               8.9.2021

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 362/129

      P9_TA(2020)0168
      Zahodni Balkan po vrhu leta 2020
      Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 19. junija 2020 Svetu, Komisiji in podpredsedniku Komisije/visokemu predstavniku Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko o Zahodnem Balkanu po vrhu leta 2020 (2019/2210(INI))
      (2021/C 362/14)

         Evropski parlament,

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 28. junija 2018, sklepov Sveta z dne 18. junija 2019 in sklepov Evropskega sveta z dne 17. in 18. oktobra 2019, s katerimi so bile preložene odločitve o začetku pristopnih pogajanj s Severno Makedonijo in Albanijo,

                  —

                  ob upoštevanju Zagrebške izjave z dne 6. maja 2020,

                  —

                  ob upoštevanju končnega sporazuma z dne 17. junija 2018 o rešitvi sporov, opisanih v resolucijah Varnostnega sveta OZN št. 817 (1993) in 845 (1993), odpovedi začasnega sporazuma iz leta 1995 in vzpostavitvi strateškega partnerstva med Grčijo in Severno Makedonijo, imenovanega tudi Prespanski sporazum,

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 26. marca 2020 o začetku pristopnih pogajanj s Severno Makedonijo in Albanijo, v katerih je podprl sklepe Sveta z dne 25. marca 2020 o širitvi in stabilizacijsko-pridružitvenem procesu,

                  —

                  ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 5. februarja 2020 z naslovom Krepitev pristopnega procesa – verodostojna perspektiva EU za Zahodni Balkan (COM(2020)0057),

                  —

                  ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 29. maja 2019 o širitveni politiki EU (COM(2019)0260),

                  —

                  ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 6. februarja 2018 z naslovom Verodostojna širitvena perspektiva in okrepljeno sodelovanje EU z Zahodnim Balkanom (COM(2018)0065),

                  —

                  ob upoštevanju globalne strategije EU iz leta 2016, ki navaja, da je verodostojna širitvena politika strateška naložba v varnost in blaginjo Evrope ter da je že znatno prispevala k miru na nekdanjih vojnih območjih,

                  —

                  ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 16. oktobra 2013 z naslovom Širitvena strategija in glavni izzivi za obdobje 2013–2014 (COM(2013)0700),

                  —

                  ob upoštevanju novega soglasja o širitvi, ki ga je Evropski svet decembra 2006 sprejel in nato junija 2019 potrdil v svojih sklepih,

                  —

                  ob upoštevanju končne izjave z vrha v Zagrebu z dne 24. novembra 2000,

                  —

                  ob upoštevanju izjave z vrha EU-Zahodni Balkan v Solunu 21. junija 2003 glede možnosti pridružitve držav Zahodnega Balkana Evropski uniji,

                  —

                  ob upoštevanju izjave iz Sofije, podane na vrhu EU-Zahodni Balkan 17. maja 2018, in agende prednostnih nalog iz Sofije, priložene tej izjavi,

                  —

                  ob upoštevanju berlinskega procesa, ki se je začel 28. avgusta 2014, zlasti izjave zunanjih ministrov Zahodnega Balkana z dne 27. avgusta 2015 o regionalnem sodelovanju in dvostranskih sporih ter ustanovitve regionalnega urada za sodelovanje mladih, in nadaljnjih vrhov na Dunaju (2015), v Parizu (2016), v Trstu (2017), v Londonu (2018) in v Poznanju (2019),

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Sveta za splošne zadeve z dne 29. in 30. aprila 1997 o uporabi pogojenosti za razvoj skladne strategije EU za odnose z državami v tej regiji,

                  —

                  ob upoštevanju skupne izjave ministrov za zunanje zadeve 13 držav članic EU z dne 11. junija 2019 o zavezanosti EU vključevanju Zahodnega Balkana v evropske povezave,

                  —

                  ob upoštevanju skupne izjave z vrha med Evropskim parlamentom in predsedniki parlamentov Zahodnega Balkana, ki ga je 28. januarja 2020 sklical predsednik Evropskega parlamenta skupaj z vodstvom parlamentov Zahodnega Balkana,

                  —

                  ob upoštevanju neformalnega srečanja z dne 16. februarja 2020, na katerem so se zbrali voditelji držav Zahodnega Balkana, predsednik Evropskega sveta, predsednica Evropske komisije, visoki predstavnik EU za zunanje zadeve in varnostno politiko ter predsednik vlade Republike Hrvaške kot predsedujoči Svetu Evropske unije,

                  —

                  ob upoštevanju resolucije Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 31. oktobra 2019 z naslovom Začetek pristopnih pogajanj s Severno Makedonijo in Albanijo: ohraniti je treba verodostojnost in geostrateške interese EU (1),

                  —

                  ob upoštevanju mnenja Evropskega odbora regij o širitvenem svežnju 2019, sprejetega 13. februarja 2020 (2),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 9. julija 2015 o spominski slovesnosti v Srebrenici (3),

                  —

                  ob upoštevanju svoje zakonodajne resolucije z dne 27. marca 2019 o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi instrumenta za predpristopno pomoč (IPA III) (4),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 24. oktobra 2019 o začetku pristopnih pogajanj s Severno Makedonijo in Albanijo (5),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 15. januarja 2020 o stališču Evropskega parlamenta o konferenci o prihodnosti Evrope (6),

                  —

                  ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 5. junija 2020 o krepitvi sodelovanja s partnericami z Zahodnega Balkana na področju migracij in varnosti,

                  —

                  ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 29. aprila 2020 z naslovom Podpora Zahodnemu Balkanu pri soočanju s COVID-19 in okrevanju po pandemiji (COM(2020)0315),

                  —

                  ob upoštevanju člena 118 Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju pisma Odbora za mednarodno trgovino,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve (A9-0091/2020),

                  A.

                  ker širitev ni zgolj ena najuspešnejših in najbolj strateških politik EU, temveč tudi najučinkovitejši zunanjepolitični instrument, ki prispeva k širitvi dometa temeljnih vrednost Unije, tj. spoštovanja človekovega dostojanstva, svobode, demokracije, spodbujanja miru in blaginje, enakosti, pravne države in spoštovanja človekovih pravic, vključno s pravicami pripadnikov manjšin po vsej Evropi;

                  B.

                  ker je proces širitve sestavni del evropskega povezovanja in ostaja strateško pomemben za Evropsko unijo;

                  C.

                  ker je na dosežkih temelječa možnost polnopravnega članstva v EU za države Zahodnega Balkana v političnem, varnostnem in gospodarskem interesu same Unije;

                  D.

                  ker je možnost članstva v EU ključno geopolitično vprašanje za združitev evropske celine in glavna spodbuda za reforme v državah Zahodnega Balkana;

                  E.

                  ker so države Zahodnega Balkana z geografskega, zgodovinskega in kulturnega vidika del Evrope ter je njihovo povezovanje z Evropsko unijo ključnega pomena, da se za celino kot celoto, živečo v svobodi in miru, zagotovita stabilnost in varnost;

                  F.

                  ker proces širitve EU ni enosmerna cesta, temveč je treba na obeh straneh upoštevati zaveze, prav tako pa temelji na tem, da tako Evropska unija kot države kandidatke izpolnijo svoje obljube;

                  G.

                  ker je izboljšana metodologija, ki jo je predlagala Komisija, namenjena uvedbi nove dinamike v proces širitve in zagotavlja nov zagon za preobrazbo pristopnih držav;

                  H.

                  ker je EU vodilna vlagateljica, trgovinska partnerica in donatorka v tej regiji;

                  I.

                  ker je Evropski parlament v svojih resolucijah pozdravil napredek, ki sta ga dosegli Severna Makedonija in Albanija; ker je na podlagi tega napredka Parlament soglašal z dodelitvijo nagrade za uspešnost v okviru instrumenta za predpristopno pomoč Severni Makedoniji in Albaniji;

                  J.

                  ker je vrh v Zagrebu leta 2020 potrdil pomen demokracije in pravne države ter pozval EU, naj še okrepi svoje sodelovanje z regijo;

                  K.

                  ker Evropski parlament obžaluje, da Evropski svet leta 2019 ni pristal na začetek pristopnih pogajanj s Severno Makedonijo in Albanijo; ker je dejstvo, da se niso upoštevala priporočila Komisije iz let 2018 in 2019, ki jih je potrdil Parlament, spodkopalo verodostojnost Evropske unije, prispevalo k vzponu populizma, nacionalizma in nezaupanja v EU, ogrozilo prizadevanja držav kandidatk, prineslo tveganje za nastanek politične praznine in opogumilo tretje akterje, ki želijo doseči politični vpliv v tej regiji, v škodo procesa povezovanja EU;

                  L.

                  ker se s procesom širitve spodbujajo in krepijo zmogljivosti za reševanje dvostranskih sporov in se skuša doseči spravo med družbami v tej regiji;

                  M.

                  ker bi si morale države Zahodnega Balkana bolj prizadevati, da bi odpravile politično polarizacijo in dolgotrajne parlamentarne bojkote ter okrepile parlamentarni nadzor;

                  N.

                  ker Evropski parlament ostaja zanesljiv partner držav v procesu pristopa k EU in zagovornik procesa širitve kot pozitivnega mehanizma Evropske unije za spodbujanje reform, namenjenih institucionalni in socialno-ekonomski krepitvi teh držav v korist njihovih državljanov;

                  O.

                  ker je bilo v solunski agendi in izjavi iz Sofije poudarjeno, da bo posebna pozornost namenjena ustvarjanju dodatnih priložnosti za mlade, ob zagotavljanju, da bo to prispevalo k socialno-ekonomskemu razvoju Zahodnega Balkana;

                  P.

                  ker je Evropski parlament zavezan okrepitvi svoje politične in institucionalne podpore za demokratične in gospodarske reforme v tej regiji in pomoči državam Zahodnega Balkana v procesu pristopa k EU;

                  Q.

                  ker politične smernice Komisije za obdobje 2019–2024 potrjujejo evropsko perspektivo Zahodnega Balkana;

                  R.

                  ker sta se podpredsednik/visoki predstavnik Josep Borrel in komisar Olivér Várhelyi med predstavitvijo pred Evropskim parlamentom zavezala, da bosta prednostno obravnavala proces širitve, pri čemer sta zagotovila, da bosta pospešila strukturne in institucionalne reforme ter proces povezovanja na Zahodnem Balkanu;

                  S.

                  ker ambiciozna širitvena politika zahteva zadostna proračunska sredstva; ker bi moral Svet zagotoviti dovolj proračunskih sredstev v podporo širitveni politiki;

                  T.

                  ker mora EU okrepiti tudi mehanizme pravne države znotraj Unije in pripraviti ambiciozen program za konferenco o prihodnosti Evrope;

                  U.

                  ker sta evropska blaginja in varnost tesno povezani s procesom povezovanja ter spodbujanjem miru, demokracije, spoštovanja človekovih pravic in pravne države v regiji Zahodnega Balkana ter prihodnosti držav te regije v močni in reformirani EU;

                  V.

                  ker se je Komisija v svojem sporočilu z dne 5. februarja 2020 zavezala, da bo predstavila sporočilo, v katerem bo opredelila ukrepe za izvedbo temeljnih reform, tudi kar zadeva pravno državo;

                  W.

                  ker je EU mobilizirala 3,3 milijarde EUR za odzivanje na pandemijo koronavirusa na Zahodnem Balkanu, od tega 38 milijonov EUR za takojšnjo podporo zdravstvenemu sektorju, 389 milijonov EUR za socialno in gospodarsko okrevanje, 750 milijonov EUR za makrofinančno pomoč, 455 milijonov EUR za oživitev gospodarstva in 1,7 milijarde EUR za preferenčna posojila Evropske investicijske banke;

                  X.

                  ker so imele države Zahodnega Balkana koristi od mehanizma EU na področju civilne zaščite, skupnega javnega naročanja medicinske opreme, izvzetja iz sistema EU za izvozna dovoljenja za osebno zaščitno opremo in „zelenih pasov“ za osnovno blago;

                  1.

                  priporoči Svetu, Komisiji ter podpredsednici Komisije in visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, naj:

                              (a)

                              podprejo evropsko perspektivo držav Zahodnega Balkana ter izboljšajo proces pristopa, v ta namen pa zagotovijo, da bo krepil temeljne vrednote in načela pravne države ter prinesel trajnostne demokratične, gospodarske in ekološke spremembe in socialno konvergenco, prav tako pa naj poskrbijo za dobre sosedske odnose in regionalno sodelovanje, saj gre za bistvena elementa širitve in stabilizacijsko-pridružitvenega procesa, ter zagotovijo, da bo širitev Unije potekala vzporedno z razpravami o prihodnosti Evrope in notranjo reformo EU;

                              (b)

                              povečajo prizadevanja za oblikovanje politične volje med državami članicami pri doseganju napredka glede širitve na Zahodni Balkan, namesto da bi dopustile, da bi napredek ovirali notranji procesi EU, ter izboljšajo politične in strateške smernice splošne politike v tej regiji;

                              (c)

                              nadaljujejo širitev, saj je ta potrebna za verodostojnost, uspeh ter vpliv EU v regiji in zunaj nje;

                              (d)

                              pospešijo pristopni proces držav, ki so se politično in upravno zavezale izvajanju reform, povezanih z EU;

                              (e)

                              zagotovijo, da bo izboljšana metodologija ohranila polnopravno članstvo v EU kot končni cilj in da bo EU določila in dosledno uporabljala bolj predvidljiva pravila in merila, temelječa na pogojenosti ter možnosti razveljavitve, da bo pristopni proces postal bolj dinamičen in da bo z uporabo spremenjene metodologije znova postal verodostojen;

                              (f)

                              zagotovijo, da večji poudarek na političnem značaju procesa, kot je predstavljen v predlogu Komisije za revidirano metodologijo širitve, ne nadomešča vrednotenj po izpolnitvi meril na strokovni ravni in ovira zavezanosti EU procesu širitve, ki temelji na dosežkih;

                              (g)

                              zagotovijo, da bo združevanje področij politike povečalo poglobljenost in kakovost ter trajnost reform in prineslo konkretne rezultate v državah pristopa, ob tem pa omogočilo sočasna pogajanja o različnih poglavjih;

                              (h)

                              zagotovijo jasna, pregledna in dosledna pristopna merila ter nepretrgano politično in tehnično podporo med celotnim procesom, tudi parlamentom, da se zagotovi njihov neodvisni nadzor, prav tako pa izboljšajo merjenje napredka na kraju samem, tako da se bo vsaka država pristopa ocenjevala na podlagi pogojevanja in načela lastnih dosežkov;

                              (i)

                              zagotovijo neprekinjenost, odgovornost, doslednost in predvidljivost širitvenega procesa, tako da novo metodologijo Komisije uvedejo kot dolgoročno prilagoditev politike ter se vzdržijo priložnostnega spreminjanja procesa in njegovih parametrov na podlagi političnih premislekov posameznih držav članic; zagotovijo, da pristopna merila in podpora temeljijo na pridobljenih spoznanjih, da se prepreči ponavljanje starih napak in izboljša pristopni proces;

                              (j)

                              omogočijo uporabo izboljšane metodologije za države pristopa, ki se že pogajajo, če se bodo te države odločile zanjo, da se omogoči učinkovito in trajno približevanje evropskim standardom;

                              (k)

                              povečajo politične in ekonomske spodbude za države Zahodnega Balkana in povečajo skladnost med procesom širitve in političnimi pobudami v EU, in sicer prek letnih regionalnih srečanj ob robu srečanj Evropskega sveta z voditelji držav Zahodnega Balkana, da bi zagotovili redno udeležbo predstavnikov držav Zahodnega Balkana na zasedanjih Evropskega sveta, v Političnemu in varnostnemu odboru ter v delovnih skupinah Komisije;

                              (l)

                              spodbujajo postopno vključevanje držav pristopnic v procese, sektorske politike in programe EU pred njihovim pristopom, tudi prek ciljno usmerjene finančne podpore prek skladov EU, da bi zagotovili oprijemljive koristi za državljane, zlasti za otroke in mlade, ter okrepili predpristopno pomoč in prisotnost EU v teh državah, preden postanejo polnopravne članice;

                              (m)

                              podpirajo okrepljeno vlogo parlamentov v pristopnem procesu prek vzpostavljenih forumov ter dosledno spodbujajo nove pobude, kot je vrh predsednikov parlamentov, ki so ga 28. januarja 2020 prvič sklicali predsednik Evropskega parlamenta in predsedniki parlamentov držav Zahodnega Balkana;

                              (n)

                              omogočijo in spodbujajo tesnejše sodelovanje poslancev parlamentov držav, ki se pogajajo, pri delu Evropskega parlamenta;

                              (o)

                              vključijo predstavnike držav Zahodnega Balkana v konferenco o prihodnosti Evrope s posebnim poudarkom na udeležbi mladih;

                              (p)

