title: Priporočilo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o vzpostavitvi evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja (Besedilo velja za EGP)

text:
               8.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 155/1

      PRIPOROČILO EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

   z dne 18. junija 2009
   o vzpostavitvi evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja
   (Besedilo velja za EGP)
   2009/C 155/01
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 149(4) in 150(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
   ob upoštevanju mnenja Odbora regij (2),
   v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (3),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Prehod na gospodarstvo, ki temelji na znanju (Evropski svet v Lizboni leta 2000), zahteva posodobitev in stalno izboljševanje sistemov poklicnega izobraževanja in usposabljanja kot odgovor na hitre spremembe v gospodarstvu in družbi, tako da lahko pomagajo pri povečanju zaposljivosti in družbene vključenosti ter izboljšajo dostop do vseživljenjskega učenja za vse, tudi za prikrajšane ljudi.

               (2)

               Evropski svet v Barceloni je leta 2000 zastavil cilj, v skladu s katerim bi evropski sistemi izobraževanja in usposabljanja do leta 2010 postali svetovna referenca kakovosti.

               (3)

               Lizbonske integrirane smernice za rast in delovna mesta 2005–2008 pozivajo države članice, naj razvijejo cenovno dostopne in razpoložljive sisteme vseživljenjskega učenja, ki se bodo odzivali na spreminjajoče se potrebe na znanju temelječega gospodarstva in družbe. Prilagoditev in izgradnja zmogljivosti sistemov za izobraževanje in usposabljanje sta potrebni za povečanje njunega pomena za trg dela. Cilji, določeni v politiki zaposlovanja in usposabljanja, bi morali zato pospešeno dopolnjevati tiste iz gospodarske politike in politike trga delovne sile, da bi lahko združili družbeno kohezijo in konkurenčnost.

               (4)

               V skladu z Resolucijo Sveta z dne 19. decembra 2002 o spodbujanju okrepljenega evropskega sodelovanja na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja (4) („Kopenhagenski proces“), in kot rezultat posledičnega sodelovanja med Komisijo, državami članicami, socialnimi partnerji, državami EFTA in EGP ter državami kandidatkami pri prednostni nalogi zagotavljanja kakovosti, je bil razvit skupni okvir za zagotavljanje kakovosti („CQAF“), pri katerem so bile upoštevane obstoječe izkušnje in „dobra praksa“ v različnih sodelujočih državah.

               (5)

               V skladu s skupnim vmesnim poročilom Sveta in Komisije Evropskemu svetu iz leta 2004 o delovnem programu Izobraževanje in usposabljanje 2010 (5) bi morala biti CQAF za poklicno izobraževanje in usposabljanje (kot del nadaljevanja deklaracije iz Kopenhagna) in razvoj dogovorjenih standardov, postopkov in smernic za zagotavljanje kakovosti (6) (v povezavi z bolonjskim procesom in kot del delovnega programa o ciljih sistemov za izobraževanje in usposabljanje) glavni prednostni nalogi za Evropo.

               (6)

               Svet za izobraževanje je maja 2004 (7) potrdil pristop CQAF in povabil države članice in Komisijo, da ga v okviru svojih pristojnosti spodbujajo na prostovoljni osnovi, skupaj z ustreznimi zainteresiranimi stranmi.

               (7)

               Evropska mreža za zagotavljanje kakovosti na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja (8) je zagotovila evropsko platformo, ki je omogočila ustrezno spremljanje izvajanja sklepov Sveta iz leta 2004 in helsinškega sporočila, ter spodbudila trajnostno sodelovanje med državami.

               (8)

               Leta 2006 je helsinško sporočilo poudarilo potrebo po nadaljnjem razvoju in izvajanju skupnih evropskih orodij, namenjenih zlasti poklicnemu izobraževanju in usposabljanju s črpanjem iz načel, ki poudarjajo CQAF, kot je bilo zapisano v Sklepih Sveta maja 2004 o zagotavljanju kakovosti v poklicnem izobraževanju in usposabljanju z namenom, da bi spodbujali kulturo izboljševanja kakovosti in širše udeležbe v Evropski mreži za zagotavljanje kakovosti v poklicnem izobraževanju in usposabljanju.

               (9)

               To priporočilo vzpostavlja evropski referenčni okvir za zagotavljanje kakovosti („Okvir“) kot referenčni instrument za pomoč državam članicam pri spodbujanju in spremljanju stalnega izboljševanja njihovih sistemov poklicnega izobraževanja in usposabljanja na podlagi skupnih evropskih priporočil, s čimer se nadgrajuje in nadalje razvija CQAF. Okvir bi moral prispevati k izboljševanju kakovosti v poklicnem izobraževanju in usposabljanju in povečani preglednosti in doslednosti razvoja politike poklicnega izobraževanja in usposabljanja med državami članicami, ter s tem spodbujati vzajemno zaupanje, mobilnost delavcev in učencev, in vseživljenjsko učenje.

               (10)

               Okvir bi moral zajemati cikel zagotavljanja in izboljševanja kakovosti pri načrtovanju, izvajanju, oceni/presoji in pregledu/reviziji poklicnega izobraževanja in usposabljanja, ki ga podpirajo skupna merila kakovosti, okvirni deskriptorji in kazalniki. Procese spremljanja, vključno s kombinacijo notranjih in zunanjih mehanizmov ocenjevanja, bi morale ustrezno opredeliti države članice, da bi se opredelila moč sistemov, procesov in postopkov ter področja za izboljšanje. Okvir bi moral vključevati uporabo orodij za merjenje, s katerimi se dokaže učinkovitost.

               (11)

               Okvir bi bilo treba uporabiti na ravni sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter na ravneh izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja in pridobljenih kvalifikacij. Okvir bi moral zagotavljati sistemski pristop h kakovosti, saj pokriva in medsebojno povezuje pomembne ravni in akterje, moral pa bi dati tudi močan poudarek na spremljanje in izboljševanje kakovosti z združevanjem notranjega in zunanjega ocenjevanja, pregleda in postopkov za izboljševanje, ki jih podpirajo meritve in kvalitativne analize. Okvir bi moral biti osnova za nadaljnji razvoj s sodelovanjem na evropski, nacionalni, regionalni in lokalni ravni.

               (12)

               Z zagotavljanjem dejanskih instrumentov za podporo razvoja kulture izboljševanja kakovosti in ocenjevanja na vseh ravneh to priporočilo prispeva k uporabi politike in prakse, ki temeljita na dokazih, s čimer se ustvari podlaga za učinkovitejše in pravičnejše politike, v skladu s Sklepi Sveta in predstavnikov vlad in držav članic iz leta 2006 o učinkovitosti in pravičnosti v evropskih sistemih izobraževanja in usposabljanja (9).

               (13)

               To priporočilo zagotavlja okvir za opredelitev, podporo in izmenjavo dobre prakse ne le na nacionalni, temveč tudi na lokalni in regionalni ravni v vseh pomembnih mrežah, tudi v mreži evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti.

               (14)

               To priporočilo upošteva „Skupna načela za zagotavljanje kakovosti izobraževanja in usposabljanja“, ki so vključena v Prilogo III Priporočila Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2008 o uvedbi evropskega ogrodja kvalifikacij za vseživljenjsko učenje (10) („EOK“). Okvir bi moral zato podpirati izvajanje EOK, zlasti kakovost potrjevanja učnih rezultatov. Prav tako bi moral podpirati izvajanje drugih evropskih instrumentov, kot so evropski sistem kreditnih točk v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, in skupna evropska načela za opredelitev in potrditev neformalnega in priložnostnega učenja.

               (15)

               To priporočilo je zaradi svoje nezavezujoče narave skladno z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe, saj je njegov cilj podpirati in dopolnjevati ukrepe držav članic, tako da omogoča nadaljnje sodelovanje med njimi z namenom povečanja preglednosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja, ter spodbujanja mobilnosti in vseživljenjskega učenja. Izvajati bi ga bilo treba v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso. To priporočilo je v skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena, saj ne nadomešča ali opredeljuje nacionalnih sistemov zagotavljanja kakovosti. Okvir ne predpisuje določenega sistema ali pristopa k zagotavljanju kakovosti, ampak zagotavlja skupna načela, merila kakovosti, okvirne deskriptorje in kazalnike, ki bodo morda lahko pomagali pri ocenjevanju in izboljšanju obstoječih sistemov in izvajanja poklicnega izobraževanja in usposabljanja.

               (16)

               Predlagani referenčni kazalniki iz Priloge II naj bi v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso podprli ocenjevanje in izboljševanje kakovosti sistemov in/ali izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja, uporabljali pa naj bi se tudi kot „zbirka orodij“, iz katere lahko različni uporabniki izberejo tiste kazalnike, ki najbolj ustrezajo zahtevam njihovega sistema zagotavljanja kakovosti. Te kazalnike bi bilo treba glede na njihovo naravo in namen razlikovati od kazalnikov in meril iz sklepov Sveta z dne 25. maja 2007 o skladnem okviru kazalnikov in meril za spremljanje napredka pri doseganju lizbonskih ciljev v izobraževanju in usposabljanju (11).

               (17)

               Če bodo države članice uporabljale in še naprej razvijale Okvir, jim bo to lahko pomagalo dodatno izboljšati in razviti sisteme poklicnega izobraževanja in usposabljanja, podpirati strategije vseživljenjskega učenja, dodatno integrirati evropski trg delovne sile in izvajati EOK ter spodbujati kulturo izboljševanja kakovosti na vseh ravneh ob spoštovanju bogate raznolikosti nacionalnih sistemov izobraževanja.

               (18)

               To priporočilo bi moralo prispevati k posodobitvi sistemov izobraževanja in usposabljanja, boljši učinkovitosti usposabljanja, tako da si prizadeva zagotoviti, da ga ljudje ne bi opustili, preden pridobijo kvalifikacije, boljši povezavi med izobrazbo, usposabljanjem in zaposlovanjem, povezovanju formalnega, neformalnega in priložnostnega učenja ter širšemu podeljevanju kvalifikacij na podlagi pridobljenih izkušenj –

         DRŽAVAM ČLANICAM PRIPOROČATA, NAJ:

               1.

               uporabljajo in še naprej razvijajo evropski referenčni okvir za zagotavljanje kakovosti („Okvir“), merila kakovosti, okvirne deskriptorje in referenčne kazalnike, kakor so določeni in podrobneje opisani v prilogah I in II, še naprej izboljšujejo in razvijajo svoje sisteme poklicnega izobraževanja in usposabljanja, podpirajo strategije vseživljenjskega učenja in izvajanje EOK ter Evropske listine kakovosti za mobilnost ter spodbujajo kulturo izboljševanja kakovosti in inovacij na vseh ravneh. Poseben poudarek bi moral biti namenjen prehodu iz poklicnega izobraževanja in usposabljanja na visokošolsko izobraževanje;

               2.

               vsaka od njih do 18. junija 2011 po potrebi razvije pristop, namenjen izboljšanju sistemov zagotavljanja kakovosti na nacionalni ravni ter kar najbolje izkoristi Okvir, pri tem pa vključi socialne partnerje, regionalne in lokalne organe ter vse druge ustrezne zainteresirane strani v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso;

               3.

               aktivno sodelujejo v mreži evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti („mreža Okvira“), ki je osnova za nadaljnji razvoj skupnih načel, referenčnih meril in kazalnikov, smernic in orodij za izboljševanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja na nacionalnih, regionalnih in lokalnih ravneh, kot je ustrezno;

               4.

               uvedejo, kjer še ne obstaja, nacionalno referenčno točko za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja, ki bo povezana s posebnimi strukturami in zahtevami vsake države članice ter bo v skladu z nacionalno prakso združevala obstoječe pristojne organe ter vključevala socialne partnerje in vse zadevne zainteresirane strani na nacionalni in regionalni ravni, da bi zagotovila spremljanje pobud. Referenčne točke bi morale:

                           —

                           različne zainteresirane strani obveščati o dejavnostih mreže Okvira,

                           —

                           zagotavljati aktivno podporo pri izvajanju delovnega programa mreže Okvira,

                           —

                           oblikovati dejanske pobude za spodbujanje nadaljnjega razvoja Okvira v nacionalnem okviru,

                           —

                           podpirati samovrednotenje kot dopolnilno in učinkovito sredstvo za zagotavljanje kakovosti, ki omogoča merjenje uspešnosti in opredelitev področij za izboljšanje glede na izvajanje delovnega programa mreže Okvira,

                           —

                           zagotoviti učinkovito posredovanje informacij zainteresiranim stranem;

               5.

               vsake štiri leta izvedejo pregled postopka izvajanja – to poročilo se vključi v vsako drugo nacionalno poročilo o napredku v okviru bodočega strateškega okvira za evropsko sodelovanje na področju izobraževanja in usposabljanja – na podlagi referenčnih meril, ki jih v sodelovanju s Komisijo in državami članicami mrežo Okvira.

         PODPIRATA NAMERO KOMISIJE, DA:

               1.

               podpira države članice pri izvajanju zgoraj navedenih nalog, zlasti s spodbujanjem sodelovanja in vzajemnega učenja, preizkušanjem in razvijanjem smernic ter zagotavljanjem informacij o razvoju kakovosti v poklicnem izobraževanju in usposabljanju po državah članicah;

               2.

               spodbuja delovanje mreže Okvira in s prispevanjem k razvoju politike na tem področju s pomočjo dejanskih predlogov in pobud v njem po potrebi sodeluje skupaj z državami članicami;

               3.

               zagotovi spremljanje izvajanja tega priporočila v sodelovanju z državami članicami, tako da Evropskemu parlamentu in Svetu vsake štiri leta predloži poročilo o pridobljenih izkušnjah in posledicah za prihodnost, pri čemer po potrebi vključi pregled tega priporočila, ki ga izvede v sodelovanju z državami članicami in z vključevanjem različnih zainteresiranih strani;

               4.

               na podlagi navedenega poročila in ob sodelovanju z državami članicami oceni izvajanje tega priporočila ter ga po potrebi revidira.

      V Bruslju, 18. junija 2009

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Svet

            Predsednik

         Štefan FÜLE

      (1)  UL C 100, 30.4.2009, str. 136.

      (2)  UL C 325, 19.12.2008, str. 48.

      (3)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 18. decembra 2008 (še ni objavljeno v Uradnem listu) Sklep Sveta z dne 11. maja 2009.

      (4)  UL C 13, 18.1.2003, str. 2.

      (5)  UL C 104, 30.4.2004, str. 1.

      (6)  „Vzpostavljanje evropskega visokošolskega prostora“: Sporočilo konference ministrov, pristojnih za visoko šolstvo, v Berlinu, 19. septembra 2003.

      (7)  Sklepi Sveta o zagotavljanju kakovosti na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja, 28. maj 2004.

      (8)  Evropsko mrežo za zagotavljanje kakovosti v poklicnem izobraževanju in usposabljanju je oktobra 2005 ustanovila Komisija v skladu s pozitivnim mnenjem svetovalnega odbora za poklicno usposabljanje. Njegove člane so imenovale države članice, države kandidatke, države EFTA - EGP ter organizacije evropskih socialnih partnerjev v skladu s posebnim postopkom.

      (9)  UL C 298, 8.12.2006, str. 3.

      (10)  UL C 111, 6.5.2008, str. 1.

      (11)  UL C 311, 21.12.2007, str. 13.

      UVOD K PRILOGAM
      To priporočilo vzpostavlja evropski referenčni okvir za zagotavljanje kakovosti („Okvir“), ki zajema cikel zagotavljanja in izboljšanja kakovosti (načrtovanje, izvajanje, ocena/presoja in pregled/revizija) na podlagi izbranih meril kakovosti, deskriptorjev in kazalnikov, ki se uporabljajo pri upravljanju kakovosti na ravni sistemov in izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Cilj ni uvedba novih standardov, pač pa podpora prizadevanjem držav članic ob ohranjanju raznolikosti njihovih pristopov.
      Okvir bi bilo treba obravnavati bolj kot „zbirko orodij“, iz katere lahko različni uporabniki izberejo tiste deskriptorje in kazalnike, ki najbolj ustrezajo zahtevam njihovega lastnega sistema zagotavljanja kakovosti.
      Predlagani deskriptorji (Priloga I) in kazalniki (Priloga II) služijo le kot vodilo, uporabniki Okvira pa jih lahko izberejo in uporabljajo skladno z vsemi ali le nekaterimi svojimi zahtevami in obstoječimi določitvami.
      Uporabijo se lahko za začetno poklicno usposabljanje in/ali stalno poklicno usposabljanje, odvisno od ustreznih značilnosti sistemov poklicnega izobraževanja in usposabljanja v posameznih državah članicah, ter od vrste izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja.
      Uporabljajo se popolnoma prostovoljno, in sicer ob upoštevanju njihove morebitne dodane vrednosti ter v skladu z nacionalno zakonodajo in prakso. Ne bi se smeli obravnavati niti kot merila uspešnosti niti kot način poročanja o kakovosti in učinkovitosti nacionalnih sistemov ali njihovega primerjanja. Za spremljanje kakovosti teh sistemov so v celoti odgovorne države članice.

         PRILOGA I

            EVROPSKI REFERENČNI OKVIR ZA ZAGOTAVLJANJE KAKOVOSTI: MERILA KAKOVOSTI IN OKVIRNI DESKRIPTORJI
             (1)

         Ta priloga predlaga skupna merila kakovosti in okvirne deskriptorje za podporo držav članic pri izvajanju Okvira (2), če slednje menijo, da je to primerno.

                     Merila kakovosti

                     Okvirni deskriptorji na ravni sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja

                     Okvirni deskriptorji na ravni izvajalca poklicnega izobraževanja in usposabljanja

                     Načrtovanje odraža strateško vizijo, ki jo imajo ustrezne interesne skupine in vključuje jasne cilje, ukrepe in kazalnike

                     Cilji poklicnega izobraževanja in usposabljanja so opisani za srednje- in dolgoročno obdobje ter povezani z evropskimi cilji.
                     Ustrezne zainteresirane strani sodelujejo pri določanju ciljev poklicnega izobraževanja in usposabljanja na različnih ravneh.
                     Cilji so določeni in se spremljajo preko posebnih kazalnikov (merilo uspešnosti).
                     Vzpostavljeni so mehanizmi in postopki za prepoznavanje potreb usposabljanja.
                     Oblikovana je bila politika obveščanja, ki bo zagotovila optimalno posredovanje rezultatov/izidov glede kakovosti, ob upoštevanju nacionalnih/regionalnih zahtev za varstvo podatkov.
                     Opredeljeni so standardi in smernice za priznavanje, potrjevanje in certificiranje sposobnosti posameznikov.

                     Evropski, nacionalni in regionalni cilji politike poklicnega izobraževanja in usposabljanja se odražajo v lokalnih ciljih, ki so jih določili izvajalci.
                     Določeni so jasni cilji, ki se tudi spremljajo.
                     Da bi opredelili specifične lokalne potrebe in potrebe posameznikov, potekajo stalna posvetovanja z ustreznimi zainteresiranimi stranmi.
                     Pristojnosti v upravljanju in razvoju kakovosti so jasno dodeljene.
                     Obstaja zgodnje sodelovanje zaposlenih pri načrtovanju, vključno glede razvoja kakovosti.
                     Izvajalci načrtujejo skupne pobude z ostalimi izvajalci poklicnega izobraževanja in usposabljanja.
                     Ustrezne zainteresirane strani sodelujejo pri analiziranju lokalnih potreb.
                     Izvajalci poklicnega izobraževanja in usposabljanja imajo jasen in pregleden sistem zagotavljanja kakovosti.

                     Izvedbeni načrti se oblikujejo v posvetovanju z zainteresiranimi stranmi in vključujejo jasna načela.

