 na 4,3 % v letu 2006 in bo v letu 2008 dosegla 5,0 %. Predpostavke o rasti, na katerih temelji program, se lahko štejejo za izvedljive, v zadnjem letu pa se nagibajo k optimističnim. V programu so videti realistične tudi napovedi za inflacijo, razen za leto 2006, ko se zdijo nizke.22.  Sedanja dopolnitev konvergenčnega programa namerava postopno zmanjšati javnofinančni primanjkljaj, da bo do konca zakonodajnega obdobja izpolnila konvergenčne kriterije, kar implicitno pomeni, da bo to morala storiti do konca leta 2009. Ciljni primanjkljaj za leto 2009 količinsko ni opredeljen. Ciljni primanjkljaj za leto 2007 ostaja nespremenjen v višini 2,2 % BDP, pri čemer so pokojninski sistemi, ki se financirajo iz drugega stebra, upoštevani kot del sektorja države. Ob neupoštevanju pokojninskih sistemov kot dela sektorja države se je ciljni primanjkljaj v primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo povečal s 3,9 % BDP na 4,1 % BDP, ker predvideni stroški pokojninske reforme trenutno znašajo 1,9 % BDP. Pričakuje se, da se bo primarni saldo (pokojninski sistemi, ki se financirajo iz drugega stebra v sektorju države) izboljšal z –0,3 % BDP v letu 2005 na 0,6 % v letu 2008. Vzrok te počasne prilagoditve je v prvi vrsti ugoden razvoj prihodkov v letu 2006 in nekaj zmanjšanj odhodkov v letih 2007 in 2008. Sedanja dopolnitev v primerjavi s prejšnjo zaradi učinka prenosa prihodkov, ki so bili v letu 2005 boljši od pričakovanih, določa bolj ambiciozen ciljni primanjkljaj v letu 2006, zatem pa je prizadevanje za prilagoditev manjše in reforme v zvezi z odhodki so preložene do let 2007 in 2008.23.  Načrtuje se, da se bo v programskem obdobju strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), ki so ga izračunale službe Komisije na podlagi podatkov iz programa v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, povprečno izboljšal za 0,25 % BDP letno. Program kot srednjeročni cilj za proračunski položaj določa strukturni primanjkljaj v višini –1,0 % BDP, ki ga ne namerava doseči v okviru programskega obdobja. Ker srednjeročni cilj programa presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli –1,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve v primeru pojava čezmernega primanjkljaja. V srednjeročnem cilju programa je vključen tudi delež dolga in povprečna dolgoročna rast potencialnega proizvoda.24.  Proračunski rezultat bi lahko bil slabši od napovedanega v programu. Čeprav se lahko zaradi preseganja proračunskih ciljev proračunske projekcije iz prejšnjih programov obravnavajo kot previdne, načrtovano prilagoditev obremenjuje več dejavnikov. Predpostavke o elastičnosti davkov so nekoliko optimistične, zlasti za leto 2006. Poleg tega se zdijo predpostavke o rasti v zadnjem letu programskega obdobja (leto 2008) optimistične. V trenutnih političnih razmerah so bile rudarjem odobrene posebne pokojninske pravice, kar je sprožilo zahteve drugih socialnih skupin po posebnih pravilih, s čimer je bila ogrožena pokojninska reforma iz leta 1999. Večje politično tveganje bremeni proračunske projekcije glede na razmere, ki so nastale po jesenskih volitvah leta 2005. V konvergenčnem programu določeno štiriletno nominalno sidro v višini 30 milijard poljskih zlotov za državni proračun se ne zdi zadostno, da bi odpravilo vzroke visokih primanjkljajev na Poljskem, tj. prehitro rast javnih odhodkov. Zato bi bilo koristno, če bi obstajala nadomestna ali dodatna proračunska pravila, katerih cilj bi bilo nadzorovanje povečanja javnofinančnih odhodkov.25.  Program se ne drži poteka zmanjšanja primanjkljaja, ki ga je določil Svet v svojem priporočilu v skladu s členom 104(7). Celo kar zadeva nominalno vrednost se zdi, da proračunska naravnanost v dopolnitvi ni v skladu s časovnim potekom zmanjšanja čezmernega primanjkljaja, kot ga je določil Svet. Sklepno ugotovitev krepi upoštevanje tveganj. Ciljna primanjkljaja za leti 2005 in 2006 sta nižja od primanjkljaja iz prejšnje dopolnitve in izpolnjujeta nominalne ciljne primanjkljaje, določene v priporočilu Sveta z dne 5. julija 2004, ker je izvrševanje proračuna za leto 2005 potekalo boljše od načrtovanega in je prišlo do prenosov v leto 2006. Primerjava ciljnih primanjkljajev je zahtevna zaradi sprememb v metodologiji nacionalnih računov in popravkov podatkov. Program za kritično leto 2007 predvideva zmanjšanje primanjkljaja na 2,2 % BDP. Če se pokojninski sistemi, ki se financirajo iz drugega stebra, v skladu z odločitvijo Eurostata z dne 2. marca 2004 ne upoštevajo v okviru sektorja države, znaša načrtovani primanjkljaj v letu 2007 4,1 % BDP. Precejšnje dodatno prizadevanje za prilagoditev bi bilo potrebno, da bi se čezmerni primanjkljaj zmanjšal do določenega roka.26.  Pričakuje se, da se bo med letoma 2005 in 2008 javni dolg povečal za 3,25 odstotne točke BDP in v letu 2008 dosegel skoraj 45,5 % BDP, kar je precej pod referenčno vrednostjo, ki znaša 60 % BDP. Pričakuje se, da bodo precejšnja usklajevanja stanj in tokov, ki povečujejo dolg, izravnala učinek primarnih presežkov in povzročila ugoden učinek snežene kepe (tj. trajna visoka nominalna rast BDP odtehta negativen vpliv implicitnih obresti).27.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Vendar predlagani ukrepi niso zadostni, da bi se čezmerni primanjkljaj hitro zmanjšal.28.  V nacionalnem programu reform Poljske, predloženem 5. januarja 2006 v okviru prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta, so opredeljeni naslednji izzivi, ki bistveno vplivajo na javne finance: proračunska konsolidacija v zvezi z visokimi primanjkljaji, izboljšanje premalo razvite infrastrukture in znižanje stroškov dela, da bi se zmanjšala visoka stopnja brezposelnosti na Poljskem. Vendar v proračunskih projekcijah konvergenčnega programa niso vključene proračunske posledice ukrepov, opisanih v nacionalnem programu reform. Konvergenčni program med ukrepi na področju javnih financ, vključenih v nacionalni program reform, omenja sidro za primanjkljaj in večletno proračunsko načrtovanje.29.  Videti je, da je Poljska na podlagi predvidenih proračunskih stroškov zaradi staranja prebivalstva izpostavljena nizkemu tveganju glede vzdržnosti javnih financ. Stopnja dolga je trenutno pod referenčno vrednostjo, ki znaša 60 %, in bi morala glede na predpostavko, da bodo prihranki, ki se nanašajo na polno izvajanje pokojninske reforme iz leta 1999, zabeleženi, na tej ravni tudi ostati. Vendar bi lahko ukrepi, ki jih je vlada nedavno sprejela, da bi določene skupine zaposlenih izključila iz reforme pokojninskega sistema, oslabili dolgoročne učinke reforme, zlasti če bi bile v pokojninskih sistemih odobrene nadaljnje izjeme. Zapadlost pogojnih obveznosti in trenutno visok strukturni primanjkljaj lahko povečata delež dolga v razmerju do BDP hitreje, kot je srednjeročno načrtovano. Dosledno izvajanje načrtovane srednjeročne konsolidacije javnih financ bi zmanjšalo tveganja za dolgoročno vzdržnost[8].Svet glede na zgoraj navedeno oceno ugotavlja, da konvergenčni program v letu 2007 ne predvideva zmanjšanja čezmernega primanjkljaja, kot to zahteva priporočilo Sveta z dne 5. julija 2004, in da namerava Komisija priporočiti nadaljnje korake v zvezi s postopkom čezmernega primanjkljaja, kot je določen v Paktu stabilnosti in rasti. Medtem bi morala Poljska:-  okrepiti prilagoditev v letu 2006, zlasti z dodelitvijo vseh prihodkov, višjih od načrtovanih, ali odhodkov, izvršenih v manjši meri, kot je bilo pričakovano, za zmanjšanje primanjkljaja;-  izboljšati dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema po izvedbi reforme;-  izboljšati institucionalni okvir javnih financ z uvedbo srednjeročnega pravila o odhodkih.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih projekcij 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Realni BDP (spremembe v %) | KP jan. 2006 | 5,3 | 3,3 | 4,3 | 4,6 | 5,0 |COM nov. 2005 | 5,3 | 3,4 | 4,3 | 4,5 | ni podatkov |KP dec. 2004 | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 | ni podatkov |Inflacija po HICP (v %) | KP jan. 2006 | 3,6 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 |COM nov. 2005 | 3,6 | 2,2 | 2,3 | 2,5 | ni podatkov |KP dec. 2004 | 3,5 | 3 | 2,7 | 2,5 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | KP jan. 20062 | 0,4 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | 0,6 |COM nov. 20055 | 0,4 | 0,2 | 0,4 | 0,6 | ni podatkov |KP dec. 20042 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | KP jan. 2006 | -3,8 | -2,9 | -2,6 | -2,2 | -1,9 |COM nov. 2005 | -3,9 | -3,6 | -3,6 | -3,4 | ni podatkov |KP dec. 2004 | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | KP jan. 2006 | -1,2 | -0,3 | -0,2 | 0,3 | 0,6 |COM nov. 2005 | -1,2 | -1,0 | -1,1 | -1,0 | ni podatkov |KP dec. 2004 | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo in strukturni saldo3 (v % BDP) | KP jan. 2006 | -4,1 | -2,9 | -2,7 | -2,3 | -2,1 |COM nov. 20054 | -4,1 | -3,7 | -3,7 | -3,6 | ni podatkov |KP dec. 2004 | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | KP jan. 2006 | 41,9 | 42,5 | 45,0 | 45,3 | 45,4 |COM nov. 2005 | 43,6 | 46,3 | 47,0 | 47,3 | ni podatkov |KP dec. 2004 | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 | ni podatkov |Opombe: 1 Proračunske projekcije ne upoštevajo vpliva odločitve Eurostata z dne 2. marca 2004 o razvrstitvi naložbenih pokojninskih sistemov, ki jo je treba izvesti do objave obvestila iz spomladi 2007. Z upoštevanjem tega učinka bi javnofinančni saldo v skladu z dopolnitvijo programa znašal –5,6 % BDP v letu 2004, –4,7 % v letu 2005, –4,6 % v letu 2006, –4,1 % v letu 2007 in –3,7 % v letu 2008, medtem ko bi bruto javni dolg znašal 45,9 % BDP v letu 2004, 47,9 % v letu 2005, 51,2 % v letu 2006, 52,1 % v letu 2007 in 52,6 % v letu 2008. 2 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 3 Ciklično prilagojeni saldo in strukturni saldo sta enaka, ker so enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa zanemarljivi (0,04 % BDP v letu 2005 in vplivajo na zmanjšanje primanjkljaja). 4 V napovedi služb Komisije ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 3,3 %, 3,6 %, 4,2 % in 4,5 % za posamezna leta v obdobju 2004–2007. Vir: Konvergenčni program (KP); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2005 (COM); izračuni služb Komisije. | [1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] „Podrobni opis izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice o obliki in vsebini programov stabilnosti in konvergenčnih programov,“ ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Ekonomsko-finančni svet.[3] Program vsebuje vse obvezne in večino neobveznih podatkov, ki jih predpisuje novi kodeks ravnanja. Predloženi niso bili podatki o zaposlovanju glede na opravljene ure in produktivnosti dela, merjeni v BDP na opravljeno uro. Ni podatkov za javnofinančne odhodke glede na njihov namen za leto 2008. Manjkajo tudi razlike med gotovino in natečenimi prihodki ter podatki o neto akumulaciji finančnih sredstev. Manjkajo skupni prihodki in odhodki v tabeli 7 (dolgoročna vzdržnost).[4] Opredelitev postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, vsi pokojninski skladi v sektorju države, spremenjeni podatki.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Opredelitev postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem, vsi pokojninski skladi v sektorju države, spremenjeni podatki.[7] Program vsebuje vse obvezne in večino neobveznih podatkov, ki jih predpisuje novi kodeks ravnanja. Predloženi niso bili podatki o zaposlovanju glede na opravljene ure in produktivnosti dela, merjeni v BDP na opravljeno uro. Ni podatkov za javnofinančne odhodke glede na njihov namen za leto 2008. Manjkajo tudi razlike med gotovino in natečenimi prihodki ter podatki o neto akumulaciji finančnih sredstev. Manjkajo skupni prihodki in odhodki v tabeli 7 (dolgoročna vzdržnost).[8] Podrobnosti o dolgoročni vzdržnosti so na voljo v tehnični oceni programa, ki so jo izdelale službe Komisije (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


Avis juridique important

|

52004SC0832

Priporočilo za priporočilo Sveta Češki republiki z namenom, da se odpravi čezmerni javnofinančni primanjkljaj  /* SEK/2004/0832 končno */

Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA ČEŠKI REPUBLIKI z namenom, da se odpravi čezmerni javnofinančni primanjkljaj(predlozeno s strani Komisije)OBRAZLOITVENI MEMORANDUM7. aprila 2004 je Komisija objavila svoje pomladanske napovedi za leto 2004 [1]. Po teh napovedih, v katerih so bili upostevani podatki, ki jih je sporočila Česka republika marca 2004, se je primanjkljaj sirse opredeljene drzave v Česki republiki povečal s 6,4% BDP v letu 2002 na 12,9% BDP v letu 2003 (5,9% BDP brez pripisanih drzavnih garancij), pri čemer je presegel referenčno vrednost 3% BDP, ki jo določa Pogodba.[1]  Pomladanska napoved Komisije za leto 2004 je na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Na podlagi tega dokaza prima facie je Komisija 12. maja 2004 uvedla postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Česko republiko, in sicer s sprejetjem poročila, ki ga predvideva člen 104(3) Pogodbe [2]. 13. maja 2004 je Komisija prejela konvergenčni program Česke republike, ki je potrdil primanjkljaj v visini 12,9% BDP za leto 2003.[2]  Celotno besedilo tega poročila je na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Uporabo postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem urejata člen 104 Pogodbe in Uredba Sveta (ES) st. 1467/97 "o pospesitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem", ki je del Pakta o stabilnosti in rasti [3]. Drzave, ki so vstopile v EU 1. maja 2004, so drzave članice, za katere velja izjema; morajo se izogniti čezmernemu primanjkljaju, ni pa jim mogoče naloziti sankcij v skladu s členom 104 (9) in (11).[3]  UL L 209, 2.8.1997.Poročilo Komisije iz člena 104(3) Pogodbe je zaključilo, da za česki primanjkljaj v letu 2003, ki je presegel referenčno vrednost 3% BDP, določeno s Pogodbo, ni bil kriv kak nenavaden dogodek zunaj nadzora českih oblasti, niti ni bil posledica hudega gospodarskega nazadovanja v smislu Pakta o stabilnosti in rasti, saj je realna rast BDP v letu 2003 znasala 2,9%. Glede gibanj v letu 2004 je poročilo zaključilo, da se bo primanjkljaj sirse opredeljene drzave verjetno zmanjsal, vendar bo se naprej presegal 3% BDP. Pomladanska napoved Komisije za leto 2004 zlasti omenja primanjkljaj sirse opredeljene drzave v visini 5,9% BDP v letu 2004, kar presega vrednost 5,3% BDP, ki so jo v konvergenčnem programu predvidele česke oblasti.Na podlagi pomladanskih napovedi Komisije za leto 2004 je poročilo Komisije tudi zaključilo, da bo razmerje med dolgom in BDP, ki je leta 2003 doseglo 37,6% BDP, leta 2004 ostalo pod referenčno vrednostjo 60%, določeno s Pogodbo. Pomladanska napoved Komisije za leto 2004 zlasti predvideva, da bo leta 2004 delez dolga znasal 40,6% BDP, kar presega vrednost 38,4% BDP, ki so jo v konvergenčnem programu predvidele česke oblasti.Člen 104(4) Pogodbe navaja, da "mora Odbor iz člena 114 (t.j. Ekonomsko-finančni odbor) pripraviti mnenje o poročilu Komisije". Odbor je svoje mnenje podal 24. maja 2004 in v njem pritrdil oceni Komisije iz njenega poročila. Odbor je zaključil, da proračunsko stanje v Česki republiki kaze na obstoj čezmernega primanjkljaja zlasti po prvem od dveh meril, ki ju za ugotavljanje takega primanjkljaja predvideva člen 104(2). Ocena, temelječa zgolj na merilih, se ni spremenila niti ob upostevanju drugih pomembnih dejavnikov, zlasti srednjeročnih proračunskih sredstev in deleza javnih investicij. Po mnenju Odbora je tudi verjetno, da bo primanjkljaj sirse opredeljene drzave v letu 2004 se naprej presegal referenčno vrednost, določeno s Pogodbo, in da bo dolg sirse opredeljene drzave v letu 2004 sicer ostal pod referenčno vrednostjo 60% BDP, vendar se bo povečal na 40,6% BDP.Po preučitvi vseh upostevanih pomembnih dejavnikov v svojem poročilu in ob upostevanju mnenja Odbora je Komisija mnenja, da v Česki republiki obstaja čezmeren primanjkljaj. Komisija je to mnenje, ki ga je sprejela 24. junija 2004, naslovila na Svet v skladu s členom 104(5) Pogodbe. Komisija je Svetu priporočila, naj v skladu s členom 104(6) odloči temu primerno. Poleg tega Komisija izdaja Svetu priporočilo, naj v skladu s členom 104(7) Pogodbe naslovi na Česko republiko priporočilo Sveta z namenom, da se čezmerni primanjkljaj odpravi. Spremljanje izvajanja ukrepov, ki jih bo sprejela Česka republika, bo morda zahtevalo, da Svet pripravi se dodatna priporočila v skladu s členom 104(7), glede na to, da se člen 104(9) ne uporablja za drzave članice, za katere velja izjema.Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA ČEŠKI REPUBLIKI z namenom, da se odpravi čezmerni javnofinančni primanjkljajSVET EVROPSKE UNIJE -ob upostevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske Skupnosti in zlasti člena 104(7) Pogodbe;ob upostevanju priporočila Komisije;ob upostevanju naslednjega:(1) V skladu s členom 104 Pogodbe se morajo drzave članice izogniti čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju;(2) Temeljni cilj Pakta o stabilnosti in rasti so zdrave javne finance kot sredstvo za krepitev stabilnosti cen ter močno in vzdrzno gospodarsko rast, ki spodbuja ustvarjanje novih delovnih mest;(3) Svet je [5. julija] 2004 v skladu s členom 104(6) odločil, da v Česki republiki obstaja čezmeren primanjkljaj;(4) Ko je Svet odločil o obstoju čezmernega primanjkljaja v Česki republiki, mora v skladu s členom 104(7) Pogodbe in členom 3 Uredbe Sveta (ES) st. 1467/97 hkrati pripraviti priporočila za zadevno drzavo članico z namenom, da se navedeno stanje odpravi v danem časovnem obdobju;(5) V skladu s členom 3(4) Uredbe Sveta (ES) st. 1467/97 mora to priporočilo podrobno določiti, da mora zadevna drzava članica sprejeti učinkovite ukrepe najpozneje v stirih mesecih in da se mora čezmerni primanjkljaj zmanjsati v letu dni po ugotovitvi primanjkljaja, razen v primeru posebnih okolisčin. Taksne posebne okolisčine v Česki republiki obstajajo, in sicer zaradi primanjkljaja sirse opredeljene drzave, ki je ob vstopu v EU znatno presegal referenčno vrednost, in zaradi potekajočih strukturnih sprememb v gospodarstvu;(6) Obstoj posebnih okolisčin daje Svetu pooblastilo, da dovoli zmanjsanje čezmernega primanjkljaja v srednjeročnem obdobju. Konvergenčni program, ki ga je predlozila Česka republika maja 2004, njegova poznejsa dopolnila in mnenja Sveta o njih lahko veljajo za načrt prilagajanja, ki naj privede do zmanjsanja čezmernega primanjkljaja. Konvergenčni program iz maja 2004 načrtuje, da se bo primanjkljaj sirse opredeljene drzave leta 2007 zmanjsal na 3,3%, in navaja, da bi se po predlaganem načrtu za zmanjsanje primanjkljaja čezmerni primanjkljaj odpravil do leta 2008, in sicer po naslednjih vmesnih ciljnih letnih mejah za primanjkljaj: 5,3% BDP v letu 2004, 4,7% BDP v letu 2005 and 3,8% BDP v letu 2006. Načrt prilagajanja temelji na makroekonomskem scenariju, ki je po Mnenju Sveta o konvergenčnem programu z dne [5. julija] 2004 previden;(7) Stalisče Sveta je, da bi morali ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljsanje proračunskega salda, hkrati pa se usmerjati v izboljsanje kakovosti javnih financ in krepitev gospodarske rasti -PRIPOROČA:- českim oblastem, naj kar najhitreje odpravijo sedanji čezmerni primanjkljaj;- českim oblastem, naj sprejmejo srednjeročne ukrepe, po katerih se bo primanjkljaj verodostojno in vzdrzno znizal pod 3% BDP do leta 2008, in sicer v skladu z načrtom za znizanje primanjkljaja, kakor je opredeljen v Mnenju Sveta [z dne 5. julija 2004] o konvergenčnem programu, predlozenem maja 2004;- českim oblastem, naj odločno izvajajo ukrepe, predvidene v konvergenčnem programu iz maja 2004, zlasti tiste v zvezi z znizanjem plač centralne ravni drzave in zmanjsanjem porabe na posameznih ministrstvih;- českim oblastem, naj se do 5. novembra 2004 učinkovito lotijo ukrepov, ki so predvideni za uresničitev ciljne zgornje meje za primanjkljaj v letu 2005.Poleg tega Svet poziva česke oblasti, naj:- namenijo prihodke, ki so visji od načrtovanih, znizanju primanjkljaja;- uvedejo ciljno naravnano javnofinančno politiko, ki bo temeljila na srednjeročno določenih zgornjih mejah za izdatke, in oblikujejo učinkovita pravila, ki bodo zmanjsala tveganje povečanega zadolzevanja na regionalni in občinski ravni;- izvedejo reformo pokojninskega in zdravstvenega sistema in tako izboljsajo dolgoročno vzdrznost javnih financ;- kar najbolj zmanjsajo negativne učinke delovanja Česke agencije za konsolidacijo na proračun.To priporočilo je naslovljeno na Česko republiko.V Bruslju, [5. julija] 2004.Za SvetPredsednik[...]


title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Hrvaške za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Hrvaške za leto 2014

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/50

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   v zvezi z nacionalnim programom reform Hrvaške za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Hrvaške za leto 2014
   2014/C 247/10
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Hrvaška je prostovoljno in neformalno sodelovala v evropskem semestru 2013 in predložila gospodarski program; v okviru tega niso bila izdana nobena priporočila. Svet je 21. junija 2013 sprejel sklepe, v katerih je pozdravil gospodarski program Hrvaške in poudaril, da se od Hrvaške pričakuje napredek pri izpolnjevanju zahtev Pakta za stabilnost in rast ter izvajanje prepričljivih konsolidacijskih ukrepov, obenem pa ohranitev odhodkov, ki spodbujajo rast, in zagotovitev možnosti sofinanciranja priliva sredstev EU.

               (5)

               Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Komisija je 13. novembra 2013 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Hrvaško opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Hrvaško, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da na Hrvaškem obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja, ki zahtevajo posebno spremljanje in odločne ukrepe politike. Ti so potrebni zlasti zaradi ranljivosti, ki jo povzročajo znatne zunanje obveznosti, slabšanje izvoznih rezultatov, močno zadolžena podjetja in hitro naraščajoči javni dolg, vse to v razmerah nizke rasti in slabe sposobnosti prilagajanja.

               (8)

               Hrvaška je 24. aprila 2014 predložila nacionalni program reform za leto 2014 in svoj konvergenčni program za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Cilj proračunske strategije, opisane v konvergenčnem programu 2014, je odprava čezmernega primanjkljaja do leta 2016 in hkrati vrnitev na pot vzdržne gospodarske rasti. To naj bi se predvidoma doseglo s stalnim zmanjševanjem primanjkljaja s 4,9 % BDP v letu 2013 na manj kot 3 % BDP do leta 2016, kar je rok za odpravo čezmernega primanjkljaja. Konvergenčni program predvideva, da bo delež javnega dolga najvišji v letu 2014 z okoli 72 % BDP, v naslednjem letu naj bi se rahlo zmanjšal in se nato ustalil. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v konvergenčnem programu, je skozi vse programsko obdobje optimističen. Glede na scenarij iz konvergenčnega programa naj bi BDP leta 2014 stagniral, za leto 2015 pa je predvidena zmerna rast v višini 1,2 %, medtem ko naj bi se po napovedi služb Komisije iz pomladi 2014 v letu 2014 znižal za 0,6 %, v letu 2015 pa povečal za 0,7 %. Številke iz proračunske napovedi v konvergenčnem programu odstopajo od standardov evropskega sistema nacionalnih in regionalnih računov (ESR), kar povzroča nedoslednost s preteklimi podatki in makroekonomskim scenarijem ter ovira ustrezno primerjavo z napovedjo služb Komisije iz pomladi 2014. Poleg tega konvergenčni program ne vsebuje dovolj podrobnosti o konsolidacijskih ukrepih v letih 2015 in 2016, zlasti na strani odhodkov. Po napovedi služb Komisije iz pomladi 2014 naj bi nominalni saldo v letu 2014 dosegel 3,8 % BPD, v letu 2015 pa 3,1 % BDP. Po prilagoditvi, potrebni zaradi primerljivosti teh projekcij s cilji, določenimi v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (tj. brez upoštevanja učinka prenosa pokojninskih sredstev drugega stebra), bi bila napoved Komisije glede primanjkljaja v letu 2014 4,6 % BDP, v letu 2015 pa 3,8 % BDP.
               Glede na to, da je konvergenčni program prvo poročilo o ukrepih, ki so jih nacionalni organi sprejeli po sprožitvi postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem 28. januarja 2014, je Komisija ocenila ukrepe, ki jih je sprejela Hrvaška, v svojem sporočilu z dne 2. junija 2014. V letu 2014 naj bi bil zlasti dosežen nominalni cilj, medtem ko se pričakuje, da bo primanjkljaj leta 2015 nekoliko višji od ciljne vrednosti. Izboljšanje strukturnega javnofinančnega salda je v letih 2014 in 2015 nekoliko manjše od zahtevanega. Čeprav je sprememba prilagojenega strukturnega salda nižja od priporočenega napora, bo po ocenah napor, merjen s povezano količino diskrecijskih ukrepov, v letih 2014 in 2015 dosežen. Za zmanjšanje negativnega vpliva na rast in povečanje vzdržnosti konsolidacije sta upravičena večji poudarek na kakovosti ukrepov in prehod na ukrepe, ki temeljijo na odhodkih. Na podlagi ocene konvergenčnega programa in napovedi Komisije, v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97, Svet meni, da je Hrvaška v skladu s priporočilom do 30. aprila 2014 sprejela učinkovite ukrepe za odpravo čezmernega primanjkljaja, vendar so potrebna še dodatna prizadevanja za upoštevanje priporočila v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja do leta 2016 in zagotovitev verodostojnosti popravka.

               (10)

               Ukrepi za proračunsko konsolidacijo bi morali biti usmerjeni k povečevanju kakovosti javnih financ, z namenom doseganja učinkovitosti zlasti izdatkov za plače, socialno varnost in subvencije ter zagotovitve dovolj fiskalnega manevrskega prostora za prednostno obravnavo odhodkov in naložb, ki spodbujajo rast, vključno s projekti, ki jih financira Unija. Hrvaška je v zadnjih letih v svojem fiskalnem okviru izvedla pomembne reforme. Vendar pa še vedno obstajajo pomanjkljivosti v zvezi s proračunskim načrtovanjem, učinkovitim nadzorom nad odhodki in dosledno uporabo proračunskih omejitev, ki negativno vplivajo na fiskalno politiko. Čeprav je bila zasnova fiskalnih pravil nedavno spremenjena, bi se morala še izboljšati. Učinkovitost fiskalnega okvira zlasti ogroža pomanjkanje preventivnih mehanizmov in šibka skladnost s pravilom o zadolževanju ter dvoumna formulacija pravila o strukturno uravnoteženem proračunu. Čeprav je ustanovitev komisije za fiskalno politiko dobrodošla, so potrebni dodatni ukrepi za okrepitev njenega položaja pri načrtovanju in nadzoru proračuna, zlasti njene neodvisnosti od vseh proračunskih organov.

               (11)

               Hrvaška se sooča z izzivom izvajanja fiskalne konsolidacije, ne da bi pri tem škodovala konkurenčnosti in možnostim za oživitev gospodarstva. Glede na to so prihodki javnih financ omejeni zaradi ozke opredelitve davčnih osnov, ki ponujajo stabilne davčne prihodke in imajo malo izkrivljajočega vpliva na rast. V okviru tega nacionalni program reform napoveduje načrt za uvedbo periodičnega davka na nepremičnine v letu 2016, vendar njegov operativni načrt, vključno z davčno osnovo, še ni določen. Hrvaška je tudi odločena, da bo sprejela ukrepe za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti z zmanjševanjem sive ekonomije. Na tem področju so že bili sprejeti ukrepi. Postopna uvedba davčnih registrskih blagajn je povečala davčne prilive z okrepljenim nadzorom nad transakcijami. Pričakuje se, da bo reorganizacija davčne uprave izboljšala učinkovitost in uspešnost pobiranja davkov ter zmanjšala bremena pri izpolnjevanju obveznosti za davkoplačevalce. Vendar je glede na potrebe po fiskalni konsolidaciji in tudi ob upoštevanju podatkov, ki kažejo na precejšnje zneske nepobranih davkov, videti, da je mogoče še povečati učinkovitost pobiranja davkov, potrebna pa so tudi nadaljnja prizadevanja za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti z zagotovitvijo več e-storitev za davkoplačevalce.

               (12)

               Hrvaška je sprejela ukrepe za izboljšanje vzdržnosti in ustreznosti pokojnin: od novembra 2010 se zakonsko določena upokojitvena starost, starost za predčasno upokojitev in doba za upravičenost za ženske postopno povečujejo in bodo v celoti usklajene do leta 2030. Spremenjeni zakon o pokojninskem zavarovanju, ki je bil sprejet decembra 2013, zvišuje zakonsko določeno upokojitveno starost s 65 na 67 let, starost za predčasno upokojitev pa s 60 na 62 let. Vendar bo to povišanje začelo veljati šele leta 2031, kar je glede na demografska gibanja premalo ambiciozno. Kljub reformam, ki so bile izvedene v zadnjih letih, še vedno obstajajo različne možnosti predčasne upokojitve. Glede na številne izjeme pomenijo odbitki za predčasno upokojitev in dodatek za poznejše upokojevanje zgolj majhno spodbudo za delo do zakonsko določene upokojitvene starosti, kar negativno vpliva na ponudbo delovne sile in vzdržnost pokojninskega sistema. Zakon o enotnem organu za forenziko, ki je bil sprejet leta 2013, naj bi pripomogel k zajezitvi naraščajočega števila prejemnikov invalidskih pokojnin in zmanjšanju števila goljufij s poenotenjem ocenjevanja invalidnosti. Skupaj z okrepljenim nadzorom to obravnava nedvomno potrebo, vendar bo učinek na odhodke odvisen od tega, kako se bodo ukrepi izvajali in v kolikšni meri bodo odločitve uveljavljene. Pokojnine v okviru posebnih sistemov, ki so bile nad določenim pragom, so bile zmanjšane za 10 %, čeprav začasno, medtem ko je njihova indeksacija vezana na BDP. Kljub nedavnim poskusom zmanjševanja izdatkov in povečevanja preglednosti približevanje pokojnin v okviru posebnih sistemov splošnim pravilom poteka počasi in v premajhnem obsegu, splošni napredek pa je še vedno omejen.

               (13)

               Zdravstveni sektor dosega razmeroma dobre zdravstvene rezultate, kljub nekaj odstopanja v nekaterih regijah so storitve dostopne, vendar sistem znatno prispeva k pritisku na javne finance. Organi oblasti so ugotovili pomanjkljivosti v bolnišničnem omrežju, ki jih je mogoče odpraviti. Marca 2014 predstavljeni osrednji načrt za reorganizacijo bolnišnične oskrbe zagotavlja ukrepe za izboljšanje stroškovne učinkovitosti, kot so racionalizacija bolnišničnega omrežja, znižanje povprečnega trajanja hospitalizacij, boljše razporejanje bolnišničnih postelj, tudi na področju dolgotrajne oskrbe, in nadaljnje spremembe financiranja bolnišnic. Za izvedbo načrta v praksi bi bilo treba zagotoviti močne zmogljivosti za spremljanje in izvajanje tako v bolnišnicah kot v centralni državi. Za dolgotrajno oskrbo so značilni razpršenost storitev med zdravstvenim sistemom in sistemom socialnega varstva, nizka stopnja kritja in formalne oskrbe, visoki stroški oskrbe in dolge čakalne dobe.

               (14)

               Stopnja zaposlenosti in aktivnosti je med najnižjimi v Uniji ter je zlasti nizka pri mladih in starejših. Poleg cikličnih gibanj so razlogi za te razmere na trgu dela delno povezani z institucionalnimi in političnimi ureditvami. Hrvaška je začela izvajati reforme trga dela za povečanje njegove prožnosti. Prva faza reforme, zaključena leta 2013, je bila osredotočena na urejanje pogodb o zaposlitvi za določen čas. Vlada je januarja 2014 sprejela drugi zakonodajni predlog, ki predvideva zmanjšanje stroškov odpuščanja, tako da skrajšuje in poenostavlja postopke ter povečuje prožnost delovnega časa. Poleg tega je predvidena uvedba prožnejših oblik zaposlitve, kot je delo s skrajšanim delovnim časom. Te spremembe bi Hrvaško na splošno postavile ob bok njenim konkurentkam glede indeksa varstva zaposlitve. Čeprav se od teh reform pričakuje pozitiven učinek na skupno zaposlovanje, pomenijo tudi povečano tveganje za segmentacijo trga dela, vključno z razvojem pogodb o zaposlitvi za določen čas. Obenem pa niso predvidene nobene spremembe institucij, ki določajo plače, kljub posebni kombinaciji razmeroma visokih povprečnih plač in zelo nizke stopnje zaposlenosti na Hrvaškem. Kljub nadaljnjemu naraščanju brezposelnosti so ukrepi glede porabe in pokritosti aktivnih politik trga dela za omogočanje boljšega dostopa do trga dela in daljše vključenosti na njem še vedno pod povprečjem, zlasti pri mladih, dolgotrajno brezposelnih in starejših delavcih. Upravna zmogljivost hrvaških javnih služb za zaposlovanje je pod hudim pritiskom, tudi na regionalni ravni. Splošnega sistema za spremljanje in ocenjevanje gibanj in potreb na trgu dela, vključno s predvidevanjem potrebnih spretnosti, ni, prav tako ni rednega ocenjevanja ukrepov aktivne politike trga dela. Obstaja velik delež neprijavljenih plačanih dejavnosti.

               (15)

               Razmere na trgu dela so zlasti zaskrbljujoče za mlade, saj se je brezposelnost mladih drastično povečala in v letu 2013 dosegla skoraj 50 %, delež mladih, ki niso zaposleni in se ne izobražujejo ali usposabljajo, pa se še naprej povečuje. Pomembna izziva sta med drugim vključevanje neregistriranih mladih in mobilizacija zasebnega sektorja, da bo v skladu s cilji jamstva za mlade ponudil več vajeništev. Hrvaška se sooča tudi z resnimi izzivi glede ustreznosti izobraževanja za trg dela in kakovosti njegovega izvajanja v vseh sektorjih izobraževanja. Učenja na delovnem mestu in poklicnega usmerjanja v sekundarnem in terciarnem izobraževanju primanjkuje, udeležba delodajalcev v poklicnem izobraževanju in usposabljanju ter sekundarnem in terciarnem izobraževanju pa je nizka. Stopnja zaposlenosti novih diplomantov je znatno nižja kot drugod v Uniji. Zastareli sistem poklicnega izobraževanja in usposabljanja je deležen reforme v obliki uvajanja poskusnih novih učnih načrtov. Pričakovana izvedba hrvaškega okvira kvalifikacij ter strategije za šolstvo, znanost in tehnologijo naj bi izboljšala izide izobraževanja in jih uskladila s potrebami trga dela.

               (16)

               Visoka stopnja brezposelnosti in slaba udeležba na trgu dela je privedla do poslabšanja socialnih razmer na Hrvaškem. Delež oseb, ki jih ogrožata revščina in socialna izključenost, se je v zadnjih letih povečal in je precej nad povprečjem EU. Sistem socialnih prejemkov je zasnovan tako, da prejemnikom omogoča kopičenje prekrivajočih se denarnih transferjev. Prejemniki ob prehodu v zaposlitev izgubijo pravico do nekaterih od teh socialnih transferjev, kar jih odvrača od vstopa na trg dela. V sistemu socialnega varstva bi bilo mogoče povečati učinkovitost in preglednost: trenutno je dodeljevanje shem dohodkovne podpore in prejemkov razpršeno med številne institucije in upravne ravni, ki nedosledno uporabljajo merila in katerih pristojnosti se prekrivajo. Zakon o socialni varnosti iz leta 2013 je uvedel strožje ugotavljanje upravičenosti na podlagi premoženjskega stanja in združil štiri od več kot 70 prejemkov na nacionalni ravni, vključno z nekaterimi za posebne skupine, v splošni minimalni dohodek. Nacionalni sistem „vse na enem mestu“, prek katerega se bodo upravljali vsi denarni prejemki na nacionalni ravni, se uvaja postopoma do leta 2016. Vendar bo sistematično spremljanje in vrednotenje težko, saj v to niso vključene sheme in programi dohodkovne podpore na lokalni in regionalni ravni ter različni od premoženjskega stanja neodvisni denarni prejemki, namenjeni posebnim skupinam prebivalstva. Kljub več zakonodajnim reformam od leta 2011 sistem socialnih prejemkov še vedno ni oblikovan tako, da bi bil učinkovito usmerjen k ljudem, ki pomoč najbolj potrebujejo.

               (17)

               Sedanji regulativni okvir za poslovanje na Hrvaškem pomeni veliko breme za podjetja, vključno s pomanjkanjem pravne varnosti, nepreglednim odločanjem, zlasti na lokalni ravni, in številnimi davku podobnimi dajatvami. Poleg tega velika razdrobljenost pristojnosti javne uprave na regionalni in lokalni ravni ter kompleksna razdelitev pristojnosti med ministrstvi in agencijami na centralni ravni otežujeta poslovne odločitve in podaljšujeta upravne postopke. Na ravni centralne države je bil vzpostavljen strukturiran pristop, da bi opredelili ovire za podjetja, vendar pa se ne uporablja dosledna metodologija za merjenje administrativnega bremena, kar zmanjšuje učinkovitost že sprejetih ukrepov. Obstoječi sistem „vse na enem mestu“ za podjetja zajema le omejene funkcionalnosti. Treba je racionalizirati in izboljšati nadzor nad javnimi subvencijami in jamstvi, centralni register podprtih podjetij in posameznikov pa bi bil prvi korak na tem področju. Hrvaška je začela izvajati reforme javne uprave, da bi okrepila svoje upravne zmogljivosti ter uvedla uporabnikom prijaznejše javne storitve za državljane in podjetja. Vendar kakovost javnega upravljanja ostaja nizka, usklajevanje med različnimi ravnmi države je slabo, oblikovanje in ocenjevanje politik na podlagi dokazov pa se malo uporablja ali pa je preveč formalistično. Sprejetje strategije za reformo javne uprave je korak v pravo smer; to strategijo bi morali temeljito izvajati na vseh ravneh države. Izkušnje z izvrševanjem predpristopnih sredstev kažejo na pomanjkljivosti pri strateškem načrtovanju in institucionalnih zmogljivostih ter slabosti pri pripravi in spremljanju projektov.

               (18)

               Na podjetja v lasti ali pod nadzorom države negativno vpliva slabo upravljanje, pri izvajanju nove strategije za upravljanje javnih sredstev in podjetij pa je prišlo do zamud. Trenutno ni konkurenčnega izbirnega postopka za člane nadzornega sveta in vodstvo, imenovanja pa se ne objavljajo. Čeprav so bili sprejeti ukrepi za izboljšanje okvira za boj proti korupciji, so potrebna večja prizadevanja pri preprečevanju korupcije na vseh ravneh države. Ključni elementi, ki zdaj manjkajo v protikorupcijskem okviru, vključujejo učinkovite mehanizme za preverjanje navzkrižja interesov in razkritje premoženja javnih uslužbencev ter posebne zaščitne ukrepe za podjetja v lasti ali pod nadzorom države. Pooblastila, ki jih ima Komisija za reševanje navzkrižja interesov za preverjanje, so odvisna od pristojnosti in proaktivnosti drugih organov. Kljub doseženemu napredku glede večje preglednosti postopkov oddaje javnih naročil se orodja za oceno tveganja ne uporabljajo sistematično in zdi se, da izpostavljeni sektorji niso obravnavani dovolj prednostno. Nadzor nad učinkovitim izvajanjem predpisov o javnem naročanju je treba okrepiti, tudi z vidika dodeljevanja sredstev EU v prihodnjih letih.

               (19)

               Široka uporaba predstečajnega postopka leta 2013 je bila do določene mere uspešna pri reševanju težav podjetij pri servisiranju dolga v zapletenih, dragih in dolgotrajnih stečajnih postopkih. Vendar pa bi bilo instrument mogoče znatno okrepiti z odpravo različnih pomanjkljivosti, kot je nezadostna pojasnitev vloge države v procesu, s krepitvijo vloge gospodarskih sodišč pri potrjevanju zahtevkov in učinkovitih načrtov prestrukturiranja, razširitvijo obsega postopka za uspešno prestrukturiranje dolžnika, preden postane plačilno nesposoben, in obravnavanjem pomanjkljivosti pri izvajanju zakonodaje. Kljub številnim reformam za izboljšanje učinkovitosti pravosodnega sistema so sodni postopki v civilnih, gospodarskih in administrativnih sodnih zadevah neupravičeno dolgotrajni, zlasti na prvi stopnji. Število sodnih zaostankov se je v letu 2013 povečalo in je zelo visoko, zlasti pri civilnih in gospodarskih postopkih. Potrebna bodo nadaljnja prizadevanja za oblikovanje in izvajanje pravih spodbud za pravočasno reševanje postopkov in pospeševanje izvensodnih poravnav, zlasti pri sporih majhne vrednosti, da bi rešili ta vprašanja, saj ovirajo poslovno dejavnost in zmanjšujejo privlačnost Hrvaške za neposredne tuje naložbe.

               (20)

               Zaradi konzervativnega pristopa Hrvaške narodne banke k makrobonitetni uredbi, zlasti glede ravni kapitala, so si banke pridobile določeno stopnjo odpornosti, ki se je izkazala kot koristna pri spopadanju s sedanjimi izzivi zaradi šibkega gospodarstva. Vendar pa z gospodarstvom, ki vstopa v šesto leto recesije, in porastom slabih posojil obstajajo tveganja za kakovost sredstev bank. Pozitivno je, da bodo nekateri portfelji štirih največjih hrvaških bank, ki so v tuji lasti, vključeni v pregled kakovosti sredstev oz. obremenitveni test v okviru novega enotnega mehanizma nadzora v euroobmočju. Vendar pa v pregled ne bodo vključeni nekateri portfelji, ki so z vidika Hrvaške bistvenega pomena, saj se portfelji izberejo na podlagi njihove pomembnosti na ravni bančne skupine. Poleg tega pregled ne zajema srednjih in manjših bank, ki imajo lahko nižje ravni kapitala in manj stabilno kakovost sredstev, vendar so lahko pomembne za finančno stabilnost. Dopolnitev pregleda v okviru enotnega mehanizma nadzora z dodatnim nadzornim diagnostičnim pregledom, oblikovanim posebej za hrvaški finančni sistem (in ki bi zajel pomembne portfelje hrvaških hčerinskih družb, ki niso udeležene v pregledu enotnega mehanizma nadzora, ter ključne srednje velike in manjše banke), bi izboljšal splošno razumevanje klasifikacije posojil bank in ustreznost njihovih rezervacij za izgube pri posojilih.

               (21)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Hrvaške. Ocenila je nacionaln0i program reform in konvergenčni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Hrvaškem, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 8 v nadaljevanju.

               (22)

               Svet je ob upoštevanju te ocene proučil hrvaški konvergenčni program, njegovo mnenje (4) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.

               (23)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 1 do 8 v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Hrvaška v obdobju 2014‐2015 ukrepa, tako da:

               1.

               V celoti izvede proračunske ukrepe, sprejete za leto 2014. Okrepi proračunsko strategijo, v kateri podrobneje določi napovedane ukrepe za leti 2015 in 2016 ter razmisli o dodatnih trajnih, rasti prijaznih ukrepih za zagotovitev vzdržnega zmanjševanja čezmernega primanjkljaja do leta 2016. Obenem zagotovi dosego strukturne prilagoditve, določene v priporočilu Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Uskladi napovedi iz programa s standardi ESR in zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Sprejme ukrepe za okrepitev nadzora nad odhodki. Do marca 2015 temeljito pregleda odhodke. Okrepi postopek proračunskega načrtovanja, zlasti z izboljšanjem točnosti makroekonomskih in proračunskih napovedi ter krepitvijo zavezujoče narave letnih in srednjeročnih zgornjih mej odhodkov, in izboljša zasnovo fiskalnih pravil. Do oktobra 2014 v zakonodaji utemelji na novo ustanovljeno komisijo za fiskalno politiko, okrepi njeno neodvisnost od vseh proračunskih organov, razširi njen mandat, zlasti v zvezi s spremljanjem vseh fiskalnih pravil ter predhodne in naknadne ocene napovedi, ter zagotovi ustrezno financiranje. Na podlagi načrtov, opisanih v nacionalnem programu reform, predstavi konkretno strategijo za reformo periodične obdavčitve nepremičnin. Začne postopek poročanja o davčnih odhodkih in pregled le-teh. Izboljša izpolnjevanje davčnih obveznosti, zlasti z nadaljnjim izboljševanjem učinkovitosti davčne uprave in do konca leta 2014 predstavi akcijski načrt v ta namen

               2.

               Zmanjša dostop do predčasnega upokojevanja. Do marca 2015 sprejme zakonodajo, da se pospeši načrtovana uskladitev zakonsko določene upokojitvene starosti žensk in moških ter nadaljuje načrtovano zvišanje zakonsko določene upokojitvene starosti na 67 let. Zagotovi izvrševanje strožjega ocenjevanja in nadzora invalidskih pokojnin ter pospeši vključevanje pokojnin v okviru posebnih sistemov v splošni pokojninski sistem. Okrepi stroškovno učinkovitost zdravstvenega sektorja, tudi v bolnišnicah.

               3.

               Do marca 2015 izvede drugo fazo reforme delovnega prava po posvetovanju s socialnimi partnerji, zlasti glede pogojev za odpuščanje in delovnega časa, da bi preprečili nadaljnjo segmentacijo trga dela, med drugim za mlade. Pregleda sistem določanja plač za boljšo uskladitev razvoja produktivnosti in plačnih pogojev. Predstavi ugotovitve tega pregleda do konca leta 2014. Okrepi učinkovitost in doseg aktivnih politik trga dela z okrepitvijo upravnih zmogljivosti javnih služb za zaposlovanje, med drugim na regionalni ravni in s povečanjem pokritosti mladih, dolgoročno brezposelnih in starejših delavcev. Prednostno vključi neregistrirane mlade in mobilizira zasebni sektor, da bo ponudil več vajeništev, v skladu s cilji jamstva za mlade. Do konca leta 2014 predstavi načrte za obravnavanje neprijavljenega dela. Izvede ukrepe za izboljšanje ustreznosti in kakovosti rezultatov izobraževanja za potrebe trga dela s posodabljanjem sistemov kvalifikacij, vzpostavitvijo mehanizmov zagotavljanja kakovosti ter izboljšanjem prehodov iz šolanja v zaposlitev, zlasti z okrepitvijo poklicnega izobraževanja in učenja na delovnem mestu.

               4.

               Do konca leta 2014 pregleda davčne sisteme in sisteme socialnih prejemkov ter predstavi akcijski načrt za izboljšanje ponovnega vključevanja neaktivnih in brezposelnih oseb. Okrepi učinkovitost in preglednost sistema socialne varnosti z nadaljnjim združevanjem prejemkov, poenotenjem meril za upravičenost in povezovanjem podatkov z vseh ustreznih ravni in vladnih organov v sistem „vse na enem mestu“. Z boljšim usmerjanjem prejemkov socialne pomoči izboljša njihovo učinkovitost in primernost.

               5.

               Sprejme dodatne ukrepe za izboljšanje poslovnega okolja. Zlasti do marca 2015 določi cilj za občutno zmanjšanje upravnih zahtev, tudi davku podobnih dajatev. Obravnava visoko raven razdrobljenosti in prekrivanja pristojnosti z racionalizacijo upravnih postopkov ter pojasnitvijo okvira odločanja in odgovornosti med različnimi ravnmi države ter na ravni centralne države med ministrstvi in agencijami. Izboljša upravno zmogljivost in strateško načrtovanje enot, ki upravljajo sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov, ter jim zagotovi ustrezno in stabilno kadrovsko zasedbo.

               6.

               Do oktobra 2014 predloži podroben načrt za upravljanje javnega premoženja za leto 2015. Zagotovi, da se družbe pod nadzorom države upravljajo pregledno in odgovorno, ter zlasti okrepi zahteve za usposobljenost članov upravnih odborov in nadzornih svetov, ki jih imenuje država, in uvede javni register za imenovanja. Okrepi preprečevanje korupcije v javni upravi ter v podjetjih v lasti ali pod nadzorom države, tudi s povečanjem pooblastil komisije za navzkrižje interesov za preverjanje. Okrepi preglednost in učinkovitost javnega naročanja na državni in lokalni ravni ter zmogljivosti za spremljanje izvajanja in odkrivanje nepravilnosti.

               7.

               Do konca leta 2014 okrepi vlogo gospodarskih sodišč pri spremljanju preglednosti in zakonitosti pri uporabi predstečajnega postopka za podjetja. Pregleda obvezni preskus insolventnosti/nelikvidnosti za dostop do predstečajnega postopka poravnave ter racionalizira postopek insolventnosti/likvidacije in ga skrajša. Izboljša kakovost in učinkovitost pravosodnega sistema, zlasti z zagotavljanjem spodbud za pravočasno reševanje postopkov v civilnih in gospodarskih sodnih zadevah ter v upravnih zadevah in uporabo možnosti izvensodne poravnave, zlasti pri sporih manjše vrednosti.

               8.

               Dopolni preglede kakovosti sredstev in obremenitvene teste, ki jih Evropska centralna banka izvede v letu 2014, opravi celovit pregled portfeljev, oblikovan posebej za hrvaški finančni sektor, s poudarkom na pomembnih portfeljih, ki niso zajeti v pregled, ki ga izvede Evropska centralna banka, predmet pregleda pa so tudi ključne srednje velike in manjše banke.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2014 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.