title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Litve za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/56

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Litve za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/15)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Litva je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 17. decembra 2018. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Litve, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil upoštevala, da mora na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Litvo (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Litvi (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  Končni načrt bi moral temeljiti na medsebojnih vplivih med različnimi politikami in ukrepi v vseh razsežnostih energetske unije, ki so že predstavljeni za področja energijske učinkovitosti, energije iz obnovljivih virov in sektorjev, ki niso vključeni v sistem EU za trgovanje z emisijami, ter širiti takšne medsebojne vplive. V osnutku načrta se priznava pomen ukrepov na področju energije iz obnovljivih virov in energijske učinkovitosti za energetsko varnost; v končnem načrtu bi jih bilo treba podrobneje razdelati. Prav tako mora biti v končnem načrtu upoštevana vloga razsežnosti notranjega trga ter razsežnosti raziskav, inovacij in konkurenčnosti pri zagotavljanju podpore prizadevanjem, ki se načrtujejo v drugih razsežnostih energetske unije. Prav tako je pomembno, da se v končnem načrtu upoštevajo sinergije med sektorjem LULUCF in uredbo o porazdelitvi prizadevanj ter učinek večje uporabe biomase za pridobivanje energije.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal s predstavitvijo celovite analize trenutnega položaja sektorja nizkoogljičnih tehnologij na svetovnem trgu, izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov ter določitvijo merljivih prihodnjih ciljev in politik ter ukrepov za njihovo izpolnjevanje, skupaj z ustreznimi povezavami na podjetniško in industrijsko politiko. Možno bi ga bilo izboljšati tudi z boljšo vključitvijo krožnega gospodarstva, pri čemer bi bilo treba poudariti njegov potencial za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Litvi temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Litve, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA LITVA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  nadalje razvije strategijo za dosego svojega cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 za 9 % v primerjavi z letom 2005 za sektorje, ki niso vključeni v sistem EU za trgovanje z emisijami; to vključuje opredelitev vloge sektorja rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva na podlagi pravil za obračunavanje na podlagi Uredbe (EU) 2018/841 ter podrobnejšo opredelitev načrtovanih politik;

                  2.

                  podpre dobrodošlo raven ambicij, ki jo je – v skladu s svojim osnutkom celovitega nacionalnega energetskega načrta – Litva kot svoj prispevek k cilju Unije v zvezi z energijo iz obnovljivih virov za leto 2030 določila na 45-odstotni delež energije iz obnovljivih virov, s podrobnimi in količinsko opredeljenimi politikami in ukrepi, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999; predlaga ukrepe za dosego cilja na področju prometa, določenega v njenem osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v skladu s členom 25 Direktive (EU) 2018/2001; predloži dodatne podrobnosti glede poenostavitve upravnih postopkov ter omogočitvenih okvirov za samooskrbo z energijo iz obnovljivih virov in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001;

                  3.

                  bistveno poveča svoje ambicije za zmanjšanje porabe primarne in končne energije do leta 2030 ter predlaga bolj ambiciozne politike in ukrepe, s katerimi bi zagotovila dodatne prihranke energije, da bi se dosegel cilj Unije na področju energijske učinkovitosti do leta 2030; svoj nacionalni prispevek k energijski učinkovitosti izrazi v obliki absolutne ravni porabe primarne in končne energije v letu 2030; navede več informacij o politikah in ukrepih na področju energijske učinkovitosti, tako da izpostavi tiste, ki se bodo nadaljevali tudi po letu 2020, ter navede nove politike, ki jih bo uvedla po letu 2020 in njihove predvidene učinke; zlasti razmisli o sprejetju dodatnih ukrepov na področju energijske učinkovitosti, posebej usmerjenih v sektor prometa;

                  4.

                  navede ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo prožnost in zadostnost proizvodnje v luči ambicioznega cilja glede obnovljivih virov energije, kot so na primer ukrepi na področju prilagajanja odjema in shranjevanja; pri ocenjevanju zadostnosti virov v elektroenergetskem sektorju upošteva regionalni kontekst ter dejanski potencial povezovalnih daljnovodov in proizvodnih zmogljivosti sosednjih držav;

                  5.

                  opredeli v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov, zlasti ukrepe za razvoj bolj konkurenčnih veleprodajnih in maloprodajnih trgov, tudi zaradi zagotovitve napredka proti popolnoma tržno določenim cenam;

                  6.

                  pojasni nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči med letoma 2020 in 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  7.

                  okrepi že zdaj dobre ureditve regionalnega sodelovanja med baltskimi državami (Estonijo, Latvijo in Litvo) ter tako sodelovanje razširi še na druga področja in poveča njegov geografski doseg še na nordijske države (Dansko, Finsko, Islandijo, Norveško in Švedsko); regionalne izmenjave bi se morale osredotočati na področji notranjega trga energije in energetske varnosti, predvsem zaradi potrebnih sprememb elektroenergetskih sistemov zaradi prilagoditev na večji delež električne energije iz obnovljivih virov, zaradi katerega se bosta povečala obseg uvoza/izvoza električne energija in potreba po prožnosti sistema, ter na razogljičenje sektorja prometa in regionalno sodelovanje na področju raziskav;

                  8.

                  razširi svojo analizo naložb, ki so potrebne za posodobitev njenega gospodarstva z dosego energetskih in podnebnih ciljev, ter navede nadaljnje podrobnosti o virih teh naložb, vključno z ustreznim financiranjem na nacionalni in regionalni ravni ter ravni Unije;

                  9.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  10.

                  vključi analizo vzajemnega delovanja s politikami glede kakovosti zraka in emisij v zrak, pri čemer predstavi učinke na onesnaženost zraka v različnih scenarijih, predloži podporne informacije ter upošteva učinke sinergij in kompromisov;

                  11.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti; nadalje razvije pristop k obravnavi vprašanj, povezanih z energetsko revščino, vključno z opredelitvijo ciljev in pričakovanih učinkov načrtovanih politik in ukrepov, kot se zahteva z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 228.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1014 final.

         (5)  COM(2019) 515 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 228.

         (7)  SWD(2019) 228.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Madžarske za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/64

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Madžarske za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/17)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Madžarska je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 31. januarja 2019. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Madžarske, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil upoštevala, da mora na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Madžarsko (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Madžarski (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  Čeprav so nekateri primeri medsebojnega delovanja politik že vključeni v načrt na ravni ciljev, pa bi morala Madžarska v končnem načrtu nadalje razviti svojo oceno medsebojnih povezav med politikami in ukrepi ter opisati, kako jih namerava obravnavati. Madžarska bi zlasti morala podrobneje razdelati sinergije med razsežnostmi razogljičenja, energetske varnosti in notranjega trga ter načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasni, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva. V končnem načrtu bi morali biti nadalje razviti tudi vzajemno delovanje med proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov, spodbujanjem elektromobilnosti in razvojem omrežja. Poleg tega bo v njem treba podrobneje razdelati povezavo med predvidenim povečanjem uporabe biomase v sektorju ogrevanja in hlajenja ter obračunanimi emisijami in odvzemi zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva, kakor tudi zahteve glede trajnostnosti. Cilji na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti morajo tudi podpirati prizadevanja, načrtovana za druge razsežnosti energetske unije.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal s predstavitvijo celovite analize trenutnega položaja sektorja nizkoogljičnih tehnologij na svetovnem trgu, izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov ter določitvijo merljivih prihodnjih ciljev in politik ter ukrepov za njihovo izpolnjevanje, skupaj z ustreznimi povezavami na podjetniško in industrijsko politiko. Možno bi ga bilo izboljšati tudi z boljšo vključitvijo krožnega gospodarstva, pri čemer bi bilo treba poudariti njegov potencial za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Madžarski temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Madžarske, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA MADŽARSKA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  zviša raven ambicij do leta 2030, in sicer naj Madžarska kot svoj prispevek k ciljem Unije v zvezi energijo iz obnovljivih virov za leto 2030 doseže vsaj 23-odstotni delež energije iz obnovljivih virov, kot se izračuna po formuli iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999; v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999 v skladu z navedenim deležem, glede na to, da je treba povečati prizadevanja za skupno doseganje tega cilja; predloži podrobne in količinsko opredeljene politike in ukrepe, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; poveča raven ambicij v sektorju ogrevanja in hlajenja, da doseže okvirni cilj iz člena 23 Direktive (EU) 2018/2001 ter predlaga ukrepe za dosego cilja na področju prometa, določenega v njenem načrtu, v skladu s členom 25 Direktive (EU) 2018/2001; glede na pomemben delež biomase v skupni madžarski mešanici virov energije, zlasti v sektorju ogrevanja in hlajenja, navede dodatne podrobnosti o posebnih ukrepih za zagotovitev trajnostnosti oskrbe z biomaso in uporabe biomase v energetskem sektorju; sprejme ukrepe za zmanjšanje upravnega bremena in ukrepe v zvezi z omogočitvenimi okviri za samooskrbo z energijo in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001;

                  2.

                  znatno poveča ambicije za zmanjšanje porabe tako končne kot tudi primarne energije v letu 2030 zaradi potrebe po povečanju stopnje prizadevanj za dosego cilja Unije na področju energijske učinkovitosti do leta 2030; predlaga ambicioznejše politike in ukrepe, ki bi zagotovili dodatne prihranke energije do leta 2030; v končnem načrtu jasno ločuje med obstoječimi in dodatnimi politikami in ukrepi ter poda bolj celovito oceno učinka načrtovanih pobud in boljšo oceno pričakovanih prihrankov energije;

                  3.

                  navede ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo prožnost, ter strategijo za zagotovitev dolgoročne oskrbe z jedrskim materialom in gorivom, zlasti z vidika povečanja svojih zmogljivosti za proizvodnjo jedrske energije;

                  4.

                  podrobneje razdela v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov ter predloži ustrezne politike in ukrepe za njihovo doseganje; poleg tega operaterjem omrežja omogoči povrnitev upravičenih in dejanskih stroškov ter jim zagotovi dostop do učinkovitega pregleda zakonitosti odločb regulatorjev; opiše strategijo in časovni načrt za napredovanje proti popolnoma tržno določenim cenam;

                  5.

                  natančneje količinsko opredeli nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči do leta 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  6.

                  nadaljuje posvetovanja s sosednjimi državami članicami ter regionalno sodelovanje v okviru skupine na visoki ravni za energetske povezave v srednji in jugovzhodni Evropi (CESEC) in Višegrajske skupine, ki jo sestavljajo Češka, Madžarska, Poljska in Slovaška; regionalne izmenjave bi se morale osredotočati na nadaljnje povezovanje na notranjem trgu energije, razogljičenje in uvajanje obnovljivih virov energije, pa tudi na razvoj, inovacije in konkurenčnost, ob upoštevanju skupnih izzivov in ciljev; to vključuje ocenjevanje zadostnosti sistema, pravičen prehod ter spremembe energetskega sistema, potrebne zaradi prilagoditev na pričakovani večji delež obnovljivih virov energije in druge pričakovane dogodke, ki bi lahko vplivali na medsebojne elektroenergetske povezave in trgovanje z električno energijo v regiji;

                  7.

                  izboljša analizo naložbenih potreb, ki je trenutno pripravljena za področja učinkovitosti stavb, obnovljive vire energije in elektromobilnost, in jo razširi tudi na splošen pregled naložb, ki bodo potrebne za posodobitev madžarskega gospodarstva z doseganjem njenih energetskih in podnebnih ciljev; predloži splošno oceno virov teh naložb, vključno z ustreznim financiranjem na nacionalni in regionalni ravni ter ravni Unije; kot vir financiranja naj upošteva tudi stroškovno učinkovito ustvarjanje prenosov na druge države članice v skladu z Uredbo (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta (9);

                  8.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  9.

                  dopolni analizo medsebojnega delovanja s politiko na področju kakovosti zraka in s politiko na področju emisij v zrak z več kvantitativnimi podatki, vsaj z zahtevanimi informacijami o predvidenih emisijah onesnaževal zraka v okviru načrtovanih politik in ukrepov;

                  10.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti; še posebej bi morala obravnavati učinke na prebivalstvo v ogljično intenzivnih ali industrijskih regijah; nadalje razvije pristop k obravnavi vprašanj, povezanih z energetsko revščino, vključno z zagotovitvijo namenskega ocenjevanja energetske revščine, kot se zahteva z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 267.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1016 final.

         (5)  COM(2019) 517 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 267.

         (7)  SWD(2019) 267.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

         (9)  Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 (UL L 156, 19.6.2018, str. 26).


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Portugalske za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/84

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Portugalske za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/22)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Portugalska je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 31. decembra 2018. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Portugalske, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil menila, da je treba na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega nacionalnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Portugalsko (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Portugalski (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  Portugalska je navedla usklajen niz srednje- in dolgoročnih ciljev zmanjšanja emisij. Za dosego svojih ambicioznih ciljev razogljičenja namerava elektrificirati svoje gospodarstvo. V elektroenergetskem sektorju bodo potrebne nove zmogljivosti za proizvodnjo električne energije iz obnovljivih virov, predvsem sončnih, vetrnih in vodnih. Ta razvoj bo močno vplival na druge razsežnosti energetske unije, zlasti na razsežnosti notranjega trga ter raziskav, inovacij in konkurenčnosti. V končnem načrtu bi morale biti pojasnjene sinergije med razsežnostmi razogljičenja, energetske varnosti in notranjega trga ter načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da se pojasni, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in obravnavo njene povezanosti z energetsko revščino. Cilji na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti morajo podpirati prizadevanja, načrtovana za druge razsežnosti energetske unije.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal s predstavitvijo celovitega pregleda konkurenčnosti, ne samo energijsko intenzivnih industrijskih panog, temveč tudi sektorja nizkoogljičnih tehnologij, konkretno analizo položaja na svetovnem trgu, izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov ter določitvijo merljivih prihodnjih ciljev in politik ter ukrepov za njihovo izpolnjevanje, skupaj z ustreznimi povezavami na podjetniško in industrijsko politiko. Možno bi ga bilo izboljšati tudi s podrobnejšimi informacijami o vzajemnem delovanju s krožnim gospodarstvom.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Portugalski temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Portugalske, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA PORTUGALSKA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  podpre dobrodošlo raven ambicij, ki je 47-odstotni delež energije iz obnovljivih virov v letu 2030 kot prispevek Portugalske k cilju Unije v zvezi z energijo iz obnovljivih virov za leto 2030, s podrobnimi in količinsko opredeljenimi politikami in ukrepi, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), tako da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; v končnem celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu med drugim vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999; poveča raven ambicij v sektorju ogrevanja in hlajenja, da doseže okvirni cilj iz člena 23 Direktive (EU) 2018/2001 ter predlaga ukrepe za dosego cilja na področju prometa, določenega v njenem osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v skladu s členom 25 Direktive (EU) 2018/2001; predloži dodatne informacije o poenostavitvi upravnih postopkov ter dodatne podrobnosti glede omogočitvenih okvirov za samooskrbo z energijo iz obnovljivih virov in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001;

                  2.

                  zaradi potrebe po povečanju stopnje prizadevanj za dosego cilja Unije glede energijske učinkovitosti do leta 2030 znatno poveča ambicioznost svojega prispevka k zmanjšanju porabe končne energije ter opredeli dodatne politike in ukrepe, s katerimi bi lahko zagotovila dodatne prihranke energije do leta 2030; v okviru podrobnejše ocene učinka navede ustrezno količinsko opredelitev prihrankov energije, ki naj bi jih zagotovile predlagane politike in ukrepi, ter navede, kako naj bi slednji prispevali k nacionalnim prispevkom na področju energijske učinkovitosti;

                  3.

                  opredeli v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov, zlasti ukrepe za razvoj bolj konkurenčnih elektroenergetskih in plinskih trgov, tudi zaradi zagotovitve napredka proti popolnoma tržno določenim cenam;

                  4.

                  natančneje pojasni nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči do leta 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  5.

                  okrepi že zdaj dobro regionalno sodelovanje s Španijo in Francijo; regionalne izmenjave bi se morale osredotočati na področji notranjega trga energije in energetske varnosti, zlasti na čezmejne in medregionalne medsebojne povezave; razmisli o okrepitvi ukrepov v zvezi z regionalnim sodelovanjem na področju energije iz obnovljivih virov in energijske učinkovitosti;

                  6.

                  predloži splošen pregled naložb, ki so potrebne za posodobitev njenega gospodarstva z dosego energetskih in podnebnih ciljev, z navezovanjem na svoj nacionalni naložbeni načrt; predloži splošno oceno virov teh naložb, vključno z ustreznim financiranjem na nacionalni in regionalni ravni ter ravni Unije; kot vir financiranja naj upošteva tudi stroškovno učinkovito ustvarjanje prenosov na druge države članice v skladu z Uredbo (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta (9);

                  7.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  8.

                  dopolni analizo vzajemnega delovanja s politikami glede kakovosti zraka in emisij v zrak, pri čemer predstavi učinke na onesnaženost zraka v različnih scenarijih, predloži podporne informacije ter upošteva učinke sinergij in kompromisov;

                  9.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti; nadalje razvije pristop k boju proti energetski revščini, med drugim z navedbo ocene števila in vrste gospodinjstev, prizadetih zaradi energetske revščine, ter ciljev za zmanjšanje energetske revščine, kot se zahteva z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 272.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1021 final.

         (5)  COM(2019) 522 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 272.

         (7)  SWD(2019) 272.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

         (9)  Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 (UL L 156, 19.6.2018, str. 26).


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Slovenije za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/92

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Slovenije za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/24)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030 v skladu s členom 3(1) in Prilogo I k navedeni uredbi. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Slovenija je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 31. decembra 2018. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Slovenije, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energetsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) interakcije med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil menila, da je treba na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončnim oblikovanjem svojega nacionalnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energetske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energetske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energetska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energetska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energijske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Slovenijo (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Sloveniji (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. Javnost in druge zainteresirane strani morajo sodelovati pri pripravi končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (13)

                  V končnem načrtu mora Slovenija zagotoviti, da so vsi elementi, ki manjkajo v osnutku, npr. scenarij obstoječih ukrepov, ocena učinka in potrebe po naložbah, obravnavani za vse razsežnosti. Upoštevati je treba tudi medsebojne povezave med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, zlasti sinergije med razogljičenjem, energetsko varnostjo in notranjim trgom po načelu „energetska učinkovitost na prvem mestu“. Ocena, ali bodo obstoječe politike zagotovile zmanjšanje uporabe fosilnih goriv v energetskem sektorju, ter informacije o delovanju energetskega trga so pomembni elementi, ki jih je treba obravnavati v končnem načrtu. Podobno morajo cilji na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti podpirati prizadevanja, načrtovana za druge razsežnosti energetske unije.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal z vključitvijo celovite analize sedanjega položaja sektorja nizkoogljičnih tehnologij na svetovnem trgu, v kateri bi bile izpostavljene konkurenčne prednosti in morebitni izzivi. Koristno bi bilo vključiti merljive cilje za prihodnost, opredeljene na tej podlagi, kot tudi politike in ukrepe za njihovo doseganje skupaj z ustreznimi povezavami s podjetniško, industrijsko in izobraževalno politiko. Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi bilo možno izboljšati tudi z večjo vključitvijo krožnega gospodarstva, pri čemer bi bilo treba poudariti njegov potencial za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Sloveniji temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Slovenije, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA SLOVENIJA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  opredeli stroškovno učinkovite dodatne politike in ukrepe, zlasti za stavbe, glede na ciljno znižanje za 15 % v primerjavi z letom 2005, ki naj bi bilo v zvezi z emisijami toplogrednih plinov izpolnjeno do leta 2030 za sektorje, ki niso vključeni v sistem EU za trgovanje z emisijami, in ustrezno zavezo na podlagi Uredbe (EU) 2018/841 Evropskega parlamenta in Sveta (8), da emisije zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva ne bodo presegale odvzemov;

                  2.

                  znatno zviša raven ambicij za leto 2030 na delež energije iz obnovljivih virov, ki znaša vsaj 37 %, kot prispevek Slovenije k cilju Unije za energijo iz obnovljivih virov za leto 2030, kot je navedeno v formuli v Prilogi II k Uredbi (EU) 2018/1999 in ob ustreznem upoštevanju ustreznih okoliščin in nacionalnih omejitev; v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999 v skladu z navedenim deležem, glede na to, da je treba povečati prizadevanja za skupno doseganje tega cilja; predloži podrobne in količinsko opredeljene politike in ukrepe, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (9), da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; zagotovi, da se cilj glede energije iz obnovljivih virov za leto 2020, določen v Prilogi I k Direktivi 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta (10), v celoti doseže in ohranja kot izhodišče od leta 2021 naprej, ter pojasni, kako namerava tak izhodiščni delež doseči in ohranjati; poveča raven ambicij v sektorju ogrevanja in hlajenja, da doseže okvirni cilj iz člena 23 Direktive (EU) 2018/2001 in cilj na področju prometa iz člena 25 Direktive (EU) 2018/2001; zagotovi konkretne ukrepe za poenostavitev upravnih postopkov in omogočitvenih okvirov za samooskrbo z energijo iz obnovljivih virov in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001;

                  3.

                  znatno poveča ambicije za zmanjšanje porabe primarne energije v letu 2030 zaradi potrebe po povečanju stopnje prizadevanj za dosego cilja Unije na področju energijske učinkovitosti do leta 2030; izrazi svoj prispevek v smislu porabe končne energije; predlaga ambicioznejše politike in ukrepe, ki bi zagotovili dodatne prihranke energije do leta 2030; navede politike in ukrepe za celotno obdobje 2021–2030, vključno z njihovim učinkom v smislu pričakovanih prihrankov energije, ter časovni okvir za njihovo izvajanje;

                  4.

                  opredeli ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo prožnost;

                  5.

                  opredeli v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov, zlasti ukrepe za razvoj bolj konkurenčnih veleprodajnih in maloprodajnih trgov;

                  6.

                  pojasni nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči med letoma 2023 in 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  7.

                  izvede popoln postopek posvetovanja s sosednjimi državami in drugimi državami članicami za stroškovno učinkovito spodbujanje doseganja ciljev energetske unije; nadalje preuči čezmejne možnosti in makroregionalne vidike usklajene energetske in podnebne politike, zlasti na Jadranu, s ciljem zmanjšati ogljični odtis regije in izvajati ekosistemski pristop;

                  8.

                  predloži splošen pregled naložb, ki so potrebne za posodobitev njenega gospodarstva z dosego energetskih in podnebnih ciljev, ter splošno oceno virov teh naložb, vključno z ustreznim financiranjem na nacionalni in regionalni ravni ter ravni Unije; pri tem naj upošteva stroškovno učinkovito ustvarjanje prenosov na druge države članice v skladu z Uredbo (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta (11) kot vira financiranja;

                  9.

                  navede vse subvencije na področju energije, zlasti za fosilna goriva, sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  10.

                  dopolni analizo interakcij s politiko na področju kakovosti zraka in s politiko na področju emisij z več kvantitativnimi podatki, vsaj z zahtevanimi informacijami o predvidenih emisijah onesnaževal zraka v okviru načrtovanih politik in ukrepov;

                  11.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti, zlasti v zvezi s postopno opustitvijo električne energije, proizvedene s premogom; nadalje razvije pristop k obravnavi vprašanj, povezanih z energijsko revščino, vključno s podrobno opredelitvijo ocene, zahtevane z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 271.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1023 final.

         (5)  COM(2019) 524 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 271.

         (7)  SWD(2019) 271.

         (8)  Uredba (EU) 2018/841 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o vključitvi emisij toplogrednih plinov in odvzemov zaradi rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva v okvir podnebne in energetske politike do leta 2030 ter spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 in Sklepa št. 529/2013/EU (UL L 156, 19.6.2018, str. 1).

         (9)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

         (10)  Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 5.6.2009, str. 16).

         (11)  Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 (UL L 156, 19.6.2018, str. 26).


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 19. marca 2020 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Latvijas Banka (ECB/2020/14) 2020/C 98/01

text:
               25.3.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 98/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 19. marca 2020
      Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Latvijas Banka (ECB/2020/14)
      (2020/C 98/01)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

                  (2)

                  Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Latvijas Banka bo potekel po reviziji za poslovno leto 2019. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2020.

                  (3)

                  Latvijas Banka je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2020 do 2024 izbrala družbo SIA Ernst & Young Baltic –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      Priporoči se, da se družba SIA Ernst & Young Baltic imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Latvijas Banka za poslovna leta 2020 do 2024.

         V Frankfurtu na Majni, 19. marca 2020

               Predsednica ECB

            Christine LAGARDE


title: Priporočilo Sveta (EU) 2021/892 z dne 3. junija 2021 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve

text:
                  4.6.2021

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 198/1

         PRIPOROČILO SVETA (EU) 2021/892
         z dne 3. junija 2021
         o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 77(2)(b) in (e) ter prvega in drugega stavka člena 292 Pogodbe,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 30. junija 2020 sprejel Priporočilo o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (1) (v nadaljnjem besedilu: Priporočilo Sveta).

                     (2)

                     Svet je 16. julija 2020 sprejel Priporočilo (EU) 2020/1052 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (2). Svet je 30. julija 2020 sprejel Priporočilo (EU) 2020/1144 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (3). Svet je 7. avgusta 2020 sprejel Priporočilo (EU) 2020/1186 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (4). Svet je 22. oktobra 2020 sprejel Priporočilo (EU) 2020/1551 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (5).
                     Svet je 17. decembra 2020 sprejel Priporočilo (EU) 2020/2169 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (6). Svet je 28. januarja 2021 sprejel Priporočilo (EU) 2021/89 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (7). Dne 2. februarja 2021 je sprejel Priporočilo (EU) 2021/132 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (8) ter 6. maja 2021 Priporočilo (EU) 2021/767 (9) o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve.

                     (3)

                     Svet je 20. maja 2021 sprejel Priporočilo (EU) 2021/816 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (10), da bi posodobil merila, ki se uporabljajo za oceno, ali so nenujna potovanja iz tretjih držav varna in bi morala biti dovoljena.

                     (4)

                     V Priporočilu Sveta je določeno, da bi morale države članice s 1. julijem 2020 začeti usklajeno in postopoma odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta. Svet bi moral vsaka dva tedna pregledati in po potrebi posodobiti seznam tretjih držav iz Priloge I po tesnem posvetovanju s Komisijo ter ustreznimi agencijami in službami EU ter po splošni oceni na podlagi metodologije, meril in informacij iz Priporočila Sveta.

                     (5)

                     Vse od takrat so v Svetu, v tesnem posvetovanju s Komisijo ter ustreznimi agencijami in službami EU, potekale razprave o pregledu seznama tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta ter o uporabi meril in metodologije iz Priporočila Sveta, kot je bilo spremenjeno s Priporočilom (EU) 2021/816. Na podlagi teh razprav bi bilo treba spremeniti seznam tretjih držav iz Priloge I. Predvsem bi bilo treba na seznam dodati Japonsko.

                     (6)

                     Mejni nadzor ni samo v interesu države članice, na katere zunanjih mejah se opravlja, temveč tudi v interesu vseh držav članic, ki so odpravile nadzor meje na svojih notranjih mejah. Zato bi morale države članice zagotoviti, da bodo ukrepi, sprejeti na zunanjih mejah, usklajeni, s čimer bodo zagotovile, da bo schengensko območje dobro delovalo. Države članice bi morale v ta namen od 3. junija 2021 še naprej usklajeno odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta, kot je spremenjeno s tem priporočilom.

                     (7)

                     V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega priporočila, ki zato zanjo ni zavezujoče in se v njej ne uporablja. Ker to priporočilo nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to priporočilo, odloči, ali ga bo prenesla v svoje nacionalno pravo.

                     (8)

                     To priporočilo predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES ne sodeluje (11). Irska torej ne sodeluje pri sprejetju tega priporočila, ki zato zanjo ni zavezujoče in se v njej ne uporablja.

                     (9)

                     To priporočilo za Islandijo in Norveško predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma, sklenjenega med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško, v zvezi s pridružitvijo teh dveh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES (12).

                     (10)

                     To priporočilo za Švico predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa 1999/437/ES (13) v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES (14).

                     (11)

                     To priporočilo za Lihtenštajn predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa 1999/437/ES (15) v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU (16) –

               SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
         Priporočilo Sveta (EU) 2020/912, kakor je bilo spremenjeno s priporočili (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767 in (EU) 2021/816, o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve se spremeni:

                     (1)

                     prvi odstavek točke 1 Priporočila Sveta se nadomesti z naslednjim:

                                 „1.

                                 Države članice bi morale s 3. junijem 2021 začeti usklajeno in postopoma odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I.“;

                     (2)

                     Priloga I k Priporočilu se nadomesti z naslednjim:

                           „PRILOGA I
                           Tretje države in posebna upravna območja, na rezidente katerih ne bi smela vplivati začasna omejitev nenujnih potovanj v EU na zunanjih mejah:

                                       I.

                                       DRŽAVE

                                                   1.

                                                   AVSTRALIJA

                                                   2.

                                                   IZRAEL

                                                   3.

                                                   JAPONSKA

                                                   4.

                                                   NOVA ZELANDIJA

                                                   5.

                                                   RUANDA

                                                   6.

                                                   SINGAPUR

                                                   7.

                                                   JUŽNA KOREJA

                                                   8.

                                                   TAJSKA

                                                   9.

                                                   KITAJSKA (*)

                                       II.

                                       POSEBNA UPRAVNA OBMOČJA LJUDSKE REPUBLIKE KITAJSKE

                                                   Posebno upravno območje Hongkong (*1)

                                                   Posebno upravno območje Macao (*1)

                     .
                        (*1)  s pridržkom potrditve vzajemnosti"

                        (*1)  s pridržkom potrditve vzajemnosti"

            V Luxembourgu, 3. junija 2021

                  Za Svet

                  predsednik

               P. N. SANTOS

            (1)  UL L 208 I, 1.7.2020, str. 1.

            (2)  UL L 230, 17.7.2020, str. 26.

            (3)  UL L 248, 31.7.2020, str. 26.

            (4)  UL L 261, 11.8.2020, str. 83.

            (5)  UL L 354, 26.10.2020, str. 19.

            (6)  UL L 431, 21.12.2020, str. 75.

            (7)  UL L 33, 29.1.2021, str. 1.

            (8)  UL L 41, 4.2.2021, str. 1.

            (9)  UL L 165I, 11.5.2021, str. 66.

            (10)  UL L 182, 21.5.2021, str. 1.

            (11)  Sklep Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (UL L 64, 7.3.2002, str. 20).

            (12)  UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

            (13)  UL L 53, 27.2.2008, str. 52.

            (14)  Sklep Sveta 2008/146/ES z dne 28. januarja 2008 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda v imenu Evropske skupnosti (UL L 53, 27.2.2008, str. 1).

            (15)  UL L 160, 18.6.2011, str. 21.

            (16)  Sklep Sveta 2011/350/EU z dne 7. marca 2011 o sklenitvi Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, v zvezi z odpravo kontrol na notranjih mejah in prostim gibanjem oseb, v imenu Evropske unije (UL L 160, 18.6.2011, str. 19).


title: Priporočilo Sveta z dne 10. oktobra 2019 o imenovanju člana Izvršilnega odbora Evropske centralne banke2019/C 351/01

text:
               17.10.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 351/1

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 10. oktobra 2019
      o imenovanju člana Izvršilnega odbora Evropske centralne banke
      (2019/C 351/01)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 283(2) in 139(2) Pogodbe,
      ob upoštevanju Protokola št. 4 o statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 11.2 Protokola,
      PRIPOROČA EVROPSKEMU SVETU:
      da se Fabio PANETTA imenuje za člana Izvršilnega odbora Evropske centralne banke za mandat osmih let z učinkom od 1. januarja 2020.

         V Bruslju, 10. oktobra 2019

               Za Svet

               Predsednik

            M. LINTILÄ