                     Izvedbeni načrti so oblikovani v sodelovanju s socialnimi partnerji, izvajalci poklicnega izobraževanja in usposabljanja in ostalimi ustreznimi zainteresiranimi stranmi na različnih ravneh.
                     Izvedbeni načrti vključujejo analizo o zahtevanih virih, zmogljivosti uporabnikov in orodjih ter smernicah, potrebnih za podporo.
                     Smernice in standardi so bili oblikovani za izvajanje na različnih ravneh.
                     Izvedbeni načrti vključujejo posebno podporo pri usposabljanju učiteljev in inštruktorjev.
                     Dolžnosti izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja v postopku izvajanja so natančno opisani in pregledni.
                     Oblikovan je bil nacionalni in/ali regionalni okvir za zagotavljanje kakovosti je oblikovan in vključuje smernice in merila kakovosti na ravni izvajalca poklicnega izobraževanja in usposabljanja z namenom spodbujanja stalnega izboljševanja in samoregulacije.

                     Viri so ustrezno notranje usklajeni/določeni z namenom doseganja ciljev, ki so zastavljeni v izvedbenih načrtih.
                     Ustrezna in skupna partnerstva so jasno podprta z namenom izvajanja načrtovanih ukrepov.
                     Strateški načrt za razvoj usposobljenosti osebja opredeljuje potrebo po usposabljanju učiteljev in inštruktorjev.
                     Osebje se redno usposablja in razvija sodelovanje z ustreznimi zainteresiranimi stranmi za podporo krepitvi zmogljivosti in izboljševanje kakovosti ter povečanje učinkovitosti.

                     Ocenjevanje izidov in postopkov se izvaja redno in je podprto z meritvami.

                     Oblikovana je metodologija za ocenjevanje, ki zajema notranje in zunanje ocenjevanje.
                     Sodelovanje zainteresiranih strani v procesu spremljanja in ocenjevanja je dogovorjeno in natančno določeno.
                     Nacionalni/regionalni standardi in procesi za izboljševanje in zagotavljanje kakovosti so prilagojeni in sorazmerni s potrebami sektorja.
                     Sistemi so podvrženi samoocenjevanju ter notranjemu in zunanjemu pregledu, kakor je primerno.
                     Izvajajo se sistemi zgodnjega opozarjanja.
                     Uporabljajo se kazalniki uspešnosti.
                     Da bi izmerili uspeh in opredelili področja za izboljšanje, poteka zbiranje ustreznih, rednih in preglednih podatkov. Oblikovana je bila primerna metodologija zbiranja podatkov, npr. vprašalniki in kazalniki/meritve.

                     Samoocenjevanje/samovrednotenje se izvaja periodično v skladu z nacionalnimi in regionalnimi predpisi/okviri ali na pobudo izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja.
                     Ocena in pregled vključujeta postopke in rezultate/izide izobraževanja, vključno z oceno zadovoljstva učenca ter učinkovitosti in zadovoljstva osebja.
                     Ocena in pregled vključujeta ustrezne in učinkovite mehanizme za vključevanje notranjih in zunanjih zainteresiranih strani.
                     Izvajajo se sistemi zgodnjega opozarjanja.

                     Pregled

                     Postopki, mehanizmi in instrumenti za izvajanje pregledov so opredeljeni na vseh ravneh.
                     Postopki se redno pregledujejo, oblikujejo pa se tudi akcijski načrti za spremembe. Sistemi se temu ustrezno prilagajajo.
                     Podatki o izidih ocenjevanja so javno dostopni.

                     Zbira se odziv učencev na njihove individualne učne izkušnje ter na okolje, v katerem poteka učenje oziroma poučevanje. Skupaj z odzivom učiteljev se uporablja za izboljšanje nadaljnjih ukrepov.
                     Podatki o izidih pregleda so v veliki meri javno dostopni.
                     Postopki o odzivu in pregledu so del strateškega učnega procesa v organizaciji.
                     O rezultatih/izidih postopka ocenjevanja se razpravlja z ustreznimi zainteresiranimi stranmi, pripravijo pa se tudi primerni akcijski načrti.

            (1)  Za namene tega priporočila se uporabljajo opredelitve, ki temeljijo na glosarju Cedefop o kakovosti usposabljanja (delovni dokument, november 2003).

            (2)  Nadaljnji sklop izbranih kazalnikov kakovosti je podrobneje opisan v Prilogi II.

         PRILOGA II

            REFERENČNI NIZ IZBRANIH KAZALNIKOV KAKOVOSTI ZA OCENJEVANJE KAKOVOSTI POKLICNEGA IZOBRAŽEVANJA IN USPOSABLJANJA

         Ta priloga predlaga celovit niz izbranih kazalnikov kakovosti, ki se lahko uporabijo za podporo ocenjevanja in izboljševanja kakovosti sistemov in/ali izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Niz kazalnikov se bo nadalje razvil s pomočjo evropskega sodelovanja na dvostranski in/ali večstranski osnovi na podlagi evropskih podatkov in nacionalnih registrov.
         Te kazalnike bi bilo treba glede na njihovo naravo in namen razlikovati od kazalnikov in meril iz Sklepov Sveta z dne 25. maja 2007 o skladnem okviru kazalnikov in meril za spremljanje napredka pri doseganju lizbonskih ciljev v izobraževanju in usposabljanju.
         Tabela kazalnikov poleg tega ne vključuje zbirnih kazalnikov na nacionalni ravni, če teh kazalnikov ni oziroma jih je težko pridobiti. Tovrstne kazalnike se lahko na nacionalni ravni zbere kasneje na podlagi dogovora med državami članicami, Komisijo ter mrežo evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti.

                     Kazalnik

                     Vrsta kazalnika

                     Namen politike

                     Glavni kazalniki za zagotavljanje kakovosti

                     Št. 1
                     Ustreznost sistemov zagotavljanja kakovosti za izvajalce poklicnega izobraževanja in usposabljanja:

                                 (a)

                                 delež izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja, ki uporabljajo notranje sisteme zagotavljanja kakovosti, določenih z zakonodajo/na lastno pobudo

                                 (b)

                                 delež pooblaščenih izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja

                     Kazalnik stanja/vnosa

                     Spodbujati kulturo izboljševanja kakovosti na ravni izvajalca poklicnega izobraževanja in usposabljanja.
                     Povečati preglednost kakovosti usposabljanja.
                     Izboljšati vzajemno zaupanje v izvajanje usposabljanja.

                     Št. 2
                     Vlaganje v usposabljanje učiteljev in inštruktorjev:

                                 (a)

                                 delež učiteljev in inštruktorjev, ki sodelujejo v nadaljnjem usposabljanju

                                 (b)

                                 znesek vloženih sredstev

                     Kazalnik vnosa/procesa

                     Spodbujati učitelje in inštruktorje, da proces razvijanja kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja vzamejo za svojega.
                     Izboljšati odzivnost poklicnega izobraževanja in usposabljanja na spreminjajoče se povpraševanje na trgu dela.
                     Povečati krepitev zmogljivosti posameznega izobraževanja.
                     Izboljšati dosežke učencev.

                     Kazalniki, ki podpirajo merila kakovosti v okviru ciljev CPI

                     Št. 3
                     Stopnja udeleženosti v programih poklicnega izobraževanja in usposabljanja:
                     število udeležencev v programih poklicnega izobraževanja in usposabljanja (1) glede na vrsto programa in posamezna merila (2)

                     Kazalnik vnosa/procesa/učinka

                     Pridobiti osnovne podatke o privlačnosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja na ravni sistema in izvajalcev poklicnega izobraževanja in usposabljanja.
                     Usmeriti podporo v povečanje dostopa do poklicnega izobraževanja in usposabljanja, tudi za prikrajšane skupine.

                     Št. 4
                     Stopnja dokončanosti programov poklicnega izobraževanja in usposabljanja:
                     število oseb, ki so uspešno zaključile programe poklicnega izobraževanja in usposabljanja oziroma iz njih izstopile, glede na vrsto programa in posamezna merila

                     Kazalnik procesa/ učinka/rezultata

                     Pridobiti osnovne podatke o dosežkih na področju izobraževanja in kakovosti postopkov usposabljanja.
                     Izračunati osip med šolanjem glede na stopnjo udeleženosti.
                     Podpirati uspešen zaključek kot enega glavnih ciljev za kakovost poklicnega izobraževanja in usposabljanja.
                     Podpirati zagotavljanje prilagojenega usposabljanja za prikrajšane skupine.

                     Št. 5
                     Stopnja zaposljivosti v programih poklicnega izobraževanja in usposabljanja:

                                 (a)

                                 zaposlitveni položaj učencev v poklicnem izobraževanju in usposabljanju v določenem času po končanem usposabljanju, glede na vrsto programa in posamezna merila (3)

                                 (b)

                                 delež zaposlenih učencev v določenem času po končanem usposabljanju, glede na vrsto programa in posamezna merila

                     Kazalnik rezultata

                     Podpiranje zaposljivosti.
                     Izboljšati odzivnost poklicnega izobraževanja in usposabljanja na spreminjajoče se zahteve na trgu dela.
                     Podpirati zagotavljanje prilagojenega usposabljanja za prikrajšane skupine.

                     Št. 6
                     Uporaba pridobljenih spretnosti na delovnem mestu:

                                 (a)

                                 informacije o zaposlitvi posameznikov po zaključenem usposabljanju glede na vrsto usposabljanja in individualna merila

                                 (b)

                                 stopnja zadovoljstva posameznikov in delodajalcev s pridobljenimi veščinami in sposobnostmi

                     Kazalnik rezultatov
                     (mešanica kvalitativnih in kvantitativnih podatkov)

                     Povečati zaposljivost.
                     Izboljšanje odzivnosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja na spreminjajoče se zahteve na trgu dela.
                     Podpirati zagotavljanje prilagojenega usposabljanja za prikrajšane skupine.

                     Informacije o kontekstu

                     Št. 7
                     Stopnja brezposelnosti (4) glede na posamezna merila

                     Kazalnik stanja

                     Osnovne informacije za odločanje o politikah na ravni sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja.

                     Št. 8
                     Razširjenost ranljivih skupin:

                                 (a)

                                 odstotek udeležencev v poklicnem izobraževanju in usposabljanju, ki so opredeljeni kot prikrajšane skupine (na določenem območju ali prispevnih površinah) glede na starost in spol

                                 (b)

                                 stopnja uspešnosti prikrajšanih skupin glede na starost in spol

                     Kazalnik stanja

                     Osnovne informacije za odločanje o politikah na ravni sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja.
                     Podpirati dostop do poklicnega izobraževanja in usposabljanja za prikrajšane skupine.
                     Podpirati zagotavljanje prilagojenega usposabljanja prikrajšanim skupinam.

                     Št. 9
                     Mehanizmi prepoznavanja potreb po usposabljanju na trgu dela:

                                 (a)

                                 informacije o mehanizmih, namenjenih prepoznavanju spreminjajočih se zahtev na različnih ravneh

                                 (b)

                                 dokaz o njihovi učinkovitosti

                     Kazalnik stanja/vnosa
                     (kvalitativne informacije)

                     Izboljšanje odzivnosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja na spreminjajoče se zahteve na trgu dela.
                     Podpiranje zaposljivosti.

                     Št. 10
                     Programi spodbujanja boljšega dostopa do poklicnega izobraževanja in usposabljanja:

                                 (a)

                                 informacije o obstoječih programih na različnih ravneh

                                 (b)

                                 dokaz o njihovi učinkovitosti

                     Kazalnik procesa
                     (kvalitativne informacije)

                     Podpiranje dostopa do storitev poklicnega izobraževanja in usposabljanja, tudi za prikrajšane skupine.
                     Podpiranje zagotavljanja prilagojenega usposabljanja.

            (1)  Za začetno poklicno usposabljanje: potrebnih je 6 tednov usposabljanja, da se učenec šteje kot udeleženec.
         Za vseživljenjsko učenje: odstotek prebivalstva, sprejet v formalne programe poklicnega izobraževanja in usposabljanja.

            (2)  Poleg osnovnih informacij o spolu in starosti bi se lahko uporabila tudi druga merila, npr. osipniki na zgodnji stopnji šolanja, najvišja dosežena izobrazba, priseljenci, invalidne osebe, trajanje brezposelnosti.

            (3)  Za začetno poklicno usposabljanje: vključno s podatki o zaposlitvenem položaju osipnikov.

            (4)  Opredelitev v skladu z ILO in OECD: posamezniki brez dela, stari od 15 do 74 let, aktivni iskalci zaposlitve in pripravljeni na delo.


title: Priporočilo Komisije (EU) 2015/1381 z dne 10. avgusta 2015 o spremljanju arzena v živilih

text:
               12.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 213/9

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2015/1381
   z dne 10. avgusta 2015
   o spremljanju arzena v živilih
   EVROPSKA KOMISIJA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Arzen je naravno prisoten v tleh, podtalnici ter rastlinah. Pojavlja se v raznovrstnih arzenovih spojinah. Nahaja se v vodi, tleh in zemlji. Absorbirajo ga vse rastline in živali.

               (2)

               Glede na poročila so glavni škodljivi učinki, povezani z dolgoročnim vnašanjem anorganskega arzena v človeško telo, kožne lezije, rak, razvojna toksičnost, nevrotoksičnost, kardiovaskularne bolezni, nepravilna presnova glukoze in sladkorna bolezen.

               (3)

               Evropska komisija je Evropsko agencijo za varnost hrane (EFSA) zaprosila za pripravo znanstvenega mnenja o tveganjih za zdravje ljudi, ki izvirajo iz prisotnosti arzena v živilih (vključno s pitno vodo).

               (4)

               V znanstvenem mnenju EFSA (1) se za oceno izpostavljenosti pri prehrani priporoča zbiranje podatkov na podlagi speciacije za različna živila, da se izboljša ocena tveganja v zvezi z anorganskim arzenom –

         JE SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Države članice v letih 2016, 2017 in 2018 spremljajo prisotnost arzena v živilih. Spremljanje bi moralo obsegati širok nabor živil, ki odražajo potrošniške navade, da se omogoči natančna ocena izpostavljenosti, vključno z živili, kot so žitna zrnja, živila na osnovi žit (vključno z otrobi in kalčki), sadni in zelenjavni sokovi, pitna voda (vključno z ustekleničeno vodo), kava, posušeni čajni listi, pivo, ribe in morski sadeži, zelenjava, živila iz alg (vključno z algami hijiki), mleko, mlečni izdelki, hrana za dojenčke in majhne otroke, hrana za posebne zdravstvene namene in nadomestki živil.

               2.

               Države članice uporabijo postopek vzorčenja, določen v Uredbi Komisije (ES) št. 333/2007 (2), da zagotovijo reprezentativnost vzorcev iz vzorčnega lota.

               3.

               Države članice opravijo analizo arzena, po možnosti z določitvijo vsebnosti anorganskega in skupnega arzena ter, če je možno, drugih pomembnih oblik arzena, v skladu s Prilogo III k Uredbi (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (3), in sicer z uporabo analitske metode, ki dokazano zagotavlja zanesljive rezultate.

               4.

               Države članice EFSA redno pošiljajo podatke, ki jih pridobijo s spremljanjem, izražene glede na skupno težo, skupaj z informacijami in v elektronski obliki, kot jo je določila EFSA za zbiranje podatkov v enotni bazi.

      V Bruslju, 10. avgusta 2015

            Za Komisijo

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Član Komisije

      (1)  Odbor EFSA za onesnaževalce v prehranjevalni verigi (CONTAM); Znanstveno mnenje o arzenu v živilih. EFSA Journal (2009); 7(10): 1351.

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 333/2007 z dne 28. marca 2007 o določitvi metod vzorčenja in analitskih metod za uradni nadzor vsebnosti svinca, kadmija, živega srebra, anorganskega kositra, 3-MCPD in benzo-a-pirena v živilih (UL L 88, 29.3.2007, str. 29).

      (3)  Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 165, 30.4.2004, str. 1).


title: Priporočilo Komisije z dne 11. marca 2005 o Evropski listini za raziskovalce ter o Kodeksu ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev (Besedilo velja za EGP).

text:
               22.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 75/67

      PRIPOROČILO KOMISIJE

   z dne 11. marca 2005
   o Evropski listini za raziskovalce ter o Kodeksu ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev
   (Besedilo velja za EGP)
   (2005/251/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 165,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Januarja 2000 (1) je Komisija menila, da je potrebno ustanoviti Evropski raziskovalni prostor kot glavni člen prihodnjega delovanja Skupnosti na tem področju, z namenom utrjevanja in strukturiranja evropske raziskovalne politike.

               (2)

               Evropski svet v Lizboni je Skupnosti postavil cilj, da do leta 2010 postane najbolj konkurenčna in dinamična ekonomija, temelječa na znanju, na svetu.

               (3)

               Svet je v svoji resoluciji z dne 10. novembra 2003 (2) obravnaval zadeve, povezane s poklicem in kariero raziskovalcev znotraj Evropskega raziskovalnega prostora, ter pozdravil predvsem namen Komisije, da bo delovala pri oblikovanju Evropske listine za raziskovalce ter Kodeksa ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev.

               (4)

               Ugotovljeno potencialno pomanjkanje raziskovalcev (3) bo zlasti v nekaterih ključnih strokah pomenilo resno grožnjo inovativni moči, zmogljivosti znanja in rasti produktivnosti v EU v bližnji prihodnosti in lahko predstavlja oviro pri dosegu ciljev, določenih v Lizboni in Barceloni. Posledično si mora Evropa prizadevati, da bi postala raziskovalcem bistveno bolj privlačna, ter okrepiti zastopanost žensk med raziskovalci, in sicer tako, da pomaga ustvarjati nujne pogoje, v katerih bodo ženske lahko ustvarjale trajnejše in privlačnejše kariere na področju raziskav in razvoja (4).

               (5)

               Zadostni in dobro razviti človeški viri na področju raziskav in razvoja so temelj napredka v znanosti, tehnološkega napredka, izboljšanja kakovosti življenja, zagotavljanja blaginje evropskih državljanov in prispevanja h konkurenčnosti Evrope.

               (6)

               Potrebno je sprejeti in izvajati nove načine razvoja kariere raziskovalcev ter tako prispevati k izboljšanju poklicnega napredovanja raziskovalcev v Evropi.

               (7)

               Izboljšano in vidnejše poklicno napredovanje prispeva tudi k ustvarjanju pozitivnega javnega odnosa do poklica raziskovalca in s tem spodbuja več mladih k ustvarjanju kariere na področju raziskovanja.

               (8)

               Glavni politični cilj tega priporočila je, da prispeva k razvoju privlačnega, odprtega in trajnega evropskega trga delovne sile na področju raziskovanja, kjer bodo okvirni pogoji omogočali zaposlitev in ohranitev visokokakovostnih raziskovalcev, v okoljih, primernih za učinkovito delovanje in produktivnost.

               (9)

               Države članice si morajo prizadevati ponuditi raziskovalcem trajne sisteme za razvoj kariere na vseh stopnjah, ne glede na njihova pogodbena razmerja ali izbrane poti kariere na področju razvoja in raziskav, ter zagotoviti, da bodo raziskovalci obravnavani kot profesionalci in kot sestavni del ustanov, v katerih delajo.

               (10)

               Kljub temu, da so države članice naredile veliko v prizadevanjih za preseganje administrativnih in pravnih ovir za geografsko in medsektorsko mobilnost, še vedno obstajajo številne ovire.

               (11)

               Spodbujati je treba vse oblike mobilnosti kot del splošne politike človeških virov na področju raziskav in razvoja na državni, pa tudi na regionalni in institucionalni ravni.

               (12)

               Pri sistemih poklicnega ocenjevanja in poklicnega napredovanja je treba upoštevati vrednost vseh oblik mobilnosti, ter tako zagotoviti, da je takšna izkušnja koristna za poklicni razvoj raziskovalca.

               (13)

               Pri razvoju skladne kariere in mobilnostne politike za raziskovalce, ki prihajajo v Evropsko unijo (5) ali iz nje odhajajo, je treba upoštevati razmere v državah in območjih v razvoju, tako v Evropi kot zunaj nje, da ne bi ustvarjanje raziskovalnih zmogljivosti znotraj Evropske unije potekalo na račun manj razvitih držav ali območij.

               (14)

               Financerji ali delodajalci, ki zaposlujejo raziskovalce, morajo biti odgovorni za odprto, pregledno in mednarodno primerljivo izbiro in postopke zaposlovanja raziskovalcev.

               (15)

               Družba mora bolj spoštovati odgovornosti in profesionalizem, ki ga kažejo raziskovalci pri izvajanju svojega dela na različnih stopnjah svoje kariere in v različnih vlogah kot znanstveniki, vodje, koordinatorji projektov, upravitelji, nadzorniki, mentorji, poklicni svetovalci ali strokovni poročevalci.

               (16)

               To priporočilo predvideva, da so vsi delodajalci ali financerji raziskovalcev dolžni zagotoviti, da raziskovalci izpolnjujejo zahteve ustreznih nacionalnih, regionalnih ali sektorskih zakonodaj.

               (17)

               To priporočilo je državam članicam, delodajalcem, financerjem in raziskovalcem pomemben pripomoček pri sprejemanju, na prostovoljni osnovi, nadaljnjih pobud za izboljšanje in utrjevanje poklicnega napredovanja raziskovalcev v Evropski uniji ter vzpostavitvi odprtega trga delovne sile za raziskovalce.

               (18)

               Splošna načela in zahteve, določene v tem priporočilu, so plod javnega posvetovanja, ki so se ga udeležili člani Upravljalne skupine za človeške vire in mobilnost –

         PRIPOROČA:

               1.

               Države članice si prizadevajo za sprejetje potrebnih ukrepov, s katerimi bodo zagotovile, da bodo delodajalci ali financerji raziskovalcev razvijali in vzdrževali spodbudno raziskovalno okolje in delovno kulturo, kjer bodo posamezniki in raziskovalne skupine spoštovani, deležni spodbud in podpore, in kjer jim bo zagotovljena potrebna materialna in nematerialna podpora za izvajanje nalog in dosego ciljev. V tem smislu je treba dati posebno prednost organizaciji delovnih pogojev in pogojev usposabljanja v zgodnji fazi raziskovalčeve kariere, saj ta vpliva na njegove odločitve v prihodnosti in na privlačnost ustvarjanja kariere na področju raziskav in razvoja.

               2.

               Države članice si prizadevajo, kjer koli je to potrebno, za sprejetje ukrepov, ki zagotavljajo, da bodo delodajalci ali financerji izboljšali metode zaposlovanja in sisteme poklicnega ocenjevanja z namenom ustvarjanja preglednejšega, bolj odprtega, enakopravnega in mednarodno priznanega sistema zaposlovanja in poklicnega razvoja kot predpogoja za vzpostavitev avtentičnega evropskega trga delovne sile na področju raziskav.

               3.

               Države članice pri oblikovanju in sprejemanju strategij in sistemov za razvoj trajnih karier za raziskovalce ustrezno upoštevajo splošna načela in zahteve iz Evropske listine za raziskovalce in Kodeksa ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev, objavljenih v Prilogi k priporočilu.

               4.

               Države članice si v okviru njihovega področja pristojnosti prizadevajo za prenos omenjenih splošnih načel in zahtev v nacionalne regulativne okvire ali sektorske in/ali institucionalne standarde in smernice (listine in/ali kodekse za raziskovalce). Ob tem bi morale upoštevati veliko raznolikost zakonov, predpisov in praks, ki v različnih državah in na različnih področjih določajo potek, organizacijo in delovne pogoje pri ustvarjanju kariere na področju raziskav in razvoja.

               5.

               Države članice štejejo splošna načela in zahteve za sestavni del institucionalnih mehanizmov zagotavljanja kakovosti, tako da jih upoštevajo kot sredstva za uvedbo meril za nacionalne/regionalne sisteme financiranja ter jih sprejmejo za revizije, nadzor in ocenjevalne postopke, ki jih izvajajo javna telesa.

               6.

               Države članice nadaljujejo s prizadevanji za preseganje obstoječih pravnih in administrativnih ovir za mobilnost, vključno s tistimi, ki so povezane z medsektorsko mobilnostjo ter mobilnostjo med različnimi funkcijami ali znotraj njih, ob upoštevanju razširjene Evropske unije.

               7.

               Države članice si prizadevajo zagotoviti, da bodo raziskovalci uživali primerno socialno varnost glede na njihov pravni status. V zvezi s tem je treba posebno pozornost nameniti prenosljivosti pokojninskih pravic, bodisi zakonsko določenih bodisi dodatnih, za raziskovalce, ki se zaposlujejo med javnimi in zasebnimi sektorji v isti državi, pa tudi za tiste, ki se zaposlujejo prek državnih meja znotraj Evropske unije. S takšnimi režimi bi morali zagotoviti, da raziskovalci, ki zamenjajo službo ali prekinejo kariero, ne izgubijo pravic socialne varnosti.

               8.

               Države članice vzpostavijo nujne nadzorne strukture za redno ocenjevanje tega priporočila ter preverjanje obsega izvajanja Evropske listine za raziskovalce in Kodeksa ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev s strani delodajalcev, financerjev in raziskovalcev.

               9.

               Države članice vzpostavijo merila za tovrstno ocenjevanje in se o njih dogovorijo na podlagi dela, ki ga opravi Upravljalna skupina za človeške vire in mobilnost.

               10.

               Države članice kot predstavnice v mednarodnih organizacijah, ustanovljenih na medvladni ravni, ustrezno upoštevajo to priporočilo, kadar predlagajo strategije ali sprejemajo odločitve, ki zadevajo dejavnosti teh organizacij.

               11.

               To priporočilo je naslovljeno na države članice, njegov namen pa je tudi spodbuditi socialni dialog in dialog med raziskovalci, interesnimi skupinami in širšo družbo.

               12.

               Komisija poziva države članice, naj jo, kolikor je to mogoče, do 15. decembra 2005, potem pa enkrat letno, obveščajo o ukrepih, ki so jih sprejele na podlagi tega priporočila, in o prvih rezultatih uporabe tega priporočila ter navedejo primere dobre prakse.

               13.

               To priporočilo bo Komisija občasno pregledala v smislu odprte metode usklajevanja.

      V Bruslju, 11. marca 2005

            Za Komisijo

         Janez POTOČNIK

            Član Komisije

      (1)  COM(2000) 6 konč., 18.1.2000.

      (2)  UL C 282, 25.11.2003, str. 1. Resolucija Sveta z dne 10. novembra 2003 (2003/C 282/01 o poklicu in karieri raziskovalcev v Evropskem raziskovalnem prostoru).

      (3)  COM(2003) 226 konč. in SEC(2003) 489, 30.4.2003.

      (4)  SEC(2005) 260.

      (5)  COM(2004) 178 konč., 16.3.2004.

      PRILOGA
      ODDELEK 1
      Evropska listina za raziskovalce
      Evropska listina za raziskovalce je niz splošnih načel in zahtev, ki določajo vloge, odgovornosti in pravice raziskovalcev, pa tudi njihovih delodajalcev in/ali financerjev (1). Namen Listine je zagotoviti, da bo odnos med raziskovalci in delodajalci in/ali financerji prispeval k uspešnemu izvajanju pri ustvarjanju, prenosu, delitvi in širjenju znanja in tehnološkega razvoja ter poklicnega razvoja raziskovalcev. Listina prav tako priznava pomembnost vseh oblik mobilnosti kot načina za izboljšanje poklicnega razvoja raziskovalcev.
      V tem smislu Listina sestavlja okvir za raziskovalce, delodajalce in financerje, ki jih poziva, naj v svojem delovnem okolju delujejo odgovorno in profesionalno ter cenijo drug drugega.
      Listina je naslovljena na vse raziskovalce v Evropski uniji na vseh stopnjah njihove kariere in pokriva vsa področja raziskav v javnih in zasebnih sektorjih ne glede na vrsto službe ali zaposlitve (2), pravni status njihovega delodajalca ali vrsto organizacije ali ustanove, v kateri se delo izvaja. Listina upošteva tudi večplastne vloge raziskovalcev, ki niso zadolženi le za vodenje raziskav in/ali izvajanje razvojnih dejavnosti, ampak so vključeni tudi v izvajanje nadzora in mentorstva ter vodenje projektnih in administrativnih nalog.
      Ta listina predvideva, da so raziskovalci, delodajalci in/ali financerji dolžni zagotoviti, da izpolnjujejo zahteve nacionalne ali regionalne zakonodaje. Če raziskovalci uživajo status in pravice, ki so v določenih točkah ugodnejši od tistih, ki jih predvideva ta listina, se njena določila ne smejo uporabiti za zmanjšanje že pridobljenega statusa ali pravic raziskovalca.
      Raziskovalci, delodajalci in financerji, ki spoštujejo to listino, bodo prav tako spoštovali Listino o temeljnih pravicah Evropske unije in se držali njenih načel (3).
      SPLOŠNA NAČELA IN ZAHTEVE, KI VELJAJO ZA RAZISKOVALCE:
      Svoboda raziskovanja
      Raziskovalci se morajo pri svojih raziskavah osredotočiti na dobro človeštva in širjenje znanstvenih spoznanj, ob uživanju svobode misli in izražanja ter svobode določanja metod, po katerih rešujejo probleme, v skladu s priznanimi etičnimi načeli in praksami.
      Vendar pa morajo raziskovalci upoštevati omejitve teh svoboščin, ki bi lahko nastale kot rezultat določenih raziskovalnih okoliščin (vključno z nadzorom/vodenjem/upravljanjem) ali operativnih omejitev, npr. iz proračunskih ali infrastrukturnih razlogov ali, zlasti v industrijskem sektorju, iz razlogov varstva intelektualne lastnine. Takšne omejitve ne bi smele kršiti priznanih etičnih načel in praks, ki jih morajo raziskovalci spoštovati.
      Etična načela
      Raziskovalci morajo spoštovati priznane etične prakse in temeljna etična načela, primerna njihovi stroki, kot tudi etične standarde, kot je zapisano v različnih nacionalnih, sektorskih ali institucionalnih etičnih kodeksih.
      Poklicna odgovornost
      Raziskovalci si morajo prizadevati zagotoviti, da so njihove raziskave pomembne za družbo, in da ne ponavljajo raziskav, ki so bile že opravljene drugje.
      Izogibati se morajo kakršnemu koli plagiatstvu in upoštevati načela intelektualne lastnine ter skupno last nad podatki v primeru raziskave, ki jo opravijo v sodelovanju z nadzorniki in/ali drugimi raziskovalci. Potrebe po potrditvi novih ugotovitev z dokazovanjem, da so poskusi ponovljivi, ne bi smeli šteti za plagiat, pod pogojem, da so podatki, ki jih je treba potrditi, natančno navedeni.
      Če je za kateri koli vidik njihovega dela pooblaščena druga oseba, morajo raziskovalci zagotoviti, da je ta oseba kompetentna za opravljanje tega dela.
      Poklicni odnos
      Raziskovalci morajo poznati strateške cilje, ki urejajo njihovo raziskovalno okolje in finančne mehanizme, in pred začetkom raziskave ali dostopom do razpoložljivih virov pridobiti vsa potrebna dovoljenja.
      Svoje delodajalce, financerje ali nadzornika morajo obvestiti o zamudi, spremembi ali zaključku raziskovalnega projekta, ali sporočiti, če nameravajo raziskavo predčasno prekiniti ali jo iz kakršnega koli razloga opustiti.
      Pogodbene in pravne obveznosti
      Raziskovalci na vseh ravneh morajo biti seznanjeni z nacionalnimi, sektorskimi ali institucionalnimi predpisi, ki vplivajo na usposabljanje in/ali delovne pogoje. To vključuje tudi poznavanje predpisov, ki zadevajo pravice intelektualne lastnine, in zahtev ali pogojev katerega koli naročnika ali financerja, ne glede na vrsto njihove pogodbe. Raziskovalci morajo upoštevati te predpise tako, da posredujejo zahtevane rezultate (npr. znanstvena dela, publikacije, patente, poročila, razvoj novih izdelkov itd.), kot je določeno v pogojih v pogodbi ali v drugem enakovrednem dokumentu.
      Odgovornost
      Raziskovalci se morajo zavedati, da so odgovorni svojim delodajalcem, financerjem ali drugim javnim ali zasebnim telesom pa tudi na bolj etični osnovi družbi kot celoti. Raziskovalci, ki se financirajo iz javnih skladov, so posebej odgovorni tudi za učinkovito porabo davkoplačevalskega denarja. Zato se morajo držati načel preudarnega, preglednega in učinkovitega upravljanja in sodelovati v primeru pooblaščenega pregleda njihovega raziskovanja, ne glede na to, ali ga izvajajo njihovi delodajalci/financerji ali etični odbori.
      Metode zbiranja in analize, rezultati in, kjer je primerno, podrobnosti o podatkih morajo biti dostopni za interni ali zunanji pregled, kadar koli je to potrebno in če to zahtevajo ustrezne oblasti.
      Dobre prakse pri raziskavah
      Raziskovalci morajo ves čas izvajati varne delovne prakse, v skladu z nacionalno zakonodajo, vključno z nujnimi previdnostnimi ukrepi glede zdravja in varnosti ter povrnitve podatkov v primeru odpovedi informacijske tehnologije, npr. s pripravo ustreznih podpornih strategij. Prav tako morajo biti seznanjeni z obstoječimi nacionalnimi pravnimi zahtevami glede varstva podatkov in zaupnosti ter sprejeti potrebne ukrepe za njihovo izvajanje ob vsakem času.
      Širjenje, izkoriščanje rezultatov
      Vsi raziskovalci morajo zagotoviti, v skladu s svojimi pogodbami, da bodo rezultate raziskav širili in izkoriščali, npr. da bodo o njih poročali, jih prenesli v druga raziskovalna okolja ali, če je primerno, tržili. Še posebej raziskovalci na višjih položajih morajo zagotoviti, da bo raziskava obrodila sadove ter da bodo njeni rezultati bodisi tržno izkoriščeni bodisi dostopni javnosti (ali oboje), kadar koli se za to pojavi priložnost.
      Sodelovanje z javnostjo
      Raziskovalci morajo zagotoviti, da je z njihovimi raziskovalnimi dejavnostmi seznanjena širša družba, in sicer tako, da jih razumejo tudi nestrokovnjaki, ter tako izboljšati razumevanje znanosti s strani javnosti. Neposredno sodelovanje z javnostjo bo pomagalo raziskovalcem pri boljšem razumevanju zanimanja javnosti za prednostne naloge znanosti in tehnologije, kot tudi pri razumevanju skrbi javnosti.
      Odnosi z nadzorniki
      Raziskovalci, ki so na stopnji usposabljanja, morajo vzpostaviti strukturiran in reden odnos z nadzornikom/-i in predstavniki fakultete/oddelka, da bi lahko od tega odnosa imeli čim več.
      To vključuje vodenje evidence o celotnem poteku dela in izsledkih raziskave, pridobivanje povratnih informacij v smislu poročil in seminarjev, uporabo takšnih informacij in delo v skladu z dogovorjenimi razporedi, fazami, končnimi izsledki in/ali rezultati raziskave.
      Nadzor in vodstvene obveznosti
      Vodilni raziskovalci morajo posebno pozornost posvetiti svoji večplastni vlogi nadzornikov, mentorjev, poklicnih svetovalcev, vodij, koordinatorjev projektov, direktorjev ali strokovnih poročevalcev. Te naloge bi morali opravljati po najvišjih poklicnih standardih. Glede na njihovo vlogo nadzornikov ali mentorjev raziskovalcev, morajo vodilni raziskovalci vzpostaviti konstruktiven in pozitiven odnos z raziskovalci na začetni stopnji, ter tako ustvariti pogoje za učinkovitejši prenos znanja in nadaljnji uspešen razvoj karier raziskovalcev.
      Nadaljevanje poklicnega razvoja
      Raziskovalci na vseh stopnjah kariere se morajo nenehno izpopolnjevati z rednim posodabljanjem in širjenjem strokovnega znanja in kompetenc. To lahko dosežejo na različne načine, med drugim (ne pa izključno) z uradnim usposabljanjem, delavnicami, konferencami in e-izobraževanjem.
      SPLOŠNA NAČELA IN ZAHTEVE, KI VELJAJO ZA DELODAJALCE IN FINANCERJE:
      Priznanje poklica
      Vsi raziskovalci, ki ustvarjajo raziskovalno kariero, bi morali biti priznani kot profesionalci in temu primerno obravnavani že na samem začetku njihove kariere – na podiplomski ravni, pri čemer je potrebno upoštevati vse ravni, ne glede na njihovo razvrstitev na nacionalni ravni (npr. zaposleni, podiplomski študent, kandidat za doktorja, oseba z doktoratom, državni uradnik).
      Nediskriminacija
      Delodajalci in/ali financerji ne smejo raziskovalcev na noben način diskriminirati glede na spol, starost, etnično, narodnostno ali socialno poreklo, vero, spolno usmerjenost, jezik, invalidnost, politično prepričanje, socialni ali ekonomski položaj.
      Raziskovalno okolje
      Delodajalci in/ali financerji raziskovalcev morajo zagotoviti karseda spodbudno raziskovalno okolje ali okolje za raziskovalno usposabljanje ter primerno opremo, objekte in priložnosti, vključno s sodelovanjem na daljavo prek raziskovalnih mrež, ter spoštovanje nacionalnih ali sektorskih predpisov glede zdravja in varnosti pri raziskavah. Financerji morajo zagotoviti ustrezne vire za podporo pri izvajanju dogovorjenega delovnega programa.
      Delovni pogoji
      Delodajalci in/ali financerji morajo zagotoviti, da delovni pogoji za raziskovalce, vključno z raziskovalci invalidi, kjer je to primerno, omogočajo fleksibilnost, ki je nujna za uspešno opravljanje raziskav, v skladu z obstoječo nacionalno zakonodajo ter nacionalnimi ali sektorskimi kolektivnimi pogodbami. Prizadevati si morajo za vzpostavitev takšnih delovnih pogojev, ki moškim in ženskam omogočajo združljivost družine in dela, otrok in kariere (4). Posebno pozornost je treba nameniti med drugim fleksibilnemu delovnemu času, skrajšanemu delovnemu času, delu na daljavo in studijskemu dopustu, kot tudi nujnim finančnim in administrativnim določbam, ki urejajo te zadeve.
      Stabilnost in stalnost zaposlitve
      Delodajalci in/ali financerji morajo zagotoviti, da nestalne pogodbe o zaposlitvi ne spodkopavajo dela raziskovalcev, in si torej prizadevati, kolikor je to mogoče, za izboljšanje stabilnosti zaposlitvenih pogojev za raziskovalce, ob uveljavljanju in spoštovanju načel in pogojev, določenih z Direktivo Sveta 1999/70/ES (5).
      Financiranje in plače
      Delodajalci in/ali financerji morajo raziskovalcem zagotoviti poštene in privlačne pogoje financiranja in/ali plač z ustreznimi in pravičnimi ugodnostmi socialne varnosti (vključno z bolniškim staležem, starševskim nadomestilom, pokojninskimi pravicami in denarnim nadomestilom za primer brezposelnosti), v skladu z obstoječo nacionalno zakonodajo in nacionalnimi ali panožnimi kolektivnimi pogodbami. Ti pogoji morajo veljati za raziskovalce na vseh stopnjah kariere, vključno z začetniki, sorazmerno z njihovim pravnim statusom, delom in s stopnjo usposobljenosti in/ali odgovornosti.
      Enakomerna zastopanost spolov (6)

      Delodajalci in/ali financerji si morajo prizadevati za enakomerno zastopanost spolov na vseh ravneh osebja, vključno z nadzornim in upravnim osebjem. To je treba doseči na podlagi politike enakih možnosti pri zaposlovanju ter pri kasnejših kariernih stopnjah, vendar ne na račun kakovosti ali konkurenčnosti. Da bi zagotovili enako obravnavo pri izbiri raziskovalcev, morata biti oba spola enakopravno zastopana tudi v izbirnih in ocenjevalnih odborih.
      Razvoj kariere
      Delodajalci in/ali financerji morajo razviti, po možnosti znotraj okvira upravljanja s človeškimi viri, posebno strategijo razvoja kariere za raziskovalce na vseh stopnjah njihove kariere, ne glede na njihov pogodbeni položaj, vključno z raziskovalci, ki so zaposleni za določen čas. Ta strategija mora vključevati razpoložljivost mentorjev, ki sodelujejo pri zagotavljanju podpore in vodenja za osebni in poklicni razvoj raziskovalcev, ob spodbujanju raziskovalcev in zmanjševanju kakršne koli negotovosti glede njihove poklicne prihodnosti. Vsi raziskovalci morajo biti seznanjeni s takšnimi predpisi in ureditvami.
      Vrednotenje mobilnosti
      Delodajalci in/ali financerji morajo priznati pomen geografske, medsektorske, inter- ali transdisciplinarne ter virtualne (7) mobilnosti, kot tudi mobilnosti med javnim in zasebnim sektorjem kot pomembnih načinov za izboljšanje znanstvenih spoznanj in poklicnega razvoja na kateri koli stopnji raziskovalčeve kariere. Zato bi takšne možnosti morali vnesti v posebno strategijo razvoja kariere in polno vrednotiti in priznavati izkušnje z mobilnostjo v svojem sistemu ocenjevanja/presojanja karier.
      Takšno ravnanje zahteva tudi uvedbo potrebnih administrativnih instrumentov, ki bodo omogočili prenosljivost subvencij in ugodnosti socialnega zavarovanja, v skladu z nacionalno zakonodajo.
      Dostop do raziskovalnega usposabljanja in trajnega razvoja
      Delodajalci in/ali financerji bi morali vsem raziskovalcem na kateri koli stopnji njihove kariere zagotoviti, ne glede na njihov pogodbeni položaj, možnost poklicnega razvoja in izboljšanja njihove zaposljivosti preko dostopa do ukrepov za trajen razvoj spretnosti in usposobljenosti.
      Takšne ukrepe je treba redno ocenjevati glede na njihovo dostopnost, uveljavljenost in učinkovitost pri izboljševanju usposobljenosti, strokovnega znanja in zaposljivosti.
      Dostop do poklicnega svetovanja
      Delodajalci in/ali financerji morajo vsem raziskovalcem na vseh stopnjah njihove kariere in ne glede na njihov pogodbeni položaj zagotoviti dostop do poklicnega svetovanja in pomoči pri zaposlitvi, bodisi v zadevnih ustanovah bodisi skozi sodelovanje z drugimi strukturami.
      Pravice intelektualne lastnine
      Delodajalci in/ali financerji morajo poskrbeti, da raziskovalci na vseh stopnjah kariere uživajo ugodnosti izkoriščanja (če te sploh obstajajo) svojih rezultatov raziskav in razvoja s pomočjo pravnega varstva, zlasti pa z ustrezno zaščito pravic intelektualne lastnine, vključno z avtorskimi pravicami.
      Politike in prakse morajo določiti, katere pravice pripadajo raziskovalcem in/ali, kjer je primerno, njihovim delodajalcem ali drugim stranem, vključno z zunanjimi gospodarskimi ali industrijskimi organizacijami, po možnosti predvidenimi po posebnih sporazumih o sodelovanju ali drugih vrstah sporazumov.
      Soavtorstvo
      Soavtorstvo morajo institucije pri ocenjevanju osebja obravnavati kot pozitivno, kot dokaz konstruktivnega pristopa k vodenju raziskave. Delodajalci in/ali financerji morajo torej razviti strategije, prakse in postopke, ki bodo raziskovalcem, tudi tistim na začetku raziskovalne kariere, zagotovili okvirne pogoje, da bodo lahko v okviru svojih dejanskih prispevkov priznani, omenjeni in citirani kot avtorji dokumentov, patentov itd., ali pa, da bodo lahko svoje lastne rezultate raziskave objavili neodvisno od svojih nadzornikov.
      Nadzor
      Delodajalci in/ali financerji morajo jasno navesti osebo, na katero se lahko raziskovalci v zgodnji fazi kariere obrnejo v zvezi z izvajanjem poklicnih dolžnosti, ter o tem obvestiti raziskovalce.
      V takšnih ureditvah mora biti jasno izraženo, da so predlagani nadzorniki zadostno strokovno usposobljeni za nadzor raziskave, da imajo čas, strokovno znanje, izkušnje in so zavezani k temu, da bodo raziskovalcem pripravnikom lahko ponudili ustrezno podporo in poskrbeli za potreben napredek ter postopke presoje, kot tudi za potrebne mehanizme povratnih informacij.
      Poučevanje
      Poučevanje je osnovni način oblikovanja in širjenja znanja in bi torej moralo predstavljati dragoceno možnost na raziskovalčevi poklicni poti. Vendar pa zadolžitve poučevanja ne smejo biti preobsežne in ne smejo ovirati raziskovalcev, zlasti na začetku njihove kariere, pri izvajanju raziskovalnih dejavnosti.
      Delodajalci in/ali financerji morajo poskrbeti za ustrezno nagrajevanje poučevanja in njegovo upoštevanje pri sistemih ocenjevanja ter za to, da se čas, ki ga starejši člani osebja namenijo poučevanju raziskovalcev začetnikov, šteje kot del njihovih obveznosti. Za poučevanje, kot del poklicnega razvoja raziskovalcev, je treba opraviti ustrezno usposabljanje.
      Sistemi ocenjevanja/presoje
      Delodajalci in/ali financerji morajo za vse raziskovalce, vključno s starejšimi, uvesti sisteme ocenjevanja/presoje, s katerimi bo njihovo poklicno delo redno in pregledno vrednotil neodvisni (v primeru starejših raziskovalcev po možnosti mednarodni) odbor.
      Takšni postopki ocenjevanja in vrednotenja morajo ustrezno upoštevati celotno raziskovalno ustvarjalnost in rezultate raziskav, npr. publikacije, patente, vodenje raziskave, poučevanje/predavanja, nadzor, mentorstvo, sodelovanje na državni ali mednarodni ravni, administrativne dolžnosti, dejavnosti ozaveščanja javnosti in mobilnost. Postopke ocenjevanja in vrednotenja je treba upoštevati v okviru poklicnega napredovanja.
      Pritožbe/prizivi
      Delodajalci in/ali financerji morajo, v skladu z nacionalnimi predpisi in uredbami, uvesti ustrezne postopke, po možnosti z izbiro nepristranske osebe (podobne ombudsmanu), za obravnavo pritožb ali prizivov raziskovalcev, vključno s tistimi, ki se nanašajo na spore med nadzorniki in raziskovalci na začetku poklicne poti. Pri takšnih postopkih mora biti celotnemu osebju na voljo zaupna in neformalna pomoč pri reševanju delovnih sporov, nesoglasij in pritožb, z namenom pospeševanja poštene in nepristranske obravnave znotraj institucije in izboljšanja splošne kvalitete delovnega okolja.
      Udeležba v organih odločanja
      Delodajalci in/ali financerji raziskovalcev morajo priznati, kot popolnoma legitimno in dejansko zaželeno, udeležbo raziskovalcev v pomembnih informativnih in posvetovalnih organih ter organih odločanja v ustanovah, v katerih delajo, da bi tako ščitili in promovirali svoje individualne in skupne interese kot profesionalci ter dejavno prispevali k delovanju ustanove (8).
      Zaposlovanje
      Delodajalci in/ali financerji morajo zagotoviti, da so standardi za sprejem raziskovalcev, zlasti tistih na začetku kariere, jasno določeni, in olajšati dostop prikrajšanim skupinam ali raziskovalcem, ki se vračajo k raziskovalni karieri, vključno z učitelji (na vseh ravneh), ki se vračajo k raziskovalni karieri.
      Delodajalci in/ali financerji morajo pri imenovanju in zaposlovanju raziskovalcev spoštovati načela, določena v Kodeksu ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev.
      ODDELEK 2
      Kodeks ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev
      Kodeks ravnanja pri zaposlovanju raziskovalcev je sestavljen iz niza splošnih načel in zahtev, ki jih morajo upoštevati delodajalci in/ali financerji pri imenovanju ali zaposlovanju raziskovalcev. Ta načela in zahteve morajo zagotoviti upoštevanje vrednot, kot sta preglednost postopkov zaposlovanja in enaka obravnava vseh prosilcev, zlasti glede razvoja privlačnega, odprtega in trajnega evropskega trga delovne sile za raziskovalce, in se dopolnjujejo z načeli, določenimi v Evropski listini za raziskovalce.
      Ustanove in delodajalci s spoštovanjem Kodeksa ravnanja odkrito pokažejo svojo zavezanost k odgovornemu in spoštljivemu delovanju in vzpostavitvi poštenih okvirnih pogojev za raziskovalce, z jasnim namenom prispevanja k napredku Evropskega raziskovalnega prostora.
      SPLOŠNA NAČELA IN ZAHTEVE ZA KODEKS RAVNANJA
      Zaposlovanje
      Delodajalci in/ali financerji morajo uvesti postopke zaposlovanja, ki bodo odprti (9), učinkoviti, pregledni, podporni in mednarodno primerljivi, kot tudi prilagojeni vrsti delovnega mesta, navedenega v ponudbi za zaposlitev.
      Ponudbe za zaposlitev morajo podati širok opis zahtevanih znanj in usposobljenosti, in ne smejo biti sestavljene tako, da bi odvrnile ustrezne prosilce. Delodajalci morajo v ponudbo vnesti tudi opis delovnih pogojev in pravic, vključno z možnostmi napredovanja. Poleg tega mora biti čas od objave ponudbe do izteka roka za oddajo vlog prosilcev ustrezno dolg.
      Izbira
      Izbirni odbori morajo združevati različna strokovna znanja in usposobljenosti, razmerje med spoloma v odborih mora biti uravnoteženo, in, kjer je to izvedljivo, odbore morajo sestavljati člani iz različnih sektorjev (javnih in zasebnih) in strok, vključno s člani iz drugih držav, ki pa so ustrezno usposobljeni za ocenjevanje kandidata. Če je to mogoče, je potrebno uporabiti čim več izbirnih metod, kot so npr. ocena s strani zunanjega izvedenca ali osebni razgovori s kandidati. Člani izbirnih odborov morajo biti ustrezno usposobljeni.
      Preglednost
      Kandidati morajo biti še pred izbiro seznanjeni s postopkom zaposlovanja in izbirnimi merili, številom delovnih mest, ki so na voljo, in možnostmi poklicnega razvoja. Tudi po končanem postopku izbire morajo biti seznanjeni s prednostmi in slabostmi svojih vlog.
      Merila ocenjevanja
      V postopku izbire je treba upoštevati vse izkušnje (10) kandidatov. Osredotočili se je treba na njihov celoten potencial za delo raziskovalca, ob tem pa upoštevati tudi njihovo ustvarjalnost in stopnjo samostojnosti.
      To pomeni, da je treba primernost kandidata presojati kvalitativno in kvantitativno, in se ob tem osredotočiti na izstopajoče rezultate na raznoliki poklicni poti in ne le na število objavljenih publikacij. Zato mora biti pomen bibliografskih kazalcev ustrezno uravnotežen znotraj širšega niza ocenjevalnih meril, kot so poučevanje, nadzor, skupinsko delo, prenos znanja, upravljanje z viri in inovacijami ter dejavnosti ozaveščanja javnosti. Pri kandidatih z izkušnjami v industriji je treba pozornost posvetiti patentom, razvoju ali izumom.
      Kronološka odstopanja v življenjepisu
      Prekinitve kariere ali kronološka odstopanja v življenjepisu ne smejo biti vzrok za kaznovanje kandidatov, temveč je treba nanje gledati kot na razvojno stopnjo v karieri in posledično kot na potencialno dragocen prispevek k poklicnemu razvoju raziskovalca v smeri večdimenzionalne poklicne poti. Kandidatom je torej treba omogočiti, da oddajo življenjepis, ki temelji na dokazih, ki odražajo vzorčni seznam dosežkov in kvalifikacij, primernih delovnemu mestu, za katero je bila vloga oddana.
      Priznavanje izkušenj z mobilnostjo
      Izkušnje z mobilnostjo, npr. bivanje v drugi državi/regiji ali v drugem raziskovalnem centru (javnem ali zasebnem), ali prehod iz ene stroke ali sektorja v drugo/drugega, bodisi kot del prvotnega raziskovalnega usposabljanja bodisi na kasnejši stopnji v karieri raziskovalca, ali virtualno mobilnostno izkušnjo je treba upoštevati kot dragocen prispevek k poklicnemu razvoju raziskovalca.
      Priznavanje kvalifikacij
      Delodajalci in/ali financerji morajo poskrbeti za ustrezno oceno in presojo akademskih in poklicnih kvalifikacij, vključno z neformalnimi kvalifikacijami, vseh raziskovalcev, zlasti v smislu mednarodne in poklicne mobilnosti. Seznaniti se morajo s pravili, postopki in standardi tovrstnih kvalifikacij, jih v celoti razumeti ter posledično preučiti nacionalno zakonodajo, konvencije in posebne predpise glede priznanja teh kvalifikacij prek vseh razpoložljivih kanalov (11).
      Delovna doba
      Stopnje zahtevanih kvalifikacij morajo biti usklajene s potrebami položaja, ne pa delovati kot ovira za vstop. Pri prepoznavanju in oceni kvalifikacij se je treba osredotočiti na dosežke osebe, ne pa na njene okoliščine ali ugled ustanove, v kateri je pridobila kvalifikacije. Ker so lahko poklicne kvalifikacije pridobljene na začetku dolge kariere, je treba upoštevati tudi vzorec dolgega poklicnega razvoja.
      Podoktorska imenovanja
      Ustanove, ki imenujejo podoktorske raziskovalce, morajo postaviti jasna pravila in natančne smernice za zaposlovanje in imenovanje takšnih raziskovalcev, vključno z najdaljšim trajanjem in cilji takšnih imenovanj. Takšne smernice morajo upoštevati čas, ki ga je kandidat preživel na prejšnjih podoktorskih zaposlitvah v drugih ustanovah, ob upoštevanju dejstva, da mora biti podoktorski status prehodnega značaja, poglavitni namen pa mora biti omogočanje dodatnih možnosti poklicnega razvoja za raziskovalno kariero v smislu dolgoročnih kariernih pričakovanj.
      ODDELEK 3
      Opredelitve
      Raziskovalci
      Za namene tega priporočila se uporablja mednarodno priznana Frascatijeva opredelitev raziskave (12). Raziskovalci so posledično opisani kot
      „Strokovnjaki, ki se ukvarjajo s pojmovanjem ali ustvarjanjem novega znanja, izdelkov, postopkov, metod in sistemov ter z upravljanjem zadevnih projektov.“
      Natančneje se to priporočilo nanaša na vse osebe, ki so poklicno zaposlene pri raziskavah in razvoju v kateri koli fazi svoje kariere (13), ne glede na njihovo klasifikacijo. To vključuje tudi dejavnosti, povezane s „temeljnimi raziskavami“, „strateškimi raziskavami“, „uporabnimi raziskavami“, poskusnim razvojem in „prenosom znanja“, vključno z inovacijami in posvetovalnimi, nadzornimi in učnimi zmogljivostmi, upravljanjem z znanjem in pravicami do intelektualne lastnine, izkoriščanjem rezultatov raziskav ali znanstvenim novinarstvom.
      Treba je razlikovati med raziskovalci v zgodnji fazi raziskovalne kariere in izkušenimi raziskovalci:

                  —

                  Izraz raziskovalec v zgodnji fazi raziskovalne kariere (14) se nanaša na raziskovalce v prvih štirih letih (polni delovni čas) njihove raziskovalne dejavnosti, vključno z obdobjem raziskovalnega usposabljanja.

                  —

                  Izkušeni raziskovalci (15) so opredeljeni kot raziskovalci z najmanj štirimi leti (polni delovni čas) raziskovalnih izkušenj od pridobitve univerzitetne diplome, ki jim omogoča pripravo doktorata, v državi, v kateri je diploma pridobljena, oz. raziskovalci, ki so že pridobili doktorat, ne glede na to, koliko časa je pridobitev trajala.

            Delodajalci
      V smislu tega priporočila se izraz „delodajalci“ nanaša na vse javne ali zasebne institucije, ki zaposlujejo raziskovalce na podlagi pogodb ali gostijo raziskovalce na podlagi drugih vrst pogodb ali sporazumov, vključno s tistimi, ki ne predvidevajo neposrednega finančnega razmerja. Slednje se zlasti nanaša na visokošolske ustanove, oddelke na fakultetah, laboratorije, sklade ali zasebna telesa, kjer raziskovalci bodisi opravijo usposabljanje ali izvajajo raziskovalne dejavnosti na podlagi financiranja, ki ga omogoči tretja stran.
      Financerji
      Izraz „financerji“ se nanaša na vse organe (16), ki financirajo (vključno s plačami, nagradami, subvencijami in štipendijami) javne in zasebne raziskovalne ustanove, vključno z visokošolskimi ustanovami. V tej vlogi lahko kot ključni pogoj za financiranje določijo, da morajo ustanove, ki jih podpirajo, sprejeti in izvajati učinkovite strategije, prakse in mehanizme, v skladu s splošnimi načeli in zahtevami, predstavljenimi v tem priporočilu.
      Imenovanje ali zaposlitev
      To se nanaša na katero koli vrsto pogodbe ali plače ali na štipendijo, subvencijo ali nagrade, ki jih financira tretja stran, vključno s financiranjem znotraj okvirnega programa/-ov (17).

         (1)  Glejte opredelitev v oddelku 3.

         (2)  Glejte opredelitev v oddelku 3.

         (3)  UL C 364, 18.12.2000, str. 1.

         (4)  Glejte SEC(2005) 260, Ženske in znanost: Odličnost in inovacija – Enakost med spoloma v znanosti.

         (5)  Direktiva Sveta 1999/70/ES z dne 28. junija 1999, ki se nanaša na okvirni dogovor o delu za določen čas, ki so ga sklenili ETUC, UNICE in CEEP (UL L 175, 10.7.1999, str. 43), in katere namen je preprečiti neenakopravno obravnavo zaposlenih za določen čas v primerjavi z redno zaposlenimi, preprečiti zlorabe, ki bi lahko izhajale iz zaporednih pogodb za določen čas, izboljšati dostop do usposabljanja za zaposlene za določen čas ter zagotoviti seznanjenost začasno zaposlenih s prostimi stalnimi delovnimi mesti.

         (6)  Glejte SEC(2005) 260, Ženske in znanost: Odličnost in inovacija – Enakost med spoloma v znanosti.

         (7)  Npr. sodelovanje na daljavo prek elektronskih omrežij.

         (8)  V tem smislu glejte tudi Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2002/14/ES (UL L 80, 23.3.2002, str. 29).

         (9)  Treba je uporabiti vse razpoložljive instrumente, zlasti mednarodne ali globalno dostopne spletne vire, kot je Vseevropski raziskovalni mobilnostni portal: http://europa.eu.int/eracareers

         (10)  Glejte tudi Evropsko listino za raziskovalce: Ocenjevalni sistemi v oddelku 1 tega dokumenta.

         (11)  Glejte http://www.enic-naric.net/ za več informacij o omrežjih NARIC (National Academic Recognition Information Centres) in ENIC (European Network of Information Centres).

         (12)  V: Predlagana standardna praksa za ankete o raziskavah in poskusnem razvoju, Frascati Manual, OECD, 2002.

         (13)  COM(2003) 436, 18.7.2003: Raziskovalci v Evropskem raziskovalnem prostoru: En poklic, več karier.

         (14)  Glejte: Delovni program „Strukturiranje evropskega raziskovalnega območja: Človeški viri in mobilnost, ukrepi Marie Curie“, izdaja september 2004, str. 41.

         (15)  Prav tam, str. 42.

         (16)  Skupnost si bo prizadevala za izvajanje obveznosti, določenih v tem priporočilu, do prejemnika sredstev v okviru Okvirnega/-ih programa/-ov za raziskave, tehnološki razvoj in demonstracijske dejavnosti.

         (17)  Okvirni program/-i za raziskave, tehnološki razvoj in demonstracijske dejavnosti.