title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Belgije za stabilnost za obdobje 2012–2016

text:
               30.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/5

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 9. julija 2013
   v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Belgije za stabilnost za obdobje 2012–2016
   2013/C 217/02
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   po posvetovanju z Odborom za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, da integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav ali vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli dogovor za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 10. julija 2012 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Belgije za leto 2011 in podal mnenje o programu Belgije za stabilnost za obdobje 2012–2015.

               (5)

               Komisija je 28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega je Komisija 28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Belgijo opredelila kot eno od držav članic, za katere bi bilo treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 7. februarja 2013 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2013 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2013.

               (7)

               Evropski svet je 14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (8)

               Komisija je 10. aprila 2013 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Belgijo, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da v Belgiji obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je potrebno spremljanje in ukrepanje politike. Več pozornosti je treba nameniti zlasti makroekonomskim spremembam na področjih zunanje konkurenčnosti blaga in zadolženosti, predvsem posledicam visoke ravni javnega dolga za realno gospodarstvo.

               (9)

               Belgija je 29. aprila 2013 predložila svoj nacionalni program reform za leto 2013 in svoj program za stabilnost za obdobje 2012–2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (10)

               Na podlagi ocene programa za stabilnost v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten. V primerjavi s pomladansko napovedjo služb Komisije iz leta 2013, ki predvideva nespremenjeno rast BDP v navedenem letu, leta 2014 pa da bo rast narasla na 1,2 %, je ocena nekoliko bolj optimistična (napoveduje 0,2 % rast oziroma 1,5 % rast). Belgija je od leta 2010 in zlasti leta 2012 izvajala konsolidacijske ukrepe, in leta 2012 uvedla tudi strukturne reforme na področju pokojninskega sistema, sistema nadomestil za brezposelnost in proizvodnih trgov. Vendar pa fiskalna konsolidacija ni bila zadostna za izpolnjevanje priporočila Sveta z dne 2. decembra 2009 glede odprave čezmernega primanjkljaja. Poleg tega je bil zaradi dokapitalizacije bančne skupine Dexia, ki je imela negativen vpliv na rezultat glede primanjkljaja v višini 0,8 % BDP, in ekonomskega razvoja v drugi polovici leta 2012, ki je bil slabši od pričakovanega, zamujen rok iz leta 2012 za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja. Zaradi tega se predvideva, da se bo primanjkljaj od leta 2013 naprej zmanjšal pod referenčno vrednost iz Pogodbe 3 % BDP. Cilj proračunske strategije iz programa za stabilnost je, da se do leta 2015 doseže uravnotežen proračun v strukturnem smislu in leta 2016 srednjeročni cilj. Program za stabilnost je srednjeročni cilj spremenil tako, da presežek ni več 0,5 %, temveč 0,75 % BDP. Novi srednjeročni cilj je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Program za stabilnost je skladen z novim rokom iz leta 2013 za postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem, na podlagi pomladanske napovedi služb Komisije za leto 2013 pa je varnostna rezerva pri kršitvi referenčne vrednosti iz Pogodbe 3 % BDP majhna, in sicer s predvidenim primanjkljajem leta 2013 v višini 2,9 % BDP.
               Načrtovan letni napredek pri doseganju srednjeročnega cilja, za katerega se predvideva, da bo dosežen do leta 2016, je višji od 0,5 % BDP (v strukturnem smislu). Po letu 2013 niso bili predvideni nobeni konsolidacijski ukrepi. V skladu z informacijami iz programa za stabilnost bo stopnja rasti javnofinančnih odhodkov brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov med leti 2014 in 2016 predvidoma prispevala k letni strukturni prilagoditvi v smeri srednjeročnega cilja v višini 0,5 % BDP. Na podlagi programa za stabilnost bo delež dolga s 100 % BDP najvišji leta 2013, nato pa se bo postopoma zmanjševal in leta 2016 dosegel 93 % BDP. Pričakovati je, da bo Belgija od leta 2014 do 2016 v prehodnem obdobju glede izpolnjevanja merila glede dolga. V skladu z načrti bo merilo glede dolga izpolnjeno ob koncu prehodnega obdobja. Na podlagi pomladanske napovedi služb Komisije za leto 2013, ki predvideva, da bo delež javnega dolga leta 2013 dosegel 101,4 % in se leta 2014 dodatno povečal na 102,1 % BDP, in sicer ob predpostavki nespremenjene politike, prehod k pravilu glede zmanjšanja dolga leta 2014 ne bo upoštevan, kar kaže, da napredek pri doseganju srednjeročnega cilja ni zadosten. Program za stabilnost ne utemelji, kako bo načrtovana prilagoditev porazdeljena med različne ravni vlade, kar je bilo obravnavano že v priporočilu za posamezno državo iz lanskega leta. Poleg večletnega javnofinančnega okvira, ki temelji na pravilih, je treba pripraviti eksplicitne ureditve usklajevanja ter glede tega sprejeti dogovor, da se zagotovijo in izvajajo strožje in samodejne obveznosti regij, skupnosti in lokalnih organov z namenom doseganja proračunskih ciljev.

               (11)

               Belgija se sooča s predvidenim velikim povečanjem odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva (+2,0 odstotne točke BDP), in sicer že v obdobju 2010–2020, zlasti na področju pokojnin in dolgotrajne oskrbe. Začeta reforma sistema socialne varnosti za starejše bo pozitivno vplivala na njihovo zaposlovanje. Kljub temu napovedi kažejo, da Belgija ne bo izpolnila cilja, ki si ga je na tem področju zastavila za leto 2020. Zaradi velikosti izziva bodo potrebna dodatna prizadevanja, da se odpravi vrzel med dejansko in zakonsko upokojitveno starostjo. Ukrepi za povezavo zakonske upokojitvene starosti z razvojem pričakovane življenjske dobe bi omogočili dolgoročno zaščito vzdržnosti pokojninskega sistema. Potrebo po doseganju finančne vzdržnosti bo treba uravnotežiti s potrebo po ohranjanju ustreznih programov socialne varnosti za starejše. Na področju dolgotrajne oskrbe bi bilo treba zaradi relativno visokih stroškov institucionalne oskrbe v Belgiji raziskati možnosti izboljšanja stroškovne učinkovitosti javne porabe za storitve dolgotrajne oskrbe in varčevalnih ukrepov kot so zdravstvena preventiva in rehabilitacija ter ustvarjanje boljših pogojev za samostojno življenje.

               (12)

               Dolgoročna izguba konkurenčnosti Belgije je posledica različnih dejavnikov, vključno s sistemom določanja plač, slabim delovanjem trgov proizvodnih dejavnikov in nefinančnimi dejavniki, povezanimi z zmogljivostjo gospodarstva na področju inovacij. Plačna norma iz leta 1996, katere cilj je bil ohraniti konkurenčnost nasproti glavnim trgovinskim partnerjem, ni vedno izpolnila svojega namena. Takojšni ukrepi, sprejeti do zdaj, da bi gibanje plač približali stopnjam produktivnosti, so pravi, vendar nezadostni za zagotovitev dolgoročne usklajenosti gibanja plač in produktivnosti. Še vedno so potrebne strukturne izboljšave okvira pogajanja o plačah. Te vključujejo samodejne popravke, če se plačna norma ne spoštuje ali kadar povečanje zdravstvenega indeksa preseže povečanje plač v glavnih trgovinskih partnericah. Sistem pogajanja o plačah bi moral zagotoviti, da je gibanje plač usklajeno z dinamiko produktivnosti na subregionalni in lokalni ravni. Belgija je specializirana na področju polizdelkov, na katerem je velika mednarodna konkurenca, ki otežuje vključevanje variacij cen proizvodnih dejavnikov v končno ceno. Medtem ko je močan belgijski sistem raziskav in razvoja ublažil težave na področju stroškov in konkurenčnosti, poslovne raziskave in razvoj ostajajo zelo koncentrirani, in zaostaja širša sprejetost s strani podjetij. Okrepiti bi bilo treba okvirne pogoje za pospešitev prehoda na gospodarstvo, ki daje poudarek znanju, pri čemer pa se je treba osredotočiti na podjetništvo, olajšanje poslovne dinamike in ustvarjanje človeškega kapitala.

               (13)

               Cene elektrike in veliko drugega blaga ter storitev so v Belgiji višje kot v drugih državah članicah, kar odraža slabo konkurenco in strukturne ovire. Cene v maloprodajnem sektorju ostajajo nad povprečjem euroobmočja, medtem ko omejitve strokovnih storitev ovirajo razvoj inovativnih poslovnih modelov in naložbe. Belgija je pri izboljšanju konkurenčnosti omrežnih panog le malo napredovala, vzpostavitev močnih in neodvisnih regulatorjev pa ostaja nepopolna. Belgija ima drugo najnižjo stopnjo pokritosti z mobilnimi širokopasovnimi omrežji v Uniji, in sicer predvsem zaradi regulativnih in usklajevalnih težav pri razpoložljivosti spektra. Medtem ko so večje možnosti potrošnika, da zamenja operatorja, odpravile prevlado tradicionalnih energetskih operaterjev, konkurenca na maloprodajni ravni za elektriko in plin ter na veleprodajni ravni za elektriko ostaja izziv z visokimi distribucijskimi stroški, ki v primerjavi s sosednjimi državami nesorazmerno prispevajo k neto cenam za industrijske uporabnike. Odločitev Belgije, da nadzoruje maloprodajne cene za končne uporabnike elektrike in plina, lahko ovira naložbe v zmogljivosti in nove vstope na trg. Pogoji za izdajo licenc v poštnem sektorju še vedno vzbujajo zaskrbljenost. Domač železniški potniški promet ni odprt za konkurenco, zakonodaja o delu v pristaniščih pa ni bila posodobljena. Glede na pomen zgoraj omenjenih sektorjev za konkurenčnost so ti ukrepi nujno potrebni.

               (14)

               Belgijski sistem obdavčitve nesorazmerno temelji na neposrednih davkih in vsebuje vrzeli, ki ovirajo njegovo pravičnost. Medtem ko si je Belgija prizadevala zmanjšati celotno davčno obremenitev dela, je implicitna davčna stopnja za večino vrst zaposlenih še vedno med najvišjimi v Uniji. Belgija ostaja ena od tistih držav, ki imajo v celotnih davčnih prihodkih najnižji delež okoljskih davkov. Obstaja možnost za poenostavitev davčnega sistema in izboljšanje njegove učinkovitosti, vključno z zmanjšanjem in racionalizacijo davčnih odhodkov ter odpravo neupravičenih ali neučinkovitih znižanih stopenj DDV.

               (15)

               Belgijo pestijo podpovprečna udeležba na trgu dela, ki stagnira, in velike razlike v deležu zaposlenih ter brezposelnih med regijami in podskupinami prebivalstva. Skupine prebivalstva z najnižjo udeležbo na trgu dela zajemajo ljudi priseljenskega porekla, starejše in nizko kvalificirane mlade, in sicer v vseh regijah. Te skupine so izpostavljene tudi višjim tveganjem revščine in socialne izključenosti. Reforma sistema nadomestil za brezposelnost je korak v pravo smer, vendar sama po sebi ne zagotavlja učinkovitejšega povezovanja ponudbe in povpraševanja po delu, razen če jo spremljajo učinkovita pomoč pri iskanju zaposlitve in možnosti usposabljanja. Interakcija med ciljnimi zmanjšanji na zvezni ravni in shemami za podporo zaposlovanja, ki jih izvajajo regije, je zelo zapletena. Čeprav bi lahko ukrepi, namenjenimi nizkokvalificiranim mladim, koristili tudi migrantom, je potrebna celovita strategija, ki bo posebej namenjena tej ciljni skupini. Poleg tega bo brez znatnega povečanja medregionalne mobilnosti delavcev težko odpraviti nekatere neskladnosti na področju dela. Prav tako je treba temeljitejše oceniti, kako bi bilo mogoče povečati preglednost in učinkovitost zagotavljanja izobraževanja in usposabljanja ter kako okrepiti sinergije med različnimi ponudniki usposabljanj.

               (16)

               Napovedi glede emisij toplogrednih plinov do leta 2020 kažejo, da Belgija ne bo izpolnila svojega cilja za njihovo zmanjšanje v višini 15 %. Ostaja nejasno, kako bodo ločene pobude različnih organov zagotovile izpolnjevanje cilja ali kako bo breme razporejeno med regijami. Vpliv kombiniranih ukrepov za zmanjšanje emisij, zlasti v prevoznem sektorju in gradbeništvu, ostaja nejasen. Zastoji v prometu zelo bremenijo belgijsko gospodarstvo in po ocenah dosega 2 % BDP, kar je ena od najvišjih vrednosti v Evropi, izvajanje novega sistema prometnega davka v treh regijah pa je bilo prestavljeno na leto 2016.

               (17)

               Vprašanja usklajevanja, ki se pojavljajo v zelo regionalizirani strukturi, dajejo poudarek na učinkoviti organizaciji javne uprave, saj bi obstoj različnih omrežij, ravni in udeležencev lahko povzročil podvojevanje struktur z oslabljenim upravljanjem in višjimi administrativnimi stroški. Ta vprašanja so v ospredju ob upoštevanju obdavčitve in delitve bremen proračunskih prizadevanj, vključno za izobraževanje in socialno varnost, ki na splošno zahtevajo boljše sodelovanje in usklajevanje.

               (18)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo belgijske ekonomske politike. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost ter predstavila poglobljeni pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, je Komisija pri tem upoštevala tako pomen teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Belgiji, kot tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Priporočila Komisije v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 7 v nadaljevanju.

               (19)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki 1 v nadaljevanju.

               (20)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je izvedla Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Priporočila Sveta so v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 1 do 5 v nadaljevanju.

               (21)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila, naslovljena na države članice, katerih valuta je euro (6). Belgija bi morala kot država, katere valuta je euro, tudi zagotoviti, da se ta priporočila izvedejo v celoti in pravočasno –

         PRIPOROČA, da Belgija v obdobju 2013–2014 ukrepa, tako da:

               1.

               Sprejme dodatne ukrepe za doseganje strukturne prilagoditve, določene v sklepu Sveta, v katerem Belgijo poziva, da do leta 2013 zmanjša čezmerni primanjkljaj in izboljša vzdržnost ter verodostojnost konsolidacije. Za trajno zmanjšanje proračunskih neravnotežij je potrebno verodostojno izvajanje ambicioznih strukturnih reform, s katerimi bi se povečala zmožnost prilagajanja in okrepila potencialna rast. Po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja v ustreznem času izvede strukturno prilagoditev, da do leta 2016 doseže srednjeročni cilj in zagotovi trajno zmanjšanje visokega deleža dolga. Zato do 15. oktobra 2013 predstavi strukturne ukrepe za leto 2014, ki bodo spodbujali rast in zagotovili trajno zmanjšanje čezmernega primanjkljaja ter zadosten napredek pri doseganju srednjeročnega cilja. Zagotovi, da bo postopek prilagoditve uravnotežen v času ali celo izveden na začetku. Sprejme eksplicitne ureditve usklajevanja za zagotovitev, da bodo proračunski cilji v okviru srednjeročnega načrta zavezujoči na zvezni ravni in ravni pod zvezno, vključno s takojšnjim sprejetjem pravila o saldu/presežku splošnega javnega proračuna, ki bo usklajen z zahtevami Pogodbe o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju v ekonomski in monetarni uniji, in za povečanje preglednosti delitve bremen in odgovornosti na ravneh vlade.

               2.

               Pospeši prizadevanja za odpravo vrzeli med dejansko in zakonsko upokojitveno starostjo, vključno z nadaljevanjem obstoječih reform za zmanjšanje možnosti za predčasno upokojitev. Reforme sistemov socialne varnosti za starejše poveže z ukrepi za podporo zaposlovanju ter reformami trga dela, ki bodo prispevale k aktivnemu staranju. Zviša dejansko upokojitveno starost s prilagoditvijo upokojitvene starosti ali pokojninskih prejemkov glede na spremembe pričakovane življenjske dobe. Nadaljuje z izboljšavami stroškovne učinkovitosti javne porabe za dolgotrajno institucionalno oskrbo.

               3.

               Da ponovno vzpostavi konkurenčnost, nadaljuje z obstoječimi prizadevanji za reformo sistema določanja plač, vključno z indeksacijo plač, zlasti s sprejetjem strukturnih ukrepov v posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami, da zagotovi, da je sistem določanja plač odziven na gibanje produktivnosti in odraža subregionalne in lokalne razlike v produktivnosti ter razmere na trgu dela, kadar gibanje plač ne upošteva stroškovne konkurenčnosti, pa zagotovi samodejne popravke.

               4.

               Za izboljšanje konkurenčnosti v storitvenem sektorju predstavi konkretne in časovno opredeljene strukturne ukrepe, in sicer z odpravo ovir v maloprodajnem sektorju in čezmernih omejitev pri strokovnih storitvah, izboljša pa tudi ponudbo mobilnih širokopasovnih omrežij. Nadaljuje z izboljšavami delovanja energetskega sektorja z zmanjšanjem distribucijskih stroškov in spremljanjem maloprodajnih cen ter okrepitvijo neodvisnosti regulatorjev v energetskem, telekomunikacijskem in prometnem sektorju (železniški in letališki). Odpravi preostale regulativne ovire v poštnem sektorju.

               5.

               Pripravi konkretne in časovno opredeljene predloge za prenos davčne obremenitve dela na davčne osnove, ki manj negativno vplivajo na rast, in sicer s preizkusom potenciala okoljskih davkov, na primer davka na dizel in kurilna olja ter obdavčitve zasebne uporabe službenih vozil. Poenostavi davčni sistem z zmanjšanjem davčnih odhodkov v obdavčitvi dohodka, povečanjem učinkovitosti sistema DDV in izboljšanjem izpolnjevanja davčnih obveznosti z odpravo obstoječih vrzeli.

               6.

               Dodatno zmanjša dejavnike, ki odvračajo od dela, z zagotavljanjem učinkovitega izvrševanja zahtev pri iskanju zaposlitve in individualne pomoči pri iskanju za vse brezposelne. Sprejme ukrepe za izboljšanje medregionalne mobilnosti delavcev. Poenostavi in okrepi skladnost med zaposlitvenimi spodbudami, aktivacijskimi politikami, ponudbo in povpraševanjem na trgu dela, izobraževanjem, vseživljenjskem učenju ter politikami poklicnega usposabljanja za starejše in mlade. Razvije celovite strategije socialnega vključevanja in trga dela za ljudi priseljenskega porekla.

               7.

               Sprejme konkretne ukrepe in dogovor o jasni delitvi prizadevanj zveznih ter regionalnih organov, da se zagotovi napredek pri doseganju ciljev zmanjšanja emisij toplogrednih plinov pri dejavnostih, ki ne spadajo v sistem trgovanja z emisijami, zlasti pri prometu in v gradbeništvu.

      V Bruslju, 9. julija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŠADŽIUS

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2013 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 118, 30.4.2013, str. 21).

      (4)  UL C 219, 24.7.2012, str. 5.

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.

      (6)  Glej stran 97 tega Uradnega lista.


title: 2011/24/EU: Priporočilo Komisije z dne 11. januarja 2011 o certificiranju obrambnih podjetij v skladu s členom 9 Direktive 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta o poenostavitvi pogojev za prenose obrambnih proizvodov znotraj Skupnosti  Besedilo velja za EGP

text:
               15.1.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 11/62

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 11. januarja 2011
   o certificiranju obrambnih podjetij v skladu s členom 9 Direktive 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta o poenostavitvi pogojev za prenose obrambnih proizvodov znotraj Skupnosti
   (Besedilo velja za EGP)
   (2011/24/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 9 Direktive 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o poenostavitvi pogojev za prenose obrambnih proizvodov znotraj Skupnosti (1) določa merila, ki jih države članice uporabljajo za certificiranje obrambnih podjetij, ki imajo sedež na njihovem zadevnem ozemlju kot prejemniki obrambnih proizvodov, prenesenih v skladu s splošnimi dovoljenji za prenos.

               (2)

               Certificiranje podjetij je ključni element poenostavljenega sistema za izdajanje dovoljenj, ki je bil uveden z Direktivo 2009/43/ES.

               (3)

               Različne razlage meril za certificiranje v državah članicah bi lahko ovirale izvajanje Direktive 2009/43/ES in poenostavitev, ki je njen cilj.

               (4)

               Usklajena razlaga in uporaba meril za certificiranje v državah članicah sta pomembni za vzajemno priznavanje certifikatov iz člena 9(6) Direktive 2009/43/ES in široko uporabo splošnih dovoljenj.

               (5)

               Predstavniki držav članic in odbora, ustanovljenega v skladu s členom 14 Direktive 2009/43/ES, so predlagali, da bi usklajeno razlago in uporabo meril za certificiranje dosegli s sprejetjem priporočila Komisije.

               (6)

               Zato so predstavniki držav članic in odbora, ustanovljenega v skladu s členom 14 Direktive 2009/43/ES, ustanovili delovno skupino, da bi ta pripravila smernice za certificiranje obrambnih podjetij v skladu s členom 9 Direktive 2009/43/ES.

               (7)

               Smernice v tem priporočilu temeljijo na najboljših praksah nekaterih držav članic, ki so se izkazale za učinkovite in izvedljive –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   1.   MERILA ZA CERTIFICIRANJE

   1.1   Ocena meril iz točk (a) in (b) člena 9(2)

   Dovoljenja se lahko izdajo le podjetjem prejemnikom, ki dejansko proizvajajo obrambne proizvode ali deloma končane obrambne proizvode iz Direktive 2009/43/ES, sestavljene iz komponent in/ali sistemov in podsistemov, ki jih kupijo od tretjih strank, da bi jih dala na trg pod lastnim imenom ali blagovno znamko.
   Certificirano podjetje prejemnik mora obrambne proizvode, prejete v skladu s splošnimi dovoljenji za prenos, navedenimi v točki (b) člena 5(2) Direktive 2009/43/ES, uporabiti za lastno proizvodnjo (kar vključuje vgradnjo komponent v druge proizvode ali za rezervne ali nadomestne dele) in jih kot takih ne sme znova prenesti ali izvoziti (razen zaradi vzdrževanja ali popravila), kadar se zahteva predhodno dovoljenje države članice izvora.
   Pristojnim organom mora biti omogočeno, kadar je primerno in preden izdajo certifikat, da zahtevajo izjavo podjetja prejemnika, s katero se to zaveže, da:

               (a)

               bo obrambne proizvode, prejete v skladu s splošnimi dovoljenji iz točke (b) člena 5(2) Direktive 2009/43/ES, uporabljalo za lastno proizvodnjo;

               (b)

               se bo vzdržalo ponovnega prenosa ali izvoza zadevnih proizvodov kot takih, razen zaradi vzdrževanja ali popravila.

         1.2   Dobave prejemnim podjetjem, ki nabavljajo za izključno uporabo oboroženih sil države članice, v skladu s splošnimi dovoljenji za prenos iz točke (a) člena 5(2) Direktive 2009/43/ES

   Podjetja prejemniki, opredeljena kot naročniki v smislu člena 1(9) Direktive 2004/18/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2), ki nabavljajo za izključno uporabo oboroženih sil države članice, morajo imeti pravico, da prejmejo obrambne proizvode v skladu s splošnimi dovoljenji za prenos iz točke (a) člena 5(2) Direktive 2009/43/ES, ne da bi morala biti certificirana.
   1.3   Ocena meril iz točk (c) in (f) člena 9(2)

   Uslužbenec na vodstvenem delovnem mestu iz točke (c) člena 9(2) Direktive 2009/43/ES mora biti osebno odgovoren za notranji program skladnosti ali sistem za upravljanje prenosa in izvoza, ki se izvaja v podjetju, in za osebje, ki nadzoruje izvoz in prenos. Navedeni uslužbenec na vodstvenem delovnem mestu mora biti član vodstvenega organa podjetja.
   Kadar se certifikat zahteva za eno ali več proizvodnih enot, mora biti iz opisa verige odgovornosti v podjetju prejemniku, zahtevanega v točki (f) člena 9(2) Direktive 2009/43/ES, jasno razviden nadzor uslužbenca na vodstvenem delovnem mestu nad osebjem iz tistih enot, ki nadzorujejo izvoz in prenos.
   Vprašanja in smernice glede opisa notranjih programov skladnosti in naknadne ocene skladnosti so v Prilogi I. Države članice lahko dodajo nadaljnja vprašanja. Kadar države članice dodajo kakršna koli nadaljnja vprašanja, morajo ta biti neposredno relevantna za ocenjevalni postopek certificiranja.
   1.4   Organizacijska struktura, ki jo je treba certificirati, in ocena meril iz točk (d) in (e) člena 9(2)

   Pristop k certificiranju bo odvisen od organizacijske strukture podjetja prejemnika in od tega, kako prenaša odgovornosti za nadzor prenosa in izvoza. Podjetje bi bilo lahko certificirano kot celota ali pa po poslovnih enotah. Podjetja s proizvodnimi enotami in povezanimi dejavnostmi na več naslovih, na katera je bila prenesena odgovornost za nadzor prenosa in izvoza, morajo določiti, katere od teh enot bodo zajete s certifikatom.
   2.   CERTIFICIRANJE

   2.1   Standardni obrazec certifikata

   Priporoča se uporaba standardnega obrazca certifikata iz Priloge II.
   Certifikat mora biti v enem od uradnih jezikov države članice izdajateljice in po možnosti v enem od uradnih jezikov druge države članice, kot ga navede certificirano podjetje prejemnik. Na certifikatu je naveden datum začetka njegove veljavnosti.
   Za namene točke (a) člena 9(4) je treba s certifikatom od certificiranega podjetja prejemnika zahtevati, naj pristojni organ obvesti o vseh dejavnikih in dogodkih, nastalih po izdaji certifikata, ki lahko vplivajo na veljavnost ali vsebino certifikata. Certificirano podjetje prejemnik mora priglasiti predvsem:

               (a)

               vsako večjo spremembo svoje industrijske dejavnosti na področju obrambnih proizvodov;

               (b)

               vsako spremembo naslova, na katerem so pristojnemu organu dostopne evidence o prejetih obrambnih proizvodih.

         Za namene točke (a) je treba pomembnost spremembe, s katero se po potrebi utemeljuje priglasitev, oceniti ob upoštevanju informacij, ki so že bile predložene za registracijo obrambnega podjetja ali izdajo kakršnega koli dovoljenja za obrambno dejavnost oziroma proizvodnjo.
   2.2   Izmenjava informacij o podjetjih prejemnikih, ki želijo pridobiti certifikat

   Za namene člena 12 Direktive 2009/43/ES so nacionalni pristojni organi pozvani k izmenjavi vseh pomembnih informacij glede izdaje certifikatov. Če je z vidika izdaje certifikata za oceno podjetja prejemnika treba pridobiti informacije od drugih pristojnih organov, se pristojni organ izdajatelj pred tem poveže z drugimi ustreznimi nacionalnimi pristojnimi organi.
   3.   SPREMLJANJE SKLADNOSTI

   3.1   Pooblastila pristojnih organov za izvajanje obiskov za preverjanje skladnosti

   Za namene obiskov za preverjanje skladnosti s pogoji za certifikat in merili iz člena 9(2) morajo biti inšpektorji, ki jih imenuje pristojni organ, pooblaščeni vsaj za:

               (a)

               vstop v zadevne prostore;

               (b)

               preučitev in kopiranje evidenc, podatkov, pravilnikov in drugega gradiva, pomembnega za proizvode, ki so bili izvoženi, preneseni ali prejeti v skladu z dovoljenjem za prenos iz druge države članice.

         Taki pregledi se izvajajo v skladu z zakonodajo države članice, v kateri so opravljeni.
   3.2   Primeri, ki upravičujejo ponovno oceno

   Pristojni organ mora znova oceniti skladnost s pogoji za certifikat in merili iz člena 9(2) v primeru:

               (a)

               večjih sprememb certificiranega podjetja prejemnika, vključno s spremembami notranje organizacije podjetja ali njegovih dejavnosti;

               (b)

               znakov, da certificirano podjetje prejemnik ne izpolnjuje več zadevnih pogojev in meril;

               (c)

               ko so bili certificiranemu podjetju prejemniku odrejeni korektivni ukrepi;

               (d)

               ko je treba preklicati začasni odvzem certifikata.

         3.3   Pozornejše spremljanje novocertificiranih podjetij prejemnikov

   Pristojni organ mora posvetiti posebno pozornost spremljanju novocertificiranih podjetjih prejemnikov. Najbolje je, da pristojni organ spremlja skladnost prvo leto po prvi izdaji certifikata.
   4.   KOREKTIVNI UKREPI, ZAČASNI ODVZEM IN PREKLIC CERTIFIKATOV

   4.1   Sklepi o odreditvi korektivnih ukrepov

   Kadar certificirano podjetje prejemnik preneha izpolnjevati eno ali več meril iz člena 9(2) Direktive 2009/43/ES ali pogoje za certifikat in kadar pristojni organ meni, da gre za manj pomembno neskladnost, pristojni organ najpozneje v enem mesecu od datuma, ko je prvič izvedel za neskladnost, sprejme sklep, s katerim od podjetja prejemnika zahteva korektivne ukrepe.
   Pristojni organ mora certificirano podjetje prejemnika takoj pisno obvestiti o tem sklepu. S takim sklepom je treba od certificiranega podjetja prejemnika zahtevati izvedbo predpisanih korektivnih ukrepov v roku, določenem v pisnem obvestilu.
   Pristojni organ ob poteku zadevnega obdobja preveri, ali so bili korektivni ukrepi izvedeni. Preveritev lahko vključuje obisk na kraju samem, sestanek z uslužbencem na vodstvenem delovnem mestu iz točke (c) člena 9(2) Direktive 2009/43/ES ali višjim uradnikom, ki ga imenuje navedeni uslužbenec, in/ali oceno pisne dokumentacije, ki jo je predložil zadevni uslužbenec na vodstvenem delovnem mestu.
   Pristojni organ najpozneje v treh mesecih od konca preverjanja pisno obvesti certificirano podjetje prejemnika o primernosti opravljenih korektivnih ukrepov.
   4.2   Začasni odvzem in preklic certifikatov

   Pristojni organ začasno odvzame ali prekliče certifikat v naslednjih primerih:

               (a)

               zadevno certificirano podjetje prejemnik ni izvedlo korektivnih ukrepov v roku, ki ga je pristojni organ določil v pisnem obvestilu, s katerim je od certificiranega podjetja prejemnika zahteval korektivne ukrepe;

               (b)

               certificirano podjetje je prenehalo izpolnjevati eno ali več meril iz člena 9(2) Direktive 2009/43/ES oziroma pogoje za certifikat, pristojni organ pa meni, da gre za resno neskladnost.

         Pristojni organ mora certificirano podjetje prejemnik in Komisijo takoj pisno obvestiti o sklepu o začasnem odvzemu ali preklicu certifikata.
   Pristojni organ uveljavlja začasni odvzem, dokler certificirano podjetje prejemnik ne dokaže skladnosti z merili iz člena 9(2) Direktive 2009/43/ES in pogoji za certifikat. Pristojni organ ob izdaji pisnega obvestila o začasnem odvzemu certifikata ali v poznejši pisni korespondenci določi rok, v katerem mora certificirano podjetje prejemnik dokazati skladnost.
   4.3   Preklic začasnega odvzema certifikata

   Pristojni organ po poteku roka, določenega v sklepu o začasnem odvzemu, preveri, ali certificirano podjetje prejemnik spoštuje merila iz člena 9(2) Direktive 2009/43/ES in pogoje za certifikat.
   Preveritev lahko vključuje obisk na kraju samem, sestanek z uslužbencem na vodstvenem delovnem mestu iz točke (c) člena 9(2) Direktive 2009/43/ES ali višjim uradnikom, ki ga imenuje navedeni uslužbenec, in/ali oceno pisne dokumentacije, ki jo je predložil zadevni uslužbenec na vodstvenem delovnem mestu.
   Pristojni organ najpozneje v enem mesecu po koncu preverjanja pisno obvesti certificirano podjetje prejemnika o novem sklepu, v katerem je navedena ena od naslednjih možnosti:

               (a)

               da je bil začasni odvzem certifikata preklican, in sicer z datumom, ko to začne veljati;

               (b)

               da začasni odvzem obvelja do določenega datuma, po katerem bo opravljeno še eno preverjanje;

               (c)

               da je certifikat preklican.

         5.   IZMENJAVA INFORMACIJ O CERTIFICIRANJU

   Pristojni organ takoj pisno obvesti certificirano podjetje prejemnika in Komisijo o izdaji, začasnem odvzemu, preklicu ali preklicu začasnega odvzema certifikata.
   6.   SPREMLJANJE

   Države članice so pozvane, naj to priporočilo uveljavijo najpozneje do 30. junija 2012.
   Države članice se spodbujajo, da Komisijo obvestijo o vseh ukrepih, sprejetih za uveljavitev tega priporočila.
   7.   NASLOVNIKI

   To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 11. januarja 2011

            Za Komisijo

         Antonio TAJANI

            Podpredsednik

      (1)  UL L 146, 10.6.2009, str. 1.

      (2)  UL L 134, 30.4.2004, str. 114.

      PRILOGA I

         Vprašanja in smernice glede opisa notranjih programov skladnosti in naknadne ocene skladnosti

                  Glavna področja

                  Ključna vprašanja

                  Priporočila za najboljšo prakso

                  Ustrezno merilo za certificiranje

                              1.

                              Organizacijski, človeški in tehnični viri, dodeljeni za upravljanje prenosov in izvoza

                  Kakšen delež poslovanja podjetja (letnega prometa) je odvisen od izvoza in prenosov predmetov, za katere je potrebno dovoljenje?
                  Koliko izvozov in prenosov takih predmetov se opravi v enem letu?
                  Katere funkcije znotraj podjetja (npr. nabava, tehnično oblikovanje, projektno vodenje, odprema) so vključene v postopek izvoza in prenosa ter kako so navedene odgovornosti organizirane?
                  Ali ima podjetje elektronski sistem za upravljanje izvoza in prenosa? Katere so njegove glavne značilnosti?

                  Ta vprašanja so namenjena pridobivanju dodatnih informacij o notranji organizaciji podjetja, ki so pomembne za ocenjevanje vpliva dejavnosti izvoza/prenosa na podjetje in povezane operativne postopke.

                  Koliko zaposlenih se ukvarja izključno z upravljanjem izvoza in prenosa oziroma je za to odgovornih, medtem ko opravljajo tudi druge naloge?

                  Zaradi dopustov, bolezni itd. bi morala biti vedno vsaj dva človeka.

                  Ali podjetje obvešča zaposlene o pisni zavezi, da upošteva predpise o nadzoru izvoza/prenosov ter vse pomembne omejitve končne uporabe in izvoza?
                  Ali podjetje obvešča zaposlene o pisni zavezi, da bo na zahtevo sporočila informacije o končni uporabi/končnem uporabniku?

                  Obe vrsti pisnih zavez je treba vključiti v priročnike o skladnosti, ki so na voljo osebju, pristojnemu za nadzor izvoza/prenosa, poznati pa jih morajo tudi vsi drugi zaposleni, ki se kakor koli ukvarjajo z nadzorom izvoza/prenosa (npr. prodajni oddelek).

                  9(2)(d) in 9(2)(e)

                  Ali je podjetje doslej upoštevalo predpise o nadzoru izvoza/prenosa?

                  Podjetje mora imeti dobro evidenco skladnosti s predpisi o nadzoru izvoza/prenosa v preteklosti.

                  9(2)(a)

                  Ali ima osebje za nadzor izvoza/prenosa na voljo priročnike o skladnosti in ali se ti priročniki posodabljajo?

                  Priročniki o skladnosti za ravnanje in usmerjanje osebja za nadzor izvoza/prenosa morajo biti na voljo vsaj v elektronski različici (npr. na intranetu podjetja).
                  Ti priročniki morajo vsebovati operativne in organizacijske postopke, ki jih mora upoštevati osebje za nadzor izvoza/prenosa.
                  Osebje za nadzor izvoza/prenosa mora biti kar najhitreje obveščeno o spremembah priročnika, ki zadevajo njegove naloge, in začetku veljavnosti teh sprememb.

                  9(2)(f)

                              2.

                              Veriga odgovornosti

                  Opišite verigo odgovornosti za izvoz in prenose v svojem podjetju.

                  Odgovornost za nadzor skladnosti pri nadzoru izvoza/prenosa mora biti pisno določena. Pisne dokumente, v katerih je opisana veriga odgovornosti (kot so evidence ali organigrami), je treba ustrezno posodabljati.
                  V opisu morajo biti navedene podrobnosti o morebitnem prenosu pristojnosti in sprejetih rutinskih postopkih v primerih odsotnosti uslužbenca na vodstvenem delovnem mestu iz člena 9(2)(c) Direktive 2009/43/ES.

                  9(2)(f)

                  Ali je tak opis vedno dostopen pristojnemu organu?

                  Podatki o verigi odgovornosti morajo biti vedno preprosto dostopni pristojnemu organu, kar velja ne le za fazo vloge zahtevka, temveč tudi za poznejše spremljanje skladnosti in obiske za preverjanje skladnosti.

                  9(2)(f)

                  V katerem delu vašega podjetja je oddelek za upravljanje izvoza/prenosa?

                  Od velikosti in strukture podjetja je odvisno, ali je nadzor izvoza/prenosa organiziran v vsaki odpremni enoti, na sedežu podjetja ali kot ločen oddelek za nadzor izvoza.

                  9(2)(f)

                  Kako osebje za nadzor izvoza/prenosa sodeluje z drugimi službami v podjetju?

                  Osebje za nadzor izvoza/prenosa mora biti čim bolj zaščiteno pred navzkrižjem interesov. Biti mora pooblaščeno za prekinitev transakcije.

                  9(2)(f)

                  Kako je organiziran odnos med osebjem za nadzor izvoza/prenosa in uslužbencem na vodstvenem delovnem mestu, npr. možnost izmenjave informacij?

                  Osebju za nadzor izvoza mora biti omogočeno neposredno poročanje uslužbencu na vodstvenem delovnem mestu, če se zahteva pooblastilo za prekinitev transakcije.

                  9(2)(f)

                  Navedite druge odgovornosti uslužbenca na vodstvenem delovnem mestu, ki je bil imenovan kot osebno odgovoren za prenose in izvoz.

                  Uslužbenec na vodstvenem delovnem mestu mora biti del visokega vodstva. Njegov položaj ne sme pomeniti navzkrižja interesov (npr. ne sme biti vodja prodaje …).

                  9(2)(c) in (f)

            3.   Notranje revizije

                              (a)

                              Naključni pregled

                  Kako pogosto se izvajajo naključni pregledi?

                  Postopke notranjega nadzora in dnevnega delovanja je treba nadzirati z (nepričakovanimi) naključnimi pregledi.

                  9(2)(f)

                              (b)

                              Notranje revizije

                  Kako pogoste so notranje revizije?

                  V idealnem primeru enkrat letno, sicer pa vsaj vsaka tri leta.

                  9(2)(f)

                  Kakšen je delež preverjenih transakcij izvoza/prenosa?

                  Odvisno od števila transakcij izvoza/prenosa, najmanj 1 % in pričakovano največ 20 %. Razmerje je lahko ob vsaki opravljeni reviziji drugačno.

                  Kdo izvaja te preglede?

                  Sprejemljivi so naslednji odgovori:

                              —

                              kdo na vodstvenem delovnem mestu v verigi odgovornosti za nadzor izvoza/prenosa,

                              —

                              vodja kakovosti,

                              —

                              finančni direktor ali računovodja,

                              —

                              kateri koli od srednjih ali višjih vodstvenih kadrov, ki je vsaj en korak oddaljen od dnevnega dela skupine za izvoz/prenos.

                  Kakšna vprašanja zajemajo te revizije?

                  Revizije morajo obravnavati vsaj naslednja vprašanja:

                              —

                              Ali se upoštevajo veljavne izvozne omejitve?

                              —

                              Ali so vzpostavljeni posodobljeni postopki za zagotovitev skladnosti z vsemi predpisi o izvozu in prenosu?

                              —

                              Ali se redno izvaja usposabljanje za spodbujanje ozaveščenosti?

                              —

                              Ali so evidence zlahka na voljo?

                              —

                              Ali so evidence izčrpne?

                              —

                              Ali evidence zajemajo vse pomembne vidike uvoza, izvoza in prenosa ter proizvodov, ki ostanejo v državi članici?

                              —

                              Ali so na voljo informacije o življenjskem ciklusu zadevnih proizvodov od vira do namembnega kraja?

                              (c)

                              Načrtovanje, učinkovitost in nadaljnje spremljanje revizij

                  Kako zagotovite revizijo reprezentativnega deleža pošiljk?

                  Revidirati je treba vsaj eno pošiljko na stranko ali namembni kraj oziroma vsaj eno pošiljko za vsak projekt.

                  9(2)(f)

                  Ali podjetje uveljavlja program notranje revizije?

                  Uveljaviti je treba program notranje revizije, da se zagotovi revizija reprezentativnega deleža pošiljk.

                  Ali se neskladnost, odkrita z interno revizijo, sistematično odpravi? Ali se evidentira sledljivost takih ukrepov?

                  Podjetje mora jasno evidentirati vsak sum pojava neskladnosti, ugotovljen z notranjo revizijo, priporočene ukrepe za korekcijo takega pojava in oceno učinkovitosti navedenih korektivnih ukrepov za skladnost.

            4.   Splošno ozaveščanje

                              4.1

                              Operativni in organizacijski postopki

                  Kako so oblikovani notranji postopki podjetja za splošno ozaveščanje in čim manjše tveganje pri nadzoru izvoza/prenosa?

                  Pisno je treba določiti operativne in organizacijske postopke ter zagotoviti navodila in smernice za:

                              —

                              celotni postopek izvoza/prenosa od prejetja naročila, ocena uporabnosti predpisov za izvoz/prenos, skladnost z veljavnimi predpisi o izvozu/prenosu in odprema (pred odpremo je treba opraviti končni pregled skladnosti),

                              —

                              spremljanje skladnosti s pogoji dovoljenja,

                              —

                              sodelovanje z zunanjimi strankami, v nekaterih primerih pa tudi z drugimi zainteresiranimi oddelki v podjetju, kot sta pravni in prodajni oddelek,

                              —

                              usklajevanje vseh zaposlenih, ki sodelujejo pri nadzoru izvoza/prenosa oziroma jih ta nadzor kakor koli zadeva (npr. prodajnemu osebju je treba naročiti, naj osebje za nadzor izvoza/prenosa obvesti o kakršnih koli dvomih, poleg tega pa mora vedeti, da je naročilo mogoče obdelati šele, ko ga je odobrilo osebje za nadzor izvoza/prenosa),

                              —

                              usklajevanje in morebitna izmenjava informacij s pristojnimi organi (npr. morebitno poročanje o naročilih sumljivih transakcij, morebiten obstoj politike prostovoljnega razkritja …).

                  9(2)(f)

            4.1.1   Operativni in organizacijski postopki: faza pred izdajo dovoljenja (1)

                              (a)

                              Embargo

                  Kako podjetje upošteva embargo?

                  V primerih, ko se načrtuje odprema v namembni kraj, za katerega velja embargo, morajo biti določena pravila za preveritev veljavnih predpisov o embargu. Tako preverjanje mora zajemati vsaj:

                              —

                              prepovedi dobav, uveljavljenih s predpisom o embargu,

                              —

                              razvrstitev proizvodov za odpremo glede na seznam proizvodov, za katere velja embargo,

                              —

                              dodatne zahteve za izdajo dovoljenja za nekatere storitve, kot je tehnična pomoč.

                  9(2)(f)

                              (b)

                              Seznami sankcij

                  Kako podjetje upošteva sezname sankcij?

                  Imena in istovetnost pravnih in fizičnih oseb, ki jim je dobava namenjena, je treba preveriti na ustreznih seznamih sankcij.

                  9(2)(f)

                  Kakšna stopnja (ali delež) gotovosti ujemanja se zahteva pri preverjanju istovetnosti na seznamu sankcij, da se šteje za ujemanje („zadetek“)? Kakšni so postopki v primeru ugotovitve ujemanja za neko ime?

                  Pisno je treba opredeliti postopkovna navodila in v njih podrobno določiti, kako obravnavati verjetna ujemanja in „zadetke“ (npr. ujemanje je treba sporočiti pristojnemu organu).

                              (c)

                              Nadzor nad proizvodi s seznama (proizvodi, za katere je potrebno dovoljenje, ker so vključeni na kontrolni seznam izvoza/prenosa)

                  Vprašanja o notranjih postopkih, ki zagotavljajo, da se proizvod s seznama ne izvaža ali prevaža brez dovoljenja:

                  9(2)(f)

                              1.

                              Ali je na voljo sistem za elektronsko obdelavo podatkov, ki evidentira razvrstitev proizvodov, prejetih ali proizvedenih v podjetju?

                  Razvrstitev proizvodov mora biti evidentirana v sistemu za elektronsko obdelavo podatkov (le če že obstaja). Spremembe v kontrolnih seznamih je treba takoj sporočiti v sistem.

                              2.

                              Kako potekata razvrstitev in evidentiranje vseh proizvodov, za katere se zahteva dovoljenje, ter kdo je odgovoren za to? S katerimi postopki se zagotavlja posodobljeno razvrstitev proizvodov in kako je to dokumentirano?

                  Za evidentiranje in razvrščanje proizvodov mora biti odgovorno osebje za nadzor izvoza/prenosa, ki se po potrebi posvetuje s tehničnimi strokovnjaki.

                              3.

                              Kako se ocenjujeta končna uporaba in zanesljivost prejemnika?

                  Za preverjanje zanesljivosti prejemnikov mora biti odgovorno osebje za nadzor izvoza/prenosa, pri čemer posveča posebno pozornost končni uporabi in nevarnost diverzije.
                  Če je osebje za nadzor izvoza/prenosa obveščeno, da je prejemnik kršil predpise o nadzoru izvoza/prenosa, obvesti pristojni organ. Preverjanje dobre vere prejemnika je še posebno pomembno pri novi stranki, ko je istovetnost stranke nejasna ali kadar obstajajo dvomi o napovedani končni uporabi (npr. naročilo v neobičajnih količinah, posebne in neobičajne tranzitne poti, ki jih zahteva prejemnik).

                              (d)

                              Nematerialni prenos tehnologije

                  Kako podjetje zagotavlja skladnost z zahtevami glede nematerialnega prenosa tehnologije (npr. e-pošte in dostopa do intraneta iz tujine)?

                  Podjetje mora zagotoviti jasna pisna navodila v zvezi z nematerialnim prenosom tehnologije po e-pošti, telefaksu, intranetu ali internetu.
                  Tehnologija se ne zagotovi oziroma prenese, dokler se ne oceni, ali je potrebno dovoljenje, in dokler se to dovoljenje, če je potrebno, ne pridobi.

                  9(2)(f)

                              (e)

                              Tehnična pomoč

                  Kako podjetje zagotavlja skladnost z zahtevami za tehnično podporo?

                  Postopek preverjanja skladnosti z zahtevami za tehnično podporo mora biti vzpostavljen:

                              —

                              za tuje obiskovalce/zaposlene,

                              —

                              za zaposlene (npr. tehnike) v tujini,

                              —

                              za konference, seminarje s tujimi udeleženci ali dogodke, organizirane v tujini.

                  9(2)(f)

                              4.1.2

                              Operativni in organizacijski postopki: faza izdaje dovoljenja

                  Kako podjetje zagotavlja, da pripravi celovite in popolne vloge za izdajo dovoljenja?

                  Podjetje mora biti opremljeno, da v celoti spoštuje postopek vloge za izdajo dovoljenja in veljavne postopke v državi članici, kjer je ustanovljeno.

                  9(2)(f)

                              4.1.3

                              Operativni in organizacijski postopki: faza po izdaji dovoljenja

                  Kateri notranji postopki zagotavljajo skladnost s pogoji iz dovoljenja?

                  Pred dokončno odpremo je treba še zadnjič preveriti zahteve glede nadzora izvoza/prenosa, da se zagotovi spoštovanje pogojev iz dovoljenja.

                  9(2)(f)

                              4.2

                              Ozaveščanje in usposabljanje osebja za nadzor izvoza

                  Katere informacije so na voljo vsem zaposlenim, povezanim z nadzorom izvoza/prenosa, in katere osebju za nadzor izvoza/prenosa?

                  Vsi morajo imeti dostop do prej navedenih organizacijskih in operativnih postopkov v zvezi z nadzorom izvoza/prenosa.
                  Ti operativni in organizacijski postopki morajo biti evidentirani in posodobljeni v priročnikih o skladnosti, ki so na voljo osebju za nadzor izvoza/prenosa.
                  Operativni in organizacijski postopki morajo vključevati jasen opis postopka za skladnost izvoza/prenosa, od prejetja naročila, preveritve skladnosti z ustreznimi predpisi o izvozu/prenosu do končne odpreme ali prenašanja.

                  9(2)(f)

                  Kako pogosto se posodablja znanje osebja za nadzor izvoza/prenosa?

                  Znanje naj bi se posodabljalo vsakič, ko se spremenijo nacionalna zakonodaja in zakonodaja Unije ter postopki na področju nadzora izvoza, najmanj pa vsaj enkrat letno. Poleg takih letnih splošnih usposabljanj za posodabljanje znanja je priporočljivo, da se zagotovijo tudi komentarji o zakonodaji o nadzoru izvoza/prenosa ter strokovni časopisi in revije, če obstajajo.

                  Kako se posodablja znanje osebja za nadzor izvoza/prenosa?

                  Usposabljanje z različnimi orodji, ki zajemajo:

                              —

                              zunanje seminarje,

                              —

                              redne informativne sestanke, ki jih organizirajo pristojni organi,

                              —

                              zunanja ali spletna usposabljanja.

                              5.

                              Fizične in tehnične varnostne ureditve

                  Ali je vaše podjetje pridobilo varnostno akreditacijo od ustreznega državnega organa? Navedite podrobnosti.

                  Vsako državno ministrstvo za obrambo ali podobna organizacija bo verjetno zahtevala neki varnostni ukrep, kadar podjetje deluje v njenem imenu. Zadošča lahko že samo dejstvo, da ima podjetje neko varnostno akreditacijo.

                  9(2)(f)

                  Če take uradne varnostne akreditacije ni, kateri varnostni ukrepi se uporabljajo za zaščito evidenc in postopkov pri izvozu/prenosu?

                  Prostori morajo biti povsem obdani z ograjo. Vhod mora biti zavarovan in pod nadzorom. Prostori morajo biti pod stalnim nadzorom, celo zunaj delovnega časa. Lahko se zagotovi ločen vhod za dobave in prevzeme, ki je odmaknjen od glavnega proizvodnega območja.

                  9(2)(f)

                  Kakšni so varnostni ukrepi za programsko opremo in tehnologijo?

                  Sistem mora biti zavarovan z geslom in požarnim zidom. Mreža podjetja je zaščitena pred nepooblaščenim dostopom.
                  Zagotoviti je treba nadzor nad elektronskimi napravami (prenosnimi računalniki, dlančniki itd.), odnesenimi iz prostorov podjetja ali v tujino, elektronskimi sporočili, poslanimi kot del projekta, in v drugih okoliščinah.

                  9(2)(f)

                              6.

                              Vodenje evidence ter sledljivost izvoza in prenosov

                  Kako hranite evidenco o omejitvah izvoza, ki ste jih prejeli od dobavitelja proizvodov?

                  Podjetja vključijo enega ali več naslednjih odgovorov:

                              —

                              elektronska datoteka ali mapa elektronske pošte,

                              —

                              mape po projektih,

                              —

                              mape po dobaviteljih,

                              —

                              ločene mape za omejitve,

                              —

                              sistem naročil.

                  9(2)(f)

                  Kako povezujete omejitve izvoza z naknadnimi prenosi ali izvozom?

                  Sprejemljiv je lahko eden ali več naslednjih odgovorov:

                              —

                              elektronska datoteka ali mapa elektronske pošte, ki vsebuje informacije o uvozu in naknadnem premikanju,

                              —

                              kot del sistema poslovnega upravljanja,

                              —

                              mape po projektih ali dobaviteljih, v katerih so skupaj shranjene vse informacije,

                              —

                              sistem arhiviranja, ki je podoben sistemu pri mapi.

                  9(2)(f)

                  Kako je ta evidenca na voljo pristojnim organom?

                              —

                              Omogočeno bi moralo biti, da je evidenca na voljo elektronsko – za nekatere je treba obiskati poslovne prostore, če je potreben dostop do zavarovanega intraneta, nekatere pa je mogoče prenesti za preverjanja na daljavo.

                              —

                              Evidenca je lahko na voljo tudi v pisni obliki in kaj od tega je mogoče skenirati, na primer za preverjanja na daljavo.

                  9(2)(f)

         (1)  Namen faze pred izdajo dovoljenja je ugotoviti, ali na podjetje vpliva nadzor izvoza/prenosa, tj. ali so predpisi o nadzoru izvoza/prenosa pomembni za dejavnosti in transakcije podjetja, temu primerno pa tudi, ali velja zahteva po izdaji dovoljenja za navedene transakcije. Cilj je čim prej ugotoviti in analizirati kakršna koli tveganja pri nadzoru izvoza/prenosa ter izvesti vse potrebne primerne ukrepe, npr. zaprositi za dovoljenje ali ustrezno uporabljati splošno dovoljenje.

      PRILOGA II

         STANDARDNI OBRAZEC CERTIFIKATA


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 22. decembra 2016 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Bank of Greece (ECB/2016/46)

text:
               6.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 3/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 22. decembra 2016
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Bank of Greece
   (ECB/2016/46)
   (2017/C 3/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Bank of Greece, družbe KPMG Certified Auditors AE, bo potekel po reviziji za poslovno leto 2016. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2017.

               (3)

               Bank of Greece je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2017 do 2021 izbrala družbo Deloitte Certified Public Accountants S.A. –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se družba Deloitte Certified Public Accountants S.A. imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Bank of Greece za poslovna leta 2017 do 2021.

      V Frankfurtu na Majni, 22. decembra 2016

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Nemčije za obdobje 2011–2014

text:
               19.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 212/9

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Nemčije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Nemčije za obdobje 2011–2014
   2011/C 212/03
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropo 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter bo osredotočena na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za zaposlovalne politike držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (4)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe in jih vključijo v svoje programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (5)

               Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo zaveze, da bodo vključene v programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Nemčija je 27. aprila 2011 predložila leta 2011 posodobljeno različico programa za stabilnost za obdobje 2011–2015, 7. aprila 2011 pa nacionalni program reform za leto 2011. Zaradi medsebojne povezanosti sta bila programa ocenjena istočasno.

               (7)

               Nemško gospodarstvo je bilo pred krizo dokaj stabilno. Vendar pa je občutno zmanjšanje obsega svetovne trgovine leta 2009 povzročilo drastičen upad izvoza in naložb, tako da se je realni BDP zmanjšal za celih 4,7 %. Po začetnem majhnem povečanju brezposelnosti ta od konca leta 2009 ponovno pada. Vzdržnost trga dela je bila posledica pozitivnih učinkov preteklih reform z zmanjšanjem ur dela in subvencioniranjem skrajšanega delovnega časa. Gospodarstvo si je po recesiji močno opomoglo in BDP je leta 2010 narasel za 3,6 %. Izvoz, ki je leta 2009 močno upadel, ni več beležil negativnih vrednosti in je s tem postavil temelje za širše gospodarsko okrevanje in zmanjšanje presežka tekočega računa. Konkurenčnost gospodarstva se je povečala bolj kot v večini drugih držav članic euroobmočja. Javnofinančni proračun, ki je bil prej uravnotežen, je leta 2009 zaradi popolnoma delujočih samodejnih stabilizatorjev in diskrecijskih ukrepov za blaženje gospodarskega nazadovanja zabeležil primanjkljaj v višini 3 % BDP. Primanjkljaj je bil po gospodarskem okrevanju leta 2010 kljub obstoječim znatnim fiskalnim spodbudam in podpornim ukrepom za finančne trge omejen (3,3 % BDP).

               (8)

               Na podlagi ocene posodobljenega programa za stabilnost v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temelji program za stabilnost, za leto 2011 previden, za naslednja leta pa realističen, tudi če ga primerjamo z napovedjo, ki jo je Komisija pripravila pomladi 2011. Program za stabilnost predvideva 2,3-odstotna rast realnega BDP za leto 2011, upad na 1,8 % za leto 2012 in povprečno 1,5-odstotno rast v obdobju 2013–2015. Program za stabilnost naj bi pripomogel k zmanjšanju primanjkljaja pod 3-odstotno referenčno vrednost BDP že leta 2011, kar je dve leti pred rokom, ki ga je določil Svet, ter nadaljnjemu napredku pri doseganju srednjeročnega cilja, tj. 0,5 % BDP strukturnega primanjkljaja, leta 2014. Po pričakovanem zmanjšanju prekomernega primanjkljaja naj bi bila v programu določena hitrost prilagajanja na srednjeročni cilj leta 2013 in 2014 manjša od merila BDP, tj. 0,5 %. Medtem ko se je delež javnega dolga v BDP leta 2010 (3) povečal za skoraj 10 odstotnih točk, naj bi po letu 2011 začel upadati ter do leta 2015 znašal 75,5 % BDP, tj. bil nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe. Tveganja v zvezi s proračunsko napovedjo so za leto 2011 sicer uravnotežena, vendar pa bi bili lahko rezultati slabši od predvidenih, saj določeni prihranki morda ne bodo realizirani. Nekateri ukrepi so še vedno v razpravi (npr. energijski in davek na finančne transakcije), nekatere pa je treba še določiti (npr. kako izboljšati učinkovitost javnih uprav). Poleg tega ni mogoče izključiti nadaljnjih podpornih ukrepov za finančne trge. Glede na zadnjo oceno Komisije je tveganje glede dolgoročne vzdržnosti javnih financ srednje.

               (9)

               Ker so bili z nedavno zdravstveno reformo uvedeni ukrepi za zmanjšanje izdatkov zlasti v letih 2011 in 2012, bi nadaljnji ukrepi za večjo učinkovitost javne porabe v zdravstvu, med drugim tudi na področju dolgotrajne oskrbe, podprli predvideno konsolidacijo. Obenem bi zlasti v rast usmerjena konsolidacija, vključno z zagotavljanjem ustreznih sredstev za izobraževanje, pomagala povečati potencial za dolgoročno rast.

               (10)

               Medtem ko se je nemški fiskalni okvir z uvedbo ustavnega predpisa o proračunu, ustanovitvijo Sveta za stabilnost in sistema za zgodnje opozarjanje, ki naj bi preprečeval proračunske nepravilnosti, dokaj okrepil, je treba predpis o proračunu popolnoma izvajati tudi na ravni zveznih dežel. Nadaljnja krepitev pripadajočega mehanizma za spremljanje in sankcije bi še povečala splošno verodostojnost nemških javnih financ.

               (11)

               Kriza je razkrila resne pomanjkljivosti bančnega sektorja. Zaradi velikih izgub in odpisov mednarodnih naložb v drugorazredna hipotekarna posojila in strukturirana sredstva je bila kapitalska osnova nekaterih bank oslabljena, zaradi česar so bile potrebne visoke državne pomoči. Kriza je izpostavila tudi šibkost nekaterih deželnih bank, ki že tako ali tako niso imele zadostnih struktur za učinkovito upravljanje tveganja, ter odsotnost učinkovitega poslovnega modela pred krizo. Nadaljnje reforme bančnega sektorja, vključno s prestrukturiranjem deželnih bank zaradi potrebe po učinkovitem in ustrezno financiranem poslovnem modelu ter krepitvijo regulativnega in nadzornega okvira, bi ohranile stabilnost finančnega sektorja in zagotovile učinkovitejšo prerazporejanje domačih prihrankov kot sredstev za spodbujanje povpraševanja in naložb.

               (12)

               Potencial za rast in strukturna konkurenčnost nemškega gospodarstva sta v veliki meri odvisna od dobro usposobljene, kvalificirane delovne sile, vendar pa bi lahko zaradi demografskega razvoja prišlo do pomanjkanje delovne sile. Zato je pomembno, da se na trgu dela odstranijo ovire za udeležbo posebnih skupin (starejših, žensk, slabo kvalificiranih delavcev, državljanov izven EU) in nadaljnji razvoj človeškega kapitala ter tako popolnoma izkoristi potencial delovne sile. Znižanje davčne obremenitve, ki je še vedno visoka zlasti pri nižjih in srednje visokih dohodkih, bi spodbujala k delu ter hkrati omogočala dvigovanje plač zlasti pri višje razpoložljivih dohodkih in s tem tudi povečanje domačega povpraševanja. Visoka mejna davčna stopnja pri drugem dohodku v gospodinjstvu, ki je pogojena s skupno obdavčitvijo zakoncev ne spodbuja ponudbe na trgu dela. „Faktoverfahren“, ki je bil uveden leta 2009, prikaže preko mesečne davčne obremenitve osebni prejemek vsakega posameznika medtem ko letna davčna obremenitev ostane nespremenjena. Spremljati bi bilo treba učinke te reforme na udeležbo na trgu dela. V tem okviru bodo mogoče potrebni nadaljnji ukrepi za zmanjšanje možnih preostalih ovir za delo. Večja razpoložljivost ustanov za varstvo otrok bi izboljšala še vedno nizko zaposlenost žensk s polnim delovnim časom. Poleg tega bi lahko večjo število poklicno usposobljenih oseb povečalo možnosti slabo kvalificiranih delavcev na trgu dela.

               (13)

               Nemčija je pred kratkim sprejela daljnosežne odločitve o prihodnji energijski mešanici. Izvajanje energijskega koncepta bo pomenilo temeljno preobrazbo dobave energije ter bo vplivalo na cene električne energije in srednje- do dolgoročno konkurenčnost gospodarstva. Pri izvajanju energijskega koncepta morajo biti glavno vodilo stroškovna učinkovitost, zlasti učinkovita poraba električne energije, stroškovno-učinkoviti sistemi podpor, zadostna elektroenergetska omrežja za obnovljive vire energije ter konkurenčni energetski trgi.

               (14)

               Večja konkurenčnost v storitvenem sektorju bi pospešila rast produktivnosti in domače povpraševanje. Bolj dinamična rast storitvenega sektorja bi lahko povečala ponudbo in povpraševanje v Nemčiji. Kljub velikemu napredku v zadnjih letih, doseženem z izvajanjem direktive o storitvah, je še vedno mogoče nadalje zmanjšati ovire za vstop podjetij na trg in izstop z njega, zlasti z nadaljnjo poenostavitvijo izdaje dovoljenj za ustanovitev in opravljanje dejavnosti ter s poenostavitvijo predpisov glede izvajanja nekaterih svobodnih poklicev Preučili bi lahko upravičenost in ustreznost predpisov za nekatere obrti. Pri storitvah omrežnih sektorjev bi lahko izboljšali konkurenčnost, zlasti v železniškem prometu. Večja nadzorna vloga Zvezne agencije za omrežjain odprtje infrastrukture za prodajo in izdajo vozovnic konkurenčnim ponudnikom bi kratkoročno povečali konkurenčnost.

               (15)

               Nadaljnje reforme, ki bodo izboljšale dostop do izobraževalnega sistema in sistema za usposabljanje ter njuno kakovost, bodo ključne za zagotavljanje ustrezno kvalificirane delovne sile, med drugim tudi zaradi demografskega razvoja. Po napovedih naj bi primanjkovalo zlasti srednje in visoko kvalificirane delovne sile, zlasti na področju matematike, znanosti in tehnologij. Odstotek mladih, ki se izobražuje na višješolski in visokošolski ravni, je v Nemčiji pod povprečjem EU. Več predšolskega izobraževanja in celodnevnih šol ter lažji prehod med različnimi smermi šolskega sistema lahko izboljšajo rezultate na področju izobraževanja.

               (16)

               Nemčija se je v okviru pakta „euro plus“ zavezala na več področjih. Na fiskalnem področju naj bi čezmerni primanjkljaj odpravila že leta 2011 ter leta 2011–2012 brez težav dosegla cilje, določene v nacionalnih predpisih o proračunu. Za povečanje finančne stabilnosti ukrepi določajo učinkovito regulacijo kapitalskega trga in nadzor nad njim. Ukrepi za povečanje zaposlenosti so usmerjeni predvsem v udeležbo na trgu dela (reforme z aktivnimi instrumenti za trg dela, za vključevanje strokovnjakov s tujimi kvalifikacijami in integracija priseljencev) ter izobraževanje (pakt za osnovno izobrazbo). Ukrepi za povečanje konkurenčnosti so usmerjeni v omrežne sektorje, energijski in storitveni sektor (tj. agencija za preglednost trga električne energije in plina, program za električno mobilnost, več sredstev za prometno infrastrukturo) ter izobraževanje (tj. pobuda odličnosti za spodbujanje podiplomskega študija, sredstva za pakt za univerze). Te zaveze se nanašajo na štiri področja pakta. Odražajo širšo reformno agendo, določeno v programu za stabilnost in nacionalnem programu reform. Vendar pa več področij politik v paktu ni obravnavanih (npr. prestrukturiranje deželnih bank ali davčna obremenitev zaposlenih) ali ni obravnavanih dovolj podrobno (odprtje storitvenega sektorja in omrežnih sektorjev večji konkurenci). Zaveze v okviru pakta „euro plus“ so bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.

               (17)

               Komisija je ocenila nemški program za stabilnost in nacionalni program reform, vključno z zavezami v okviru pakta „euro plus“. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje EU z vključitvijo EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Nemčiji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Komisija zato meni, da mora Nemčija proračunsko strategijo izvajati kot predvideno. Ob ohranitvi rasti prijazne konsolidacije bi bilo treba izvesti ustrezno strukturno prilagoditev za dosego srednejročnega cilja. Nadaljnji ukrepi v letih 2011–2012 morajo zagotoviti stabilnost finančnega sistema (npr. s prestrukturiranjem deželnih bank) ter z večjo udeležbo na trgu dela, ki jo je mogoče doseči z zmanjšanjem davčne obremenitve zaposlenih, okrepiti domače vire rasti, izboljšati dostop do izobraževalnega sistema in njegovo kakovost ter odpreti storitveni sektor, obrtne in poklicne dejavnosti ter omrežne sektorje večji konkurenci.

               (18)

               Svet je na podlagi te ocene, pri čemer je upošteval tudi Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 2. decembra 2009, proučil leta 2011 posodobljeno različicov programa za stabilnost Nemčije iz leta, njegovo mnenje (4) pa je zajeto zlasti v priporočilu v točki (1) v nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet proučil nacionalni program reform Nemčije.

         PRIPOROČA, da Nemčija v obdobju 2011–2012:

               1.

               Kot predvideno, izvaja proračunsko strategijo za leto 2012 in za naslednje leto, ter s tem zmanjša visok javni dolg v skladu s priporočili Sveta v skladu s postopkom v zvezi s čezmrenim primanjkljajem. Zatem zagotovi ustrezno strukturno prilagoditev za dosego srednjeročnega cilja. Dokonča izvajanje predpisa o proračunu na ravni zveznih dežel ter nadalje okrepi pripadajoči mehanizem za spremljanje in sankcije. Ohrani rasti prijazno konsolidacijo, zlasti z zagotavljanjem zadostnih sredstev za izobraževanje in izboljšanjem učinkovitosti porabe javnih sredstev v zdravstvu in na področju dolgotrajne oskrbe.

               2.

               Odpravi strukturno šibkost finančnega sektorja, zlasti s prestrukturiranjem deželnih bank, ki potrebujejo ustrezno financiran in učinkovit poslovni model.

               3.

               Poveča udeležbo na trgu dela tako, da izboljša pravičen dostop do izobraževalnega sistema in sistema usposabljanja ter sprejme ukrepe za zmanjšanje visoke davčne obremenitve na proračunsko nevtralen način ter izboljša delovne spodbude za delovna mesta z nižjimi dohodki. Poveča število ustanov za celodnevno varstvo otrok in celodnevnih šol. Podrobno spremlja učinke nedavnih ukrepov za zmanjšanje davčnih ovir za drugi dohodek v gospodinjstvu ter sprejme nadaljne ukrepe, če davčne ovire še obstajajo.

               4.

               Odpravi neupravičene omejitve pri nekaterih svobodnih poklicih in za nekatere obrti, izboljša konkurenčnost omrežnih sektorjev, okrepi nadzorno vlogo Zvezne agencije za omrežja v železniškem sektorju ter se v okviru načrtovanega nacionalnega energijskega koncepta osredotoči na izboljšanje dolgoročne stroškovne učinkovitosti zakona o obnovljivih virih energije ter na dejansko neodvisnost med proizvodnjo energije in njenim prenosom ter boljše čezmejne povezave.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Veljajo tudi za leto 2011 v skladu s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).

      (3)  Vzrok za hitro rast leta 2010 je bilo predvsem dejstvo, da sta dve banki v težavah oslabljena sredstva prenesli na „slabi banki“, ki sta del državnega sektorja. Po Eurostatovem smernicah za računovodska pravila za strukture za finančni odpis so pripadajoče obveznosti „slabih bank“ neposredno vplivale na višino dolga.

      (4)  Predvideno v členu 5(3) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Nizozemske za stabilnost za leto 2015

text:
               18.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/83

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 14. julija 2015
   v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2015 in mnenje Sveta o programu Nizozemske za stabilnost za leto 2015
   (2015/C 272/22)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik. Strategija se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 14. julija 2015 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3). Skupaj tvorita integrirane smernice in države članice so bile pozvane, naj jih upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 8. julija 2014 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2014 in dal mnenje o dopolnjenem programu Nizozemske za stabilnost za leto 2014. Komisija je 28. novembra 2014 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Nizozemske za leto 2015 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

               (4)

               Komisija je 28. novembra 2014 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2015. Komisija je isti dan na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Nizozemsko opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljeni pregled.

               (5)

               Evropski svet je 18. decembra 2014 potrdil prednostne naloge za spodbujanje naložb, okrepitev strukturnih reform ter prizadevanje za odgovorno in rasti prijazno konsolidacijo javnih financ.

               (6)

               Komisija je 26. februarja 2015 objavila poročilo o državi za Nizozemsko za leto 2015. V njem je ocenila napredek Nizozemske pri izpolnjevanju priporočil za posamezne države, sprejetih 8. julija 2014. Poročilo o državi vključuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Nizozemskem obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni ukrepi politike in spremljanje. Tveganja, ki izhajajo iz visoke ravni zasebnega dolga, so še vedno prisotna in jim je treba nameniti pozornost, čeprav nedavni ukrepi podpirajo okrevanje stanovanjskega trga in bodo pripomogli k omejevanju rasti hipotekarnih posojil. Čeprav velik presežek tekočega računa delno odraža strukturne značilnosti gospodarstva, bi bila struktura pokojninskega in davčnega sistema potencialno lahko vir neučinkovite razporeditve kapitala.

               (7)

               Nizozemska je 30. aprila 2015 predložila nacionalni program reform za leto 2015 in program za stabilnost za leto 2015. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Za Nizozemsko trenutno veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodne določbe glede dolga. Vlada v programu za stabilnost za leto 2015 načrtuje postopno izboljševanje nominalnega primanjkljaja, in sicer na 1,8 % BDP v letu 2015 in nato na 0,7 % BDP v letu 2018. Vlada načrtuje, da bo srednjeročni cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, izpolnjevala v celotnem programskem obdobju. V skladu s programom za stabilnost se pričakuje, da bo delež javnega dolga v BDP v letu 2015 dosegel najvišjo vrednost pri 68,8 % in se nato postopoma zmanjšal na 66,1 % v letu 2018. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske napovedi, je verjeten. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 se pričakuje, da bo strukturni saldo izpolnil srednjeročni cilj ter dosegel – 0,3 % BDP v letu 2015 in – 0,4 % BDP v letu 2016. Svet na podlagi ocene programa za stabilnost in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 pričakuje, da bo Nizozemska izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast. Javni izdatki za raziskave in razvoj, ki so v letu 2013 znašali 0,84 % BDP, so nizki glede na stopnjo izobrazbe, akademske dosežke in raven gospodarskega razvoja. Javnofinančni odhodki na tem področju se od leta 2014 zmanjšujejo, medtem ko zasebni izdatki za raziskave in razvoj ostajajo nizki. Preusmeritev javnih izdatkov v inovacije in raziskave, zlasti temeljne raziskave, in izvajanje okvirnih politik za spodbujanje zasebnih naložb v raziskave in razvoj bi pripomogla h krepitvi dolgoročnega potenciala rasti nizozemskega gospodarstva.

               (9)

               Enega ključnih izzivov predstavlja trg stanovanjskih nepremičnin, na katerem so se v zadnjih desetletjih nakopičile togosti in izkrivljajoče spodbude, ki so oblikovale vzorce stanovanjskega financiranja in varčevanja v tem sektorju. Dejstvo, da gospodinjstva povečujejo bruto hipotekarni dolg na podlagi stanovanjskega premoženja, je večinoma posledica dolgoletnih fiskalnih spodbud, zlasti stoodstotne davčne olajšave za hipotekarne obresti. Od leta 2012 je bila izvedena vrsta ukrepov, da bi se vprašanje teh spodbud deloma razrešilo. Nekateri od njih vključujejo prilagajanje davčne obravnave stanovanjskega financiranja. Postopno omejevanje davčne olajšave za hipotekarne obresti in povečevanje spodbud za odplačevanje je vsekakor upravičeno. Vendar bi se ta ukrep lahko uvajal hitreje in tako bolj vplival na dinamiko odplačevanja. Ohranjena bo znatna davčna spodbuda za naložbe v neproduktivna sredstva. Razmerje med posojilom in vrednostjo zastavljenih nepremičnin, ki naj bi leta 2018 znašalo 100 %, je še vedno visoko. Trg najemnih stanovanj omejujeta regulacija in obsežen sektor socialnih stanovanj, za katerega so hkrati značilne dolge čakalne liste. V tem sektorju je uvedba razlikovanja višine najemnin glede na dohodke gospodinjstev dobrodošel ukrep, vendar je njegov učinek omejen. V skladu z novim zakonom bodo morale stanovanjske družbe ločevati dejavnosti v splošnem gospodarskem interesu (tj. socialna stanovanja) od drugih dejavnosti. Čas bo pokazal, ali bo to prineslo želeno preusmeritev socialnih stanovanj k ljudem, ki potrebujejo pomoč, in zagotovilo, da bodo socialna stanovanja dostopna prikrajšanim ljudem, ki stanovanj ne morejo najeti po tržnih pogojih.

               (10)

               Dolgoročna vzdržnost pokojninskega sistema se je izboljšala. Poleg postopnega zviševanja zakonsko določene upokojitvene starosti prvega stebra s 65 let v letu 2012 na 67 let v letu 2021 in njenega kasnejšega povezovanja s pričakovano življenjsko dobo je Nizozemska sprejela celovite reforme zasebno financiranega stebra pokojninskega sistema in sistema dolgotrajne oskrbe. Boljši finančni nadzor pokojninskih skladov in večjo odpornost sistema na finančne pretrese dopolnjujejo uspešne reforme, ki spodbujajo starejše delavce, da delajo dlje. Z reformami dolgotrajne oskrbe se je odgovornost prenesla na občine, pri čemer so se zmanjšali skupni odhodki, poudarek pa je na večji učinkovitosti. Kakovost in dostopnost dolgotrajne oskrbe pa je treba spremljati.

               (11)

               Med drugim še vedno predstavlja izziv primerna znotraj- in medgeneracijska porazdelitev stroškov in tveganj, ki bi presegala sprejeta pravila o usklajevanju z inflacijo in finančnih rezervah (okvir finančne ocene) in bi vključevala zlasti nižje prispevke za tiste, ki so na začetku poklicne poti. Izboljšanje aktuarske pravičnosti prispevkov v drugi pokojninski steber bi pripomoglo k uporabi finančnih sredstev gospodinjstev v bolj rasti prijazne namene.

               (12)

               Cilj celovite reforme delovnopravne zakonodaje, sprejete v letu 2014, je povečanje udeležbe na trgu dela in mobilnosti. Negativne fiskalne spodbude za delo so se zmanjšale. Zakonodaja, ki jo je sprejel parlament, uvaja možnost za uporabo kvote, če delodajalci, ki so se k temu zavezali, ne zagotovijo dodatnih delovnih mest za invalide. Celovita ocena učinka teh ukrepov bo mogoča šele po njihovi izvedbi. Potrebni so nadaljnji ukrepi za boljše vključevanje ljudi, ki so na obrobju trga dela, tudi tistih iz priseljenskih družin.

               (13)

               Ob upoštevanju obveznih nedavčnih dajatev je davčni primež na Nizozemskem precej višji od povprečja EU, obdavčenje pa bi lahko preusmerili na dejavnike, ki manj škodujejo rasti. Predvidena davčna reforma bi prispevala k povečanju udeležbe na trgu dela. Ko bo sprejeta, bo treba njen učinek pozorno spremljati.

               (14)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Nizozemske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2015. Prav tako je ocenila program za stabilnost in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Nizozemska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Nizozemskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih od 1 do 3 spodaj.

               (15)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost in meni (6), da Nizozemska izpolnjuje določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (16)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih od 1 do 3 spodaj.

               (17)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te analize je Svet izdal posebna priporočila, naslovljena na države članice, katerih valuta je euro (7). Nizozemska bi morala kot država katere valuta je euro, zagotoviti tudi celovito in pravočasno izvedbo teh priporočil –

         PRIPOROČA, da Nizozemska v obdobju 2015–2016 ukrepa tako, da:

               1.

               Preusmeri javne izdatke v podporo naložbam v raziskave in razvoj ter izboljša okvirne pogoje za spodbujanje zasebnih izdatkov za raziskave in razvoj, da se nevtralizira trend upadanja javnih izdatkov za raziskave in razvoj ter poveča potencial za gospodarsko rast.

               2.

               Ob vse hitrejšem okrevanju pospeši zmanjševanje davčne olajšave za hipotekarne obresti, da se tako zmanjšajo davčne spodbude za naložbe v neproduktivna sredstva. Uvede bolj tržno naravnan mehanizem za določanje višine najemnin na trgu najemnih stanovanj in dodatno veže najemnine za socialna stanovanja na višino dohodkov gospodinjstev.

               3.

               Zniža raven prispevkov v drugi steber pokojninskega sistema za delavce, ki so na začetku poklicne poti.

      V Bruslju, 14. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Ohranjen s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Nizozemske za stabilnost za leto 2014 (UL C 247, 29.7.2014, str. 88).

      (5)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (7)  UL C 272, 18.8.2015, str. 98.