                              okrepijo mehanizem pogojevanja in vztrajajo pri možnosti razveljavitve pristopnega procesa z uporabo objektivnih meril pri odločanju o tem, ali naj se pogajanja odložijo ali prekinejo; zagotovijo, da Komisija proces začne po temeljitem razmisleku in v odziv na predlog držav članic ali Evropskega parlamenta, pri tem pa naj upoštevajo, da se načelo klavzule o neravnovesju in možnost razveljavitve že uporabljata v sedanjih pogajalskih okvirih za Srbijo in Črno goro; zagotovijo, da mehanizem pogojenosti in prekinitve spremlja zanesljivo obveščanje s strani institucij EU o podrobnostih v zvezi z morebitno prekinitvijo;

                              (q)

                              povečajo odgovornost držav članic pri pristopnem procesu, tako da k sodelovanju povabijo več strokovnjakov za vladavino prava in druga področja iz držav članic, pa tudi predstavnike civilne družbe in zagovornike človekovih pravic, prav tako pa naj izboljšajo merjenje celotnega napredka, pri tem pa še naprej upoštevajo dolgoročne objektivne standarde, preprečijo zlorabo tehničnih vidikov pristopnega procesa v politične namene ter se opirajo na poročila o spremljanju in priporočila Sveta Evrope in drugih organov za določanje standardov;

                              (r)

                              priznajo, da berlinski proces podpira in dopolnjuje širitveno politiko EU in ga ni mogoče obravnavati kot alternativo pristopu ali kot podvajanje prizadevanj v okviru širitve;

                              (s)

                              priznajo, da je začetek pristopnih pogajanj z Albanijo in Severno Makedonijo v političnem, varnostnem in gospodarskem interesu Unije;

                              (t)

                              potrdijo, da je odločitev Evropskega sveta, da junija 2018, junija 2019 in oktobra 2019 ne začne pristopnih pogajanj z Albanijo in Severno Makedonijo, škodila vlogi EU v regiji, negativno vplivala na javno mnenje v zvezi s pristopom k EU ter poslala negativno sporočilo državam Zahodnega Balkana, prav tako pa naj priznajo, da bi z začetkom pristopnih pogajanj procesu povrnili verodostojnost, kakor priporočata Evropski parlament in Komisija;

                              (u)

                              Kosovu čim prej odobrijo liberalizacijo vizumskega režima, saj so vsa merila izpolnjena od julija 2018;

                              (v)

                              povečajo dinamiko pogajanj, da bi pospešile pristop Črne gore in Srbije;

                              (w)

                              primat demokracije in pravne države, človekovih pravic in temeljnih svoboščin znova postavijo v središče procesa širitve, tako da kot prva odprejo in kot zadnja zaprejo poglavja v zvezi s pravosodjem, korupcijo in organiziranim kriminalom, pa tudi tista v zvezi s spoštovanjem človekovih pravic, vključno s pravicami manjšin, ter medijsko svobodo in svobodo izražanja;

                              (x)

                              se osredotočijo na krepitev institucionalne in upravne zmogljivosti za povečanje preglednosti in učinkovitosti dobrega upravljanja na vseh ravneh;

                              (y)

                              uporabijo izkušnje iz nedavnih širitev, vključno s tistimi, pridobljenimi s srednjeevropskimi državami;

                              (z)

                              še naprej sodelujejo z državami Zahodnega Balkana na področju boja proti terorizmu in organiziranemu kriminalu;

                              (aa)

                              zagotovijo osredotočanje na krepitev državnih zmogljivosti, izvrševanje sodb, pravosodne reforme in prizadevanja za boj proti korupciji in organiziranemu kriminalu;

                              (ab)

                              vztrajajo pri spoštovanju in doslednem izvajanju sodb domačih in mednarodnih sodišč, tudi sodb ustavnih sodišč in vseh sodb Evropskega sodišča za človekove pravice, Mednarodnega kazenskega sodišča za nekdanjo Jugoslavijo in njegovega naslednika mednarodnega rezidualnega mehanizma za kazenska sodišča, posebnega sodišča in posebnega tožilstva za vojne zločine na Kosovu, pa tudi priporočil organov za spremljanje Sveta Evrope, tudi Evropske komisije za boj proti rasizmu in nestrpnosti;

                              (ac)

                              pozovejo države Zahodnega Balkana, naj izpolnjujejo svoje mednarodne obveznosti pri pregonu vojnih zločinov ter odločanju o usodi pogrešanih oseb; se zavzemajo za tesno sodelovanje z mednarodnim rezidualnim mehanizmom za kazenska sodišča, posebnim sodiščem in posebnim tožilstvom za vojne zločine na Kosovu ter izrecno podprejo delo in ugotovitve Mednarodnega kazenskega sodišča za nekdanjo Jugoslavijo, prav tako pa spodbujajo in razširjajo njegovo delo in dediščino med državljani; obsodijo vse poskuse poveličevanja vojnih zločincev in zanikanja zgodovinskih dejstev ter v zvezi s tem podprejo regionalno komisijo za ugotavljanje dejstev o vojnih hudodelstvih in drugih hudih kršitvah človekovih pravic, zagrešenih na ozemlju nekdanje Jugoslavije (pobuda RECOM);

                              (ad)

                              povečajo udeležbo EU pri reševanju dvostranskih vprašanj, spodbujanju dobrih sosedskih odnosov in regionalnega sodelovanja s krepitvijo zaupanja in prizadevanji za mediacijo ter pozovejo države Zahodnega Balkana, naj se zavežejo spravi in mirnim rešitvam za dolgotrajne spore;

                              (ae)

                              okrepijo pristopni proces, da bi povečali solidarnost med državljani držav Zahodnega Balkana in držav članic, ob upoštevanju njihove zgodovine, kulture in običajev;

                              (af)

                              podprejo novoimenovanega posebnega predstavnika EU za dialog med Beogradom in Prištino ter druga regionalna vprašanja Zahodnega Balkana, da bi se dosegla vsestranska normalizacija odnosov med Srbijo in Kosovom ter spodbujali dobri sosedski odnosi v regiji med njegovim mandatom;

                              (ag)

                              spodbujajo širšo podporo v družbi za regionalno spravo, med drugim s podpiranjem polnega sodelovanja parlamentov v dialogu med Beogradom in Prištino ter s prizadevanjem za trajnostno regionalno spravo;

                              (ah)

                              okrepijo in po možnosti povečajo skupna prizadevanja EU in držav Zahodnega Balkana na področju medosebnih stikov in izmenjav, da si prebivalci ustvarijo vzajemno pozitivno sliko drug o drugem;

                              (ai)

                              spodbujajo ustvarjanje enakih konkurenčnih pogojev za vključujoča politična okolja in poenostavijo prizadevanja v vseh državah Zahodnega Balkana, da bi se odpravila politična polarizacija in dolgotrajni parlamentarni bojkoti; razvijejo vključujočo in konstruktivno parlamentarno kulturo ter okrepijo parlamentarni nadzor in pregled; in spodbujajo odgovoren pristop k zastopanju interesov državljanov v parlamentih, da bi spodbujali demokratični nadzor in kakovostno zakonodajo;

                              (aj)

                              upoštevajo in olajšajo dejavnosti Evropskega parlamenta, povezane s pristopom in podporo demokraciji, vključno z dejavnostmi stalnih odborov in delegacij, prav tako pa naj omogočijo sodelovanje stalnih poročevalcev Parlamenta za države Zahodnega Balkana pri nadzoru in pregledih na kraju samem;

                              (ak)

                              spodbujajo volilne reforme, ki zagotavljajo svobodne, poštene, konkurenčne in pregledne volitve na centralni in lokalni ravni, pri katerih ne bo ustrahovanja in dezinformacijskih kampanj in ki bodo potekale v skladu z mednarodnimi standardi, tudi na področju preglednosti pri financiranju strank, in priporočili mednarodnih misij za opazovanje; spremljajo izvajanje mnenj Beneške komisije; prispevajo k programom Evropskega parlamenta za podporo demokraciji v tej regiji;

                              (al)

                              spodbujajo nacionalne parlamente k uporabi orodij Evropskega parlamenta za podporo demokraciji, kot sta „dialog Jeana Monneta“ in medstrankarski dialog, za olajšanje političnega dela v zvezi s parlamentarnim dialogom ter okrepitev odgovornosti, pregleda, demokratičnega nadzora in kakovosti zakonodajnega dela;

                              (am)

                              okrepijo in tesno povežejo civilno družbo v vlogi nepogrešljivega akterja pri procesu utrjevanja demokracije, regionalnega sodelovanja in reform, povezanih s pristopom, pri tem pa se osredotočajo na Evropi in demokraciji naklonjene sile v regiji;

                              (an)

                              zagotovijo, da bodo državljani in družbe držav kandidatk tesneje povezani s pristopnim procesom in imeli od njega koristi; v zvezi s tem posebno podporo in spodbudo namenijo Evropi in demokraciji naklonjenim družbenim skupinam, stališčem in mnenjem;

                              (ao)

                              zagotovijo, da bo vsak sprejeti ukrep vključeval obsežen in celovit dialog z organizacijami civilne družbe, akademiki in mladimi vse od začetne faze odločanja do faze izvajanja in vrednotenja, pri čemer je treba posebej paziti, da se ne bodo podpirale ali financirale sedanje lokalne protievropske strukture ali lokalne strukture dvomljivega demokratičnega ugleda, tako da se bo spodbudil razvoj na področju vrednot EU, pravne države in boja proti korupciji ter oblikovale močne in učinkovite demokratične institucije, ki so temelj uspešnega pristopa k EU;

                              (ap)

                              ostro obsodijo kampanje blatenja, grožnje in ustrahovanje, uperjene proti novinarjem in medijem, ter vztrajajo pri preiskavi in pregonu takšnih kaznivih dejanj, s tem omogočijo varno okolje za novinarje, pri tem pa obravnavajo vprašanje koncentracije, političnih in ekonomskih pritiskov na financiranje medijev in pomanjkanja preglednosti lastništva nad mediji;

                              (aq)

                              dejavno podpirajo in krepijo demokratično, neodvisno in raznoliko medijsko okolje, pa tudi odgovornost in upravljanje medijev;

                              (ar)

                              okrepijo podporne ukrepe za povečevanje odpornosti na dezinformacije in razdiralne medijske kampanje, tudi tiste, ki se izvajajo prek operacij s tujim vplivom, katerih cilj je s hibridnim vojskovanjem spodkopati demokratične procese, suverenost držav Zahodnega Balkana in vlogo EU v regiji;

                              (as)

                              spodbujajo in dejavno podpirajo izvajanje protidiskriminacijskih politik ter vztrajajo pri pregonu zločinov iz sovraštva; spodbujajo hitrejši napredek na poti proti enakosti spolov ter pri boju proti diskriminaciji in pri zagotavljanju socialnega vključevanja etničnih, narodnih in verskih manjšin, invalidov, Romov in oseb LGBTIQ+, s posebnim poudarkom na otrocih, z uvedbo vključujočih politik za varstvo temeljnih pravic državljanov;

                              (at)

                              pozovejo k trdnejšemu pravnemu okviru za preprečevanje feminicida in nasilja nad ženskami in otroki ter boj proti njima, pa tudi drugih vrst nasilja v družini, tudi z opozarjanjem na obveznosti iz Konvencije Sveta Evrope o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter o boju proti njima ter s sprejetjem potrebnih ukrepov za ratifikacijo konvencije; preprečujejo trgovino z ljudmi in se borijo proti njej;

                              (au)

                              priznajo težave, s katerimi se države Zahodnega Balkana soočajo pri upravljanju migracij in tokov beguncev, ter znatna prizadevanja te regije, da bi ponudila zatočišče in humanitarno pomoč, zlasti s podporo EU; zagotavljajo učinkovito izvajanje sporazumov o statusu med državami Zahodnega Balkana in Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo (Frontex);

                              (av)

                              poudarijo, kako pomemben je prispevek držav Zahodnega Balkana k varovanju zunanjih meja Evropske unije, in okrepijo evropsko podporo za upravljanje meja v tej regiji; v sodelovanju z Evropskim azilnim podpornim uradom (EASO) in Uradom visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR) okrepijo zmogljivost azilnega sistema v regiji;

                              (aw)

                              opozorijo na ključni pomen socialne razsežnosti in socialno-ekonomske kohezije ter njuno ključno vlogo v celotnem pristopnem procesu;

                              (ax)

                              več pozornosti namenijo izkoreninjanju revščine, podpori civilni družbi in izvajanju zavez na področju delovnega prava;

                              (ay)

                              spodbujajo države Zahodnega Balkana k izboljšanju standardov delavskih in socialnih pravic, spodbujanju rasti in uveljavljanju pravnega reda EU na socialnem področju, prav tako pa naj v pogajanja s partnerji EU vključijo široko paleto deležnikov, kot so sindikati, gospodarske zbornice in delavske zbornice;

                              (az)

                              obravnavajo beg možganov s konkretnimi ukrepi, kot je spodbujanje kakovostnih in vključujočih izobraževalnih reform, zlasti na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja, da bo izobraževalni sektor bolj usklajen s potrebami na trgu dela in prispeval k ustvarjanju dolgoročnih in trajnostnih zaposlitvenih priložnosti za mlade;

                              (ba)

                              podpirajo platformo za regionalni dialog „Bridging the Gap“ (Premoščanje vrzeli), ustanovljeno s programom Evropskega parlamenta za mlade politične voditelje, v prizadevanjih za odpravo vrzeli med mladinsko politiko, udeležbo mladih in poslanci na Zahodnem Balkanu ter spodbujajo konkretne ukrepe za povečanje udeležbe mladih v politiki ter izvajanje in izboljšanje izvajanja mladinskih politik v celotni regiji;

                              (bb)

                              spodbujajo priložnosti za mlade na področju prostovoljstva in državljanske udeležbe ter povečajo naložbe v mlade, ki živijo v regiji, s povečanjem sodelovanja držav pristopnic v obstoječih programih mobilnosti, kot so Erasmus+, Ustvarjalna Evropa in Obzorje 2020, in vzpostavitvijo novih programov za mobilnost znotraj regije;

                              (bc)

                              okrepijo sodelovanje na področju znanosti, raziskav in inovacij prek namenskega načrtovanja programov Evropske komisije;

                              (bd)

                              povečajo pomoč državam Zahodnega Balkana, da bodo izboljšale svoje okoljske, energetske in podnebne zakone in da bodo imele zmogljivosti za njihovo izvajanje v skladu s standardi EU in Pariškim sporazumom, tudi s popolnim in hitrim začetkom uresničevanja mednarodnih obveznosti iz Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti, kar zadeva popolno uskladitev s pravnim redom Unije na področju energije in njegovo izvajanje;

                              (be)

                              pozovejo oblasti, naj sprejmejo nujne ukrepe glede spremljanja, blaženja in preprečevanja onesnaževanja zraka in vode; zagotovijo predhodne strateške okoljske presoje in presoje vplivov na okolje, da bi zagotovili trajnostni razvoj vodne energije in turizma, ki bosta uravnotežena s prizadevanji za ohranjanje;

                              (bf)

                              poenostavijo regionalno energetsko vključevanje, povečajo diverzifikacijo in zanesljivost virov energije ter izboljšajo povezljivost energetskih infrastruktur in digitalnih omrežij;

                              (bg)

                              spodbujajo potreben energetski prehod na čistejše, obnovljive vire energije in opustitev uporabe premoga in lignita, ki povzročata resno socialno in zdravstveno tveganje za lokalno prebivalstvo in sosednje države; vključijo države pristopnice z Zahodnega Balkana v procesa evropskega zelenega dogovora in sklada za pravičen prehod;

                              (bh)

                              opozorijo, da je EU največja tuja vlagateljica v regiji, saj je v letih 2014–2018 v njej opravila neposredne tuje naložbe v vrednosti 12,7 milijarde EUR; pripravijo strateški gospodarski in naložbeni načrt, da bi povečali konkurenčnost ter izboljšali pravno in poslovno okolje, položaj MSP in trajnostni razvoj v celotni regiji v skladu s priporočili iz Pariškega sporazuma in evropskega zelenega dogovora, pri čemer je treba upoštevati, da se gospodarska rast na Zahodnem Balkanu upočasnjuje, potem ko je v prejšnjih letih doživela kratkoročno oživitev naložb, in da se zmanjšuje prispevek naložb in izvoza h gospodarski rasti;

                              (bi)

                              spodbujajo in izboljšajo regionalno gospodarsko povezovanje na Zahodnem Balkanu, ki se že izvaja v okviru Srednjeevropskega sporazuma o prosti trgovini (CEFTA) in se zgleduje po pravnem redu EU, ter dejavno podpirajo povezovanje med EU in to regijo z razširitvijo politik in notranjega trga EU na države Zahodnega Balkana, ko bodo izpolnjeni osnovni pogoji;

                              (bj)

                              podpirajo pobude, ki temeljijo na večletnem akcijskem načrtu za regionalno gospodarsko območje, ki so ga predsedniki vlad držav Zahodnega Balkana sprejeli na vrhu v Trstu leta 2017 in katerega štiri stebri – trgovina, naložbe, mobilnost in digitalno povezovanje – so ključni za gospodarski razvoj te regije in pospešujejo zbliževanje z EU;

                              (bk)

                              podpirajo sodelovanje držav Zahodnega Balkana z regionalnimi in mednarodnimi organizacijami, kot so Svet za regionalno sodelovanje, Regionalni urad za sodelovanje mladih, Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD), pa tudi z mednarodnimi finančnimi institucijami, kot sta Evropska banka za obnovo in razvoj (EBRD) in Evropska investicijska banka (EIB);

                              (bl)

                              še naprej zagotavljajo potrebno podporo in takojšnjo pomoč, da bi uresničili proces pristopa Srbije ter Bosne in Hercegovine k Svetovni trgovinski organizaciji (STO), pri čemer pozdravlja njuni prošnji za članstvo, ki sta bili vloženi v letih 1999 in 2005, in poudarja, kako pomembno je članstvo v STO pri odpiranju trgovinskih priložnosti in približevanju držav kandidatk članstvu v EU;

                              (bm)

                              ščitijo interese Unije z blaženjem negativnega učinka prostotrgovinskih sporazumov z Evrazijsko gospodarsko unijo, ki so jih podpisale države, ki so zaprosile za članstvo v Evropski uniji in ki jim je bila zagotovljena možnost sklenitve stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma z Evropsko unijo, vključno s pregledom ravni pomoči, zagotovljene tem državam;

                              (bn)

                              spodbujajo regionalno sodelovanje na področju razvoja infrastrukture med državami Zahodnega Balkana;

                              (bo)

                              prednostno obravnavajo regijo v okviru strategije EU za povezljivost, pri čemer je treba poudariti, kako pomembno je izboljšati prometno infrastrukturo v regiji in predvsem vlogo, ki jo ima ta pri poenostavljanju trgovine; podprejo izgradnjo evropskih železniških in cestnih koridorjev v državah Zahodnega Balkana; spodbudijo Komisijo, naj pospeši financiranje naložb v infrastrukturo;

                              (bp)

                              tesneje povežejo ljudi in gospodarstva regije in EU, pri tem pa vključijo države Zahodnega Balkana v omrežji TEN-T in TEN-E ter pomagajo zagotavljati kakovostne in varne storitve prevoza in energetske storitve ter izboljšajo infrastrukturo in splošne povezave v regiji, pa tudi med regijo in EU, v skladu s predlogom Komisije za strateški gospodarski in naložbeni načrt za Zahodni Balkan;

                              (bq)

                              pospešijo izvajanje digitalne agende za Zahodni Balkan, da bi koristi digitalne preobrazbe prinesli državljanom; pomagajo državam iz te regije izboljšati možnosti financiranja in razvoja za zagonska podjetja ter mala in srednja podjetja;

                              (br)

                              določijo predvidljiv časovni razpored in pospešijo uvedbo regionalnega območja, v katerem se ne bi zaračunaval dodatek za gostovanje v tujih mobilnih omrežjih, prav tako pa naj dodatno znižajo tarife za komunikacijo z EU na podlagi okrepljenega fizičnega in digitalnega sodelovanja ter povezljivosti v regiji;

                              (bs)

                              povečajo doslednost, učinkovitost, prepoznavnost in preglednost financiranja Unije na področju zunanjega delovanja in s tem spodbujajo razvoj vrednot Unije, pravno državo, boj proti korupciji ter vzpostavitev močnih in učinkovitih demokratičnih institucij; po potrebi uskladijo sredstva iz instrumenta za predpristopno pomoč (IPA III) s cilji evropskega zelenega dogovora;

                              (bt)

                              zagotovijo ustrezno, pravično, sorazmerno, na uspešnosti temelječo ter k rezultatom usmerjeno predpristopno pomoč, ki bo ustrezala potrebam upravičencev po preoblikovanju in jim pomagala izpolniti obveznosti za pristop k EU; namenijo prednost posebnim projektom, ki koristijo ljudem v zadevnih državah, in poskrbijo, da bodo upravičenci povečali svojo sposobnost črpanja;

                              (bu)

                              tesneje usklajujejo vprašanja gospodarskega upravljanja z mednarodnimi finančnimi institucijami in izboljšajo sodelovanje, da bi racionalizirali prizadevanja za podporo in preprečili podvajanje financiranja;

                              (bv)

                              okrepijo pogojevanje makrofinančne pomoči z napredkom pri boju proti korupciji ter spoštovanju pravne države in človekovih pravic;

                              (bw)

                              preprečijo zmanjšanje skupnih sredstev instrumenta za predpristopno pomoč, ki bi lahko upočasnilo izvajanje reform, povezanih z EU, in zmanjšalo sposobnost Unije, da doseže svoj strateški cilj stabilizacije in preobrazbe pristopnih držav ter njihove priprave na obveznosti članstva, pa tudi močno omejilo sposobnost obravnavanja več izzivov, povezanih z načeli pravne države, spravo, regionalnim povezovanjem in podnebnimi spremembami, zaradi česar bi bila regija še bolj dovzetna za vplive tretjih držav; poskrbijo za ustrezno in stalno pomoč civilni družbi;

                              (bx)

                              zagotovijo, da bodo instrument za predpristopno pomoč III vodile politične prednostne naloge, ki s konkretnimi projekti neposredno vplivajo na življenje državljanov, in da se bo predpristopno financiranje dodeljevalo pregledno, sorazmerno in brez diskriminacije ter bo temeljilo na zanesljivih kazalnikih uspešnosti, pri čemer je treba upoštevati predanost in napredek držav upravičenk pri izvajanju reform;

                              (by)

                              z mehanizmom zadržanja okrepijo pristop na podlagi uspešnosti, da bi zagotovili skladnost z instrumentom za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje; dopolnijo uredbo o instrumentu za predpristopno pomoč III s spremenjenim in izboljšanim „strateškim“ dialogom, na podlagi katerega se bo Evropski parlament pravočasno obveščalo in se z njim posvetovalo;

                              (bz)

                              spoštujejo demokratično odgovornost z zagotavljanjem polne udeležbe Evropskega parlamenta pri pregledu, nadzoru in strateškem usmerjanju oblikovanja, načrtovanja programov, spremljanja in ocenjevanja instrumenta za predpristopno pomoč III prek delegiranih aktov;

                              (ca)

                              izboljšajo splošno prepoznavnost podpore EU v tej regiji in seznanjenost z njo, v ta namen pa okrepijo strateško komuniciranje in javno diplomacijo, da bi prenesli vrednote Unije in izpostavili dodano vrednost projektov, ki jih financira EU; v sodelovanju z državami Zahodnega Balkana pripravijo skupno komunikacijsko strategijo; si še naprej prizadevajo za boljše razumevanje prednosti procesa pristopa in združevanja po vsej evropski celini;

                              (cb)

                              vztrajajo pri postopni uskladitvi pristopnih držav s skupno zunanjo in varnostno politiko ter skupno trgovinsko politiko EU;

                              (cc)

                              znatno povečajo komunikacijo v zvezi s pomočjo EU, zlasti obveščajo o veliki podpori EU državam Zahodnega Balkana za boj proti pandemiji COVID-19, in zagotovijo, da prejemniki te pomoči ne širijo dezinformacij in negativne retorike v zvezi z odzivom EU na pandemijo COVID-19;

                              (cd)

                              pohvalijo sodelovanje držav Zahodnega Balkana v misijah skupne varnostne in obrambne politike (SVOP) z EU;

                              (ce)

                              obsodijo dejanja tretjih držav, namenjena destabilizaciji in spodkopavanju demokratičnega upravljanja v regiji Zahodnega Balkana;

                              (cf)

                              še naprej sodelujejo na področju preprečevanja hibridnih groženj, kar vključuje tudi boj proti ruski propagandi;

                              (cg)

                              nadalje uresničujejo sklepe z vrha EU-Zahodni Balkan leta 2020, da se ovrednoti in ponovno oceni proces širitve ter da ta proces dobi novo dinamiko, in poskrbijo, da se bo našel nov zagon za preobrazbo pristopnih držav;

                              (ch)

                              hitro izvajajo revidirano metodologijo širitve za ponovni zagon pristopnega procesa in na podlagi dogovorov z vrha o Zahodnem Balkanu v Zagrebu sprejmejo pogajalske okvire in skličejo medvladne konference za začetek pristopnih pogajanj z Albanijo in Severno Makedonijo;

                              (ci)

                              spomnijo, da je Svet Evropske unije določil 15 pogojev, ki jih mora Albanija izpolniti pred prvo medvladno konferenco z državami članicami EU;

                              (cj)

                              nadaljujejo sodelovanje z Združenim kraljestvom na Zahodnem Balkanu, pri tem pa upoštevajo britanske vezi s to regijo in skupne cilje, kot so krepitev pravne države, boj proti organiziranemu kriminalu in terorizmu ter drugi cilji misij SVOP;

                              (ck)

                              okrepijo politični dialog na visoki ravni z rednimi vrhi EU-Zahodni Balkan;

                              (cl)

                              izvajajo priporočila iz tematske ocene podpore EU načelom pravne države iz leta 2019 v sosedskih državah in državah, ki se pripravljajo na pristop (2010–2017), ter hitro sprejmejo sporočilo Komisije in obravnavajo resne pomisleke glede pravne države s pomočjo mehanizma pogojenosti in reverzibilnosti;

                              (cm)

                              nadalje podpirajo vse države Zahodnega Balkana pri obvladovanju nujnih zdravstvenih in humanitarnih potreb zaradi pandemije COVID-19;

                              (cn)

                              še naprej podpirajo države kandidatke in potencialne države kandidatke na Zahodnem Balkanu, da se usklajeno odzovejo na posledice pandemije COVID-19 in blažijo njene socialno-ekonomske posledice ter da uskladijo ukrepe s skupnim svežnjem izrednih gospodarskih ukrepov EU, pripravljenim v sodelovanju z mednarodnimi finančnimi institucijami;

                              (co)

                              zagotovijo, da bosta sedanji in naslednji večletni finančni okvir skupaj z gospodarskim in naložbenim načrtom za Zahodni Balkan znatno prispevala k okrevanju po pandemiji COVID-19 ter spodbudila gospodarsko rast in povezovanje prek izboljšanih in trajnostnih digitalnih, energetskih in prometnih povezav;

                              (cp)

                              zagotovijo, da se gospodarski in naložbeni načrt za Zahodni Balkan ne bo financiral pretežno iz obstoječih sredstev instrumenta za predpristopno pomoč, s čimer bi ogrozili financiranje drugih pomembnih politik in programov; ta načrt v celoti uskladijo z evropskim zelenim dogovorom, predvsem s ciljem EU v zvezi z razogljičenjem;

                              (cq)

                              v novem jamstvu za zunanje delovanje in Evropskem skladu za trajnostni razvoj (EFSD+) v okviru instrumenta za sosedstvo ter razvojno in mednarodno sodelovanje (NDICI) namenijo prednost Zahodnemu Balkanu; poskrbijo za podvojitev nepovratnih sredstev prek naložbenega okvira za Zahodni Balkan, da se podprejo razvoj zasebnega sektorja, povezljivost, digitalizacija, zelena agenda in socialne naložbe, prav tako pa občutno povečajo finančna jamstva za podporo javnim in zasebnim naložbam v regiji prek instrumenta jamstva;

                              (cr)

                              razširijo geografski obseg Solidarnostnega sklada Evropske unije, ki že pokriva javne zdravstvene krize, na vse države Zahodnega Balkana;

                  2.

                  naroči svojemu predsedniku, naj posreduje to priporočilo Svetu, Komisiji in podpredsedniku Komisije/visokemu predstavniku Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko ter vladam in parlamentom pristopnih držav.

         (1)  UL C 47, 11.2.2020, str. 15.

         (2)  CDR 2727/2019.

         (3)  UL C 265, 11.8.2017, str. 142.

         (4)  Sprejeta besedila, P8_TA(2019)0299.

         (5)  Sprejeta besedila, P9_TA(2019)0050.

         (6)  Sprejeta besedila, P9_TA(2020)0010.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 15. decembra 2020 o razdelitvi dividend med pandemijo bolezni COVID-19 in o razveljavitvi Priporočila ECB/2020/35 (ECB/2020/62) 2020/C 437/01

text:
               18.12.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 437/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 15. decembra 2020
      o razdelitvi dividend med pandemijo bolezni COVID-19 in o razveljavitvi Priporočila ECB/2020/35
      (ECB/2020/62)
      (2020/C 437/01)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1) in zlasti člena 4(3) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Evropska centralna banka (ECB) je 27. marca 2020 sprejela Priporočilo ECB/2020/19 Evropske centralne banke (2), v katerem je priporočila, da kreditne institucije najmanj do 1. oktobra 2020 ne izvedejo nobenega izplačila dividend in ne prevzamejo nobene nepreklicne obveznosti izplačila dividend ter se vzdržijo odkupov delnic z namenom plačila delničarjem. ECB je 27. julija 2020 s sprejetjem Priporočila ECB/2020/35 Evropske centralne banke (3) navedeno priporočilo podaljšala do 1. januarja 2021. Navedeni priporočili sta temeljili na mnenju, da je ključno, da kreditne institucije sredi gospodarskega šoka, povezanega z boleznijo COVID-19, še naprej izpolnjujejo svojo vlogo pri financiranju gospodinjstev, malih in srednje velikih podjetij in družb. Zato se je štelo za bistveno, da kreditne institucije ohranijo kapital in s tem sposobnost podpiranja gospodarstva v okolju povišane stopnje negotovosti zaradi pandemije bolezni COVID-19. Tako se je štelo, da ima ohranjanje kapitalskih virov za podporo realnemu gospodarstvu in pokrivanje izgub prednost pred diskrecijskimi izplačili dividend in odkupi delnic.

                  (2)

                  Kljub izboljšanju makroekonomskih razmer in zmanjšanju gospodarske negotovosti zaradi pandemije bolezni COVID-19 od 27. marca 2020 je raven negotovosti še vedno povišana in še naprej vpliva na zmožnost bank, da napovejo svoje srednjeročne potrebe po kapitalu. Glede na to, da se izvajajo ukrepi javnofinančne podpore in da gospodarski upad učinkuje na bilance stanja kreditnih institucij z zamikom, se morda polni učinek gospodarskega šoka, povezanega z boleznijo COVID-19, na bančni sektor še ni v celoti uresničil. Ta nenehna negotovost terja izjemno preudarnost pri politikah in praksah razdelitve v kreditnih institucijah. Zato ECB vidi potrebo po spodbujanju kreditnih institucij, da se vzdržijo razdelitve dividend in odkupov delnic. V vsakem primeru je najpomembnejše, da kreditne institucije pri razpravah o razdelitvi dividend in odkupih delnic upoštevajo svojo sposobnost ustvarjanja notranjega kapitala v prihodnosti in prihodnji učinek gospodarskega upada na kakovost njihovih izpostavljenosti in kapitala. Poleg tega ECB na splošno meni, da ne bi bilo preudarno, če bi te kreditne institucije v teh razpravah obravnavale možnost razdelitve in odkupa delnic, ki bi znašala več kot 15 % njihovega akumuliranega dobička v poslovnih letih 2019 in 2020 ali več kot 20 bazičnih točk z vidika količnika navadnega lastniškega temeljnega kapitala, kar koli od tega je nižje.

                  (3)

                  Ob polnem upoštevanju enotnosti in celovitosti notranjega trga ECB vidi potrebo po razpravi z ustreznimi organi zadevnih držav članic, da se ugotovi, ali je primerno, da se dividende izplačajo nadrejeni instituciji, nadrejenemu finančnemu holdingu ali nadrejenemu mešanemu finančnemu holdingu v državi članici, ki ni sodelujoča država članica. Pri tej razpravi bi morali slediti med drugim načeloma enakovrednosti in vzajemnosti, da bi podprli nemoteno delovanje notranjega trga Unije kot celote, ohranili trdno kapitalsko pozicijo kreditne institucije z bonitetnega vidika in prispevali k stabilnosti finančnega sistema v Uniji in vsaki državi članici.

                  (4)

                  Da se čim bolj poveča podpora realnemu gospodarstvu, bi morale tudi manj pomembne kreditne institucije pri svojih politikah razdelitve dividend ravnati izjemno zmerno, v skladu s tem priporočilom.

                  (5)

                  Ta ukrep je začasne narave in je upravičen zgolj zaradi sedanjih izjemnih okoliščin. Če ne bo bistvenih negativnih gibanj, namerava ECB 30. septembra 2021 priporočilo razveljaviti ter nato kapitalske načrte in načrte razdelitve bank spet ocenjevati na podlagi rezultatov običajnega nadzornega cikla –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

         I.

                  1.

                  ECB priporoča, naj pomembne kreditne institucije do 30. septembra 2021 pri odločanju o dividendah ali pri njihovih izplačilih (4) ali pri odkupih delnic z namenom plačila delničarjem (5) ravnajo izjemno preudarno.

                  2.

                  Kreditne institucije, ki nameravajo odločati o dividendah ali jih izplačati ali odkupiti delnice z namenom plačila delničarjem, bi morale stopiti v stik s svojimi skupnimi nadzorniškimi skupinami v okviru nadzorniškega dialoga in se pogovoriti o tem, ali je raven nameravane razdelitve preudarna.

                  3.

                  To priporočilo se uporablja na konsolidirani ravni pomembne nadzorovane skupine, kakor je opredeljena v točki 22 člena 2 Uredbe (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke (ECB/2014/17) (6), in na posamični ravni pomembnega nadzorovanega subjekta, kakor je opredeljen v točki 16 člena 2 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17), če tak pomemben nadzorovani subjekt ni del pomembne nadzorovane skupine.

         II.

      To priporočilo je naslovljeno na pomembne nadzorovane subjekte in pomembne nadzorovane skupine, kakor so opredeljeni v točkah 16 in 22 člena 2 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17).

         III.

      To priporočilo je naslovljeno tudi na pristojne nacionalne organe glede manj pomembnih nadzorovanih subjektov in manj pomembnih nadzorovanih skupin, kakor so opredeljeni v točkah 7 in 23 člena 2 Uredbe (EU) št. 468/2014 (ECB/2014/17). Od pristojnih nacionalnih organov se pričakuje, da bodo to priporočilo primerno uporabili za take subjekte in skupine.

         IV.

      ECB še naprej ocenjuje gospodarske razmere in bo to priporočilo pred 30. septembrom 2021 ponovno proučila.

         V.

      Priporočilo ECB/2020/35 se razveljavi.

         V Frankfurtu na Majni, 15. decembra 2020

               Predsednica ECB

            Christine LAGARDE

         (1)  UL L 287, 29.10.2013, str. 63.

         (2)  Priporočilo ECB/2020/19 Evropske centralne banke z dne 27. marca 2020 o politiki razdelitve dividend med pandemijo bolezni COVID-19 in o razveljavitvi Priporočila ECB/2020/1 (UL C 102 I, 30.3.2020, str. 1).

         (3)  Priporočilo ECB/2020/35 Evropske centralne banke z dne 27. julija 2020 o razdelitvi dividend med pandemijo bolezni COVID-19 in o razveljavitvi Priporočila ECB/2020/19 (UL C 251, 31.7.2020, str. 1).

         (4)  Kreditne institucije so lahko v različnih pravnih oblikah, npr. družbe, ki kotirajo na borzi, in družbe, ki niso delniške družbe, kot so vzajemne družbe, zadruge ali hranilnice. Pojem „dividenda“ se v tem priporočilu uporablja za vse vrste izplačil denarja v povezavi z navadnim lastniškim temeljnim kapitalom, katerih učinek je zmanjšanje količine ali kakovosti kapitala.

         (5)  Če bi želela finančna institucija nadomestiti navadne delnice, bi bilo to skladno s tem priporočilom.

         (6)  Uredba (EU) št. 468/2014 Evropske centralne banke z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi okvira za sodelovanje znotraj enotnega mehanizma nadzora med Evropsko centralno banko in pristojnimi nacionalnimi organi ter z imenovanimi nacionalnimi organi (okvirna uredba o EMN) (ECB/2014/17) (UL L 141, 14.5.2014, str. 1).


title: Priporočilo Sveta (EU) 2020/2169 z dne 17. decembra 2020 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve

text:
                  21.12.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 431/75

         PRIPOROČILO SVETA (EU) 2020/2169
         z dne 17. decembra 2020
         o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 77(2)(b) in (e) ter prvega in drugega stavka člena 292 Pogodbe,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 30. junija 2020 sprejel Priporočilo o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (1) (v nadaljnjem besedilu: Priporočilo Sveta). Svet je 16. julija 2020 sprejel Priporočilo (EU) 2020/1052 z dne 16. julija 2020 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (2). Svet je 30. julija 2020 sprejel Priporočilo Sveta (EU) 2020/1144 z dne 30. julija 2020 o spremembi Priporočila (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (3). Svet je 7. avgusta 2020 sprejel Priporočilo Sveta (EU) 2020/1186 z dne 7. avgusta 2020 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (4). Svet je 22. oktobra 2020 sprejel Priporočilo Sveta (EU) 2020/1551 z dne 22. oktobra 2020 o spremembi Priporočila (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (5).

                     (2)

                     V Priporočilu Sveta je določeno, da bi morale države članice s 1. julijem 2020 začeti usklajeno in postopoma odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta. Svet bi moral vsaka dva tedna pregledati in po potrebi posodobiti seznam tretjih držav iz Priloge I po tesnem posvetovanju s Komisijo ter ustreznimi agencijami in službami EU ter po splošni oceni na podlagi metodologije, meril in informacij iz Priporočila Sveta.

                     (3)

                     Vse od takrat so v Svetu, v tesnem posvetovanju s Komisijo ter ustreznimi agencijami in službami EU, potekale razprave o pregledu seznama tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta ter o uporabi meril in metodologije iz Priporočila Sveta. Na podlagi teh razprav bi bilo treba spremeniti seznam tretjih držav iz Priloge I. Predvsem bi bilo treba s seznama črtati Urugvaj.

                     (4)

                     Mejni nadzor ni samo v interesu države članice, na katere zunanjih mejah se opravlja, temveč tudi v interesu vseh držav članic, ki so odpravile nadzor meje na svojih notranjih mejah. Zato bi morale države članice zagotoviti, da bodo ukrepi, sprejeti na zunanjih mejah, usklajeni, s čimer bodo zagotovile, da bo schengensko območje dobro delovalo. Države članice bi morale v ta namen od 16. decembra 2020 še naprej usklajeno odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta, kot je spremenjeno s tem priporočilom.

                     (5)

                     V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega priporočila, ki zato zanjo ni zavezujoče in se v njej ne uporablja. Ker to priporočilo nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to priporočilo, odloči, ali ga bo bo prenesla v svoje nacionalno pravo.

                     (6)

                     To priporočilo predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES (6) ne sodeluje. Irska torej ne sodeluje pri sprejetju tega priporočila, ki zato zanjo ni zavezujoče in se v njej ne uporablja.

                     (7)

                     To priporočilo za Islandijo in Norveško predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES (7).

                     (8)

                     To priporočilo za Švico predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES (8) v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES (9).

                     (9)

                     To priporočilo za Lihtenštajn predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz točke A člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES (10) v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2011/350/EU (11).

               SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
         Priporočilo Sveta (EU) 2020/912, kot je spremenjeno s Priporočilom (EU) 2020/1052, s Priporočilom (EU) 2020/1144 in s Priporočilom (EU) 2020/1186, o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve se spremeni:

                     (1)

                     prvi odstavek točke 1 Priporočila Sveta se nadomesti z naslednjim:

                                 „1.

                                 Države članice bi morale od 16. decembra 2020 usklajeno in postopoma odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I.“;

                     (2)

                     Priloga I k Priporočilu se nadomesti z naslednjim:

                           „Priloga I
                           Tretje države in posebna upravna območja, na rezidente katerih ne bi smela vplivati začasna omejitev nenujnih potovanj v EU na zunanjih mejah:
                           I.   DRŽAVE

                                       1.

                                       AVSTRALIJA

                                       2.

                                       JAPONSKA

                                       3.

                                       NOVA ZELANDIJA

                                       4.

                                       RUANDA

                                       5.

                                       SINGAPUR

                                       6.

                                       JUŽNA KOREJA

                                       7.

                                       TAJSKA

                                       8.

                                       KITAJSKA (*1)

                                 II.   POSEBNA UPRAVNA OBMOČJA LJUDSKE REPUBLIKE KITAJSKE
                           Posebno upravno območje Hongkong  (*1)

                           Posebno upravno območje Macao  (*1)

                     “

            V Bruslju, 17. decembra 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               M. ROTH

            (1)  UL L 208I, 1.7.2020, str. 1.

            (2)  UL L 230, 17.7.2020, str. 26.

            (3)  UL L 248, 31.7.2020, str. 26.

            (4)  UL L 261, 11.8.2020, str. 83.

            (5)  UL L 354, 26.10.2020, str. 19.

            (6)  Sklep Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (UL L 64, 7.3.2002, str. 20).

            (7)  UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

            (8)  UL L 53, 27.2.2008, str. 52.

            (9)  Sklep Sveta 2008/146/ES z dne 28. januarja 2008 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda v imenu Evropske skupnosti (UL L 53, 27.2.2008, str. 1).

            (10)  UL L 160, 18.6.2011, str. 21.

            (11)  Sklep Sveta 2011/350/EU z dne 7. marca 2011 o sklenitvi Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, v zvezi z odpravo kontrol na notranjih mejah in prostim gibanjem oseb, v imenu Evropske unije (UL L 160, 18.6.2011, str. 19).

            (*1)  S pridržkom potrditve vzajemnosti.


title: Priporočilo Sveta (EU) 2021/1896 z dne 29. oktobra 2021 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve

text:
                  3.11.2021

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 388/1

         PRIPOROČILO SVETA (EU) 2021/1896
         z dne 29. oktobra 2021
         o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 77(2)(b) in (e) ter prvega in drugega stavka člena 292 Pogodbe,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 30. junija 2020 sprejel Priporočilo o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (1) (v nadaljnjem besedilu: Priporočilo Sveta).

                     (2)

                     Svet je odtlej sprejel priporočila (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11), (EU) 2021/1085 (12), (EU) 2021/1170 (13), (EU) 2021/1346 (14), (EU) 2021/1459 (15), (EU) 2021/1712 (16) in (EU) 2021/1782 (17) o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve.

                     (3)

                     Svet je 20. maja 2021 sprejel Priporočilo (EU) 2021/816 o spremembi Priporočila Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve (18), da bi posodobil merila, ki se uporabljajo za oceno, ali so nenujna potovanja iz tretjih držav varna in bi morala biti dovoljena.

                     (4)

                     V Priporočilu Sveta je določeno, da bi morale države članice s 1. julijem 2020 začeti usklajeno in postopoma odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta. Svet bi moral vsaka dva tedna pregledati in po potrebi posodobiti seznam tretjih držav iz Priloge I po tesnem posvetovanju s Komisijo ter ustreznimi agencijami in službami EU ter po splošni oceni na podlagi metodologije, meril in informacij iz Priporočila Sveta.

                     (5)

                     Vse od takrat so v Svetu, v tesnem posvetovanju s Komisijo ter ustreznimi agencijami in službami EU, potekale razprave o pregledu seznama tretjih držav iz Priloge I k Priporočilu Sveta ter o uporabi meril in metodologije iz Priporočila Sveta, kot je bilo spremenjeno s Priporočilom (EU) 2021/816. Na podlagi teh razprav bi bilo treba spremeniti seznam tretjih držav iz Priloge I. Konkretno bi bilo treba na seznam dodati Argentino, Kolumbijo, Namibijo in Peru.

                     (6)

                     Mejni nadzor ni samo v interesu države članice, na katere zunanjih mejah se opravlja, temveč tudi v interesu vseh držav članic, ki so odpravile nadzor meje na svojih notranjih mejah. Zato bi morale države članice zagotoviti, da bodo ukrepi, sprejeti na zunanjih mejah, usklajeni, s čimer bodo zagotovile, da bo schengensko območje dobro delovalo. Države članice bi morale v ta namen od 29. oktobra 2021 še naprej usklajeno odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav, posebna upravna območja ter druge entitete in teritorialna ozemlja iz Priloge I k Priporočilu Sveta, kot je spremenjeno s tem priporočilom.

                     (7)

                     V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega priporočila, ki zato zanjo ni zavezujoče in se v njej ne uporablja. Ker to priporočilo nadgrajuje schengenski pravni red, se Danska v skladu s členom 4 navedenega protokola v šestih mesecih od dne, ko Svet sprejme to priporočilo, odloči, ali ga bo prenesla v svoje nacionalno pravo.

                     (8)

                     To priporočilo predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerih Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES ne sodeluje (19). Irska torej ne sodeluje pri sprejetju tega priporočila, ki zato zanjo ni zavezujoče in se v njej ne uporablja.

                     (9)

                     To priporočilo za Islandijo in Norveško predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma, sklenjenega med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško, v zvezi s pridružitvijo teh dveh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1, točka A, Sklepa Sveta 1999/437/ES (20).

                     (10)

                     To priporočilo za Švico predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1, točka A, Sklepa 1999/437/ES (21) v povezavi s členom 3 Sklepa Sveta 2008/146/ES (22).

                     (11)

                     To priporočilo za Lihtenštajn predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki spadajo na področje iz člena 1, točka A, Sklepa 1999/437/ES (23) v povezavi s členom 3 Sklepa 2011/350/EU (24) –

               SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
         Priporočilo Sveta (EU) 2020/912 o začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU in morebitni odpravi te omejitve, kakor je bilo spremenjeno s priporočili (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992, (EU) 2021/1085, (EU) 2021/1170, (EU) 2021/1346, (EU) 2021/1459, (EU) 2021/1712 in (EU) 2021/1782, se spremeni:

                     (1)

                     Prvi odstavek točke 1 Priporočila Sveta se nadomesti z naslednjim:

                                 „1.

                                 Države članice bi morale z 29. oktobrom 2021 začeti usklajeno in postopoma odpravljati začasno omejitev nenujnih potovanj v EU za rezidente tretjih držav iz Priloge I.“;

                     (2)

                     Priloga I k Priporočilu se nadomesti z naslednjim:

                           „„PRILOGA I
                           Tretje države, posebna upravna območja ter druge entitete in teritorialna ozemlja, na rezidente katerih ne bi smela vplivati začasna omejitev nenujnih potovanj v EU na zunanjih mejah:
                           I.   DRŽAVE

                                       1.

                                       ARGENTINA

                                       2.

                                       AVSTRALIJA

                                       3.

                                       BAHRAJN

                                       4.

                                       KANADA

                                       5.

                                       ČILE

                                       6.

                                       KOLUMBIJA

                                       7.

                                       JORDANIJA

                                       8.

                                       KUVAJT

                                       9.

                                       NAMIBIJA

                                       10.

                                       NOVA ZELANDIJA

                                       11.

                                       PERU

                                       12.

                                       KATAR

                                       13.

                                       RUANDA

                                       14.

                                       SAUDOVA ARABIJA

                                       15.

                                       SINGAPUR

                                       16.

                                       JUŽNA KOREJA

                                       17.

                                       UKRAJINA

                                       18.

                                       ZDRUŽENI ARABSKI EMIRATI

                                       19.

                                       URUGVAJ

                                       20.

                                       KITAJSKA (*)

                                 II.   POSEBNA UPRAVNA OBMOČJA LJUDSKE REPUBLIKE KITAJSKE

                                       Posebno upravno območje Hongkong

                                       Posebno upravno območje Macao

                                 III.   ENTITETE IN TERITORIALNA OZEMLJA, KI JIH NAJMANJ ENA DRŽAVA ČLANICA NE PRIZNAVA KOT DRŽAVE

                                       Tajvan

                        (*)  S pridržkom potrditve vzajemnosti.."

            V Bruslju, 29. oktobra 2021

                  Za Svet

                  predsednik

               G. DOVŽAN

            (1)  UL L 208 I, 1.7.2020, str. 1.

            (2)  UL L 230, 17.7.2020, str. 26.

            (3)  UL L 248, 31.7.2020, str. 26.

            (4)  UL L 261, 11.8.2020, str. 83.

            (5)  UL L 354, 26.10.2020, str. 19.

            (6)  UL L 431, 21.12.2020, str. 75.

            (7)  UL L 33, 29.1.2021, str. 1.

            (8)  UL L 41, 4.2.2021, str. 1.

            (9)  UL L 165 I, 11.5.2021, str. 66.

            (10)  UL L 198, 4.6.2021, str. 1.

            (11)  UL L 221, 21.6.2021, str. 12.

            (12)  UL L 235, 2.7.2021, str. 27.

            (13)  UL L 255, 16.7.2021, str. 3.

            (14)  UL L 306, 31.8.2021, str. 4.

            (15)  UL L 320, 10.9.2021, str. 1.

            (16)  UL L 341, 24.9.2021, str. 1.

            (17)  UL L 360, 11.10.2021, str. 128.

            (18)  UL L 182, 21.5.2021, str. 1.

            (19)  Sklep Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (UL L 64, 7.3.2002, str. 20).

            (20)  UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

            (21)  UL L 53, 27.2.2008, str. 52.

            (22)  Sklep Sveta 2008/146/ES z dne 28. januarja 2008 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda v imenu Evropske skupnosti (UL L 53, 27.2.2008, str. 1).

            (23)  UL L 160, 18.6.2011, str. 21.

            (24)  Sklep Sveta 2011/350/EU z dne 7. marca 2011 o sklenitvi Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, v zvezi z odpravo kontrol na notranjih mejah in prostim gibanjem oseb, v imenu Evropske unije (UL L 160, 18.6.2011, str. 19).