|

52010DC0116

Priporočilo Komisije o pooblastilu Komisiji, da v imenu Evropske Unije začne pogajanja za obnovitev protokola k Sporazumu o partnerstvu o ribolovu s Federativnimi državami Mikronezije  /* KOM/2010/0116 končno */

	[pic] | EVROPSKA KOMISIJA |Bruselj, 29.3.2010COM(2010)116 konč.PRIPOROČILO KOMISIJEo pooblastilu Komisiji, da v imenu Evropske Unije začne pogajanja za obnovitev protokola k Sporazumu o partnerstvu o ribolovu s Federativnimi državami Mikronezije(predložila Komisija)PRIPOROČILO KOMISIJEo pooblastilu Komisiji, da v imenu Evropske Unije začne pogajanja za obnovitev protokola k Sporazumu o partnerstvu o ribolovu s Federativnimi državami MikronezijeOBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMEvropska Unija in Federativne države Mikronezije so 25. aprila 2006 sklenile Sporazum o partnerstvu o ribolovu [1], katerega protokol; ki je začel veljati 26. februarja 2007 in ureja možnosti ribolova ter finančne prispevke, določene s Sporazumom, je prenehal veljati 25. februarja 2010.Komisija predlaga pogajanja o novem protokolu, ki bo bolje prilagojen možnostim in potrebam ladjevja držav članic v skladu s sklepi Sveta leta 2004 o sporazumih o partnerstvu v ribiškem sektorju.Zato se Svet poziva, da potrdi pogajalske smernice, priložene k temu priporočilu.PRIPOROČILOGlede na zgoraj navedeno Komisija priporoča, da:-  Svet Komisijo pooblasti, da začne in vodi pogajanja za obnovitev protokola v okviru Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju s Federativnimi državami Mikronezije,-  se Komisija imenuje za pogajalko;-  Komisija vodi pogajanja ob posvetovanju s posebnim odborom v skladu z določbami Pogodbe o delovanju Evropske unije;-  Svet potrdi pogajalske smernice, priložene k temu priporočilu.PRILOGAPogaja lske smerniceCilj pogajanj je obnovitev protokola v okviru Sporazuma o partnerstvu o ribolovu med Evropsko Unijo in Federativnimi državami Mikronezije na podlagi sklepov Sveta z dne 15. julija 2004, sprejetih na podlagi Sporočila Komisije z dne 23. decembra 2002.Da bi Komisija s tem novim protokolom o partnerstvu zagotovila spodbujanje trajnostnega in odgovornega ribolova, bodo njena pogajanja temeljila na naslednjih ciljih:-  dostop do izključne ekonomske cone (IEC) Federativnih držav Mikronezije in zagotovitev potrebnih dovoljenj plovilom evropskega ladjevja za izvajanje ribolova tunov v navedeni IEC;-  upoštevanje najboljših znanstvenih mnenj, ki so na voljo;-  zagotovitev ravni dostopa do virov na podlagi parametrov, določenih v sedanjem protokolu in njihovega razvoja v zadnjih letih;-  krepitev dialoga o politiki na tem področju z namenom, da se spodbudi izvajanje odgovorne ribiške politike ob upoštevanju razvojnih ciljev države, zlasti glede nadzora in spremljanja ribolova, upravljanja staleža in izboljšanja zdravstvenih in higienskih pogojev ribiških proizvodov.[1] Uredba Sveta (ES) št. 805/2006 z dne 25. aprila 2006, UL L 151, 6.6.2006, str. 1.


title: Priporočilo Sveta z dne 14. julija 2015 v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2015 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2015

text:
               18.8.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 272/18

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 14. julija 2015
   v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2015 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2015
   (2015/C 272/05)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik. Strategija se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 14. julija 2015 sprejel Priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3). Skupaj tvorita „integrirane smernice“ in države članice so bile pozvane, naj jih upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 8. julija 2014 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2014 in dal mnenje o posodobljenem konvergenčnem programu Švedske za leto 2014.

               (4)

               Komisija je 28. novembra 2014 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2015. Komisija je isti dan na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Švedsko opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljeni pregled.

               (5)

               Evropski svet je 18. decembra 2014 potrdil prednostne naloge za spodbujanje naložb, okrepitev strukturnih reform ter prizadevanje za odgovorno in rasti prijazno konsolidacijo javnih financ.

               (6)

               Komisija je 26. februarja 2015 objavila poročilo o državi za Švedsko za leto 2015. V njem je bil ocenjen napredek Švedske pri izvajanju priporočil za posamezne države, sprejetih 8. julija 2014. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Švedskem obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih so potrebni ukrepi politike in spremljanje. Zlasti ostaja zelo visoka in se še vedno povečuje zadolženost gospodinjstev zaradi rastočih cen nepremičnin, vztrajno nizkih obrestnih mer, visokih davčnih spodbud in omejene ponudbe nepremičnin. Še naprej je treba pozorno spremljati makroekonomska gibanja, povezana z zasebnim dolgom.

               (7)

               Švedska je 23. aprila 2015 predložila nacionalni program reform za leto 2015, 24. aprila 2015 pa še svoj konvergenčni program za leto 2015. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (8)

               Za Švedsko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V konvergenčnem programu za leto 2015 vlada načrtuje, da se bo nominalni primanjkljaj postopno izboljševal, in sicer na 1,4 % BDP v letu 2015, in se v letu 2018 izravnal, srednjeročni cilj (strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP) pa bo izpolnjen v celotnem obdobju programa. Pričakuje se, da bo delež javnega dolga najvišji v letu 2015, ko naj bi dosegel 44,2 % BDP, nato pa naj bi postopno upadel in leta 2018 znašal 40,0 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske napovedi, je verjeten. Vendar bo treba opredeliti ukrepe za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja od leta 2016. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 se predvideva, da bo strukturni saldo leta 2015 usklajen s srednjeročnim ciljem v višini – 1 % in se leta 2016 zmanjšal na – 0,9 % BDP. Svet na podlagi ocene konvergenčnega programa in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2015 pričakuje, da bo Švedska izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (9)

               Za razliko od številnih drugih držav članic se cene nepremičnin na Švedskem niso bistveno spreminjale in od sredine leta 2013 ponovno močno naraščajo. Poglobljeni pregled, ki ga je izvedla Komisija, kaže, da se cene nepremičnin na Švedskem zdijo višje od njihovih osnovnih vrednosti. Deloma gre razloge pripisati ugodnim osnovnim pogojem, kot so višji razpoložljivi dohodek, nizke obrestne mere in dober demografski razvoj. Vendar so v poročilu o državi opredeljeni vzroki za naraščanje cen nepremičnin, in sicer tako na strani povpraševanja kot ponudbe. Na strani povpraševanja so bile še posebej ugodne kreditne spodbude. Poleg tega švedski davčni sistem, ki zagotavlja ene največjih davčnih spodbud za lastništvo nepremičnin v Uniji, načeloma spodbuja zviševanje cen nepremičnin. Posledično se je zato povečala zadolženost gospodinjstev na Švedskem, ki je že velika in se povečuje hitreje kot drugod po Uniji. Čeprav so skupna sredstva gospodinjstev velika in so se razpoložljivi dohodki v zadnjih letih povečevali, je sektor gospodinjstev ranljivejši kot prej, visoka raven zadolženosti gospodinjstev pa pomeni tveganje za makroekonomsko stabilnost. Učinke davčnih spodbud za zadolževanje pri obdavčitvi dohodkov fizičnih oseb je treba obravnavati s postopnim omejevanjem davčnih olajšav za plačila obresti na hipotekarne kredite ali povečanjem periodičnih davkov na nepremičnine. Poleg tega so potrebna prizadevanja za hitrejše odplačevanje hipotekarnih kreditov, da se zmanjša rast zadolženosti gospodinjstev.

               (10)

               Na strani ponudbe povzroča pomanjkanje nepremičnin in prispeva k povečevanju cen strukturna neučinkovitost. Te ovire omejujejo mobilnost delovne sile in ustvarjajo socialne izzive za ranljive skupine. Ponudbo ovirata neučinkovita uporaba obstoječih nepremičnin in strukturno pomanjkanje naložb v nove gradnje. Zlasti je treba okrepiti spodbude za občine, da bodo aktivno spodbujale gradbene naložbe in obravnavale stanovanjske potrebe ranljivih skupin. Treba je spodbujati konkurenco v gradbenem sektorju, zato bi bilo treba zagotoviti popolnoma pregledne postopke javnega naročanja. Postopki načrtovanja in pritožbeni postopki so dolgotrajni in zapleteni, zato jih je treba racionalizirati. Togost najemniškega trga, ki svoje vloge zmanjševanja pritiskov na cene nepremičnin oziroma podpiranja potreb po mobilnost ne opravlja, je predvsem posledica visoke stopnje nadzora nad najemninami. Togost najemniškega trga bi bilo treba obravnavati s postopno reformo sistema določanja višine najemnin. To bi moralo omogočiti bolj raznolike stopnje najemnin, kar bi lahko vodilo do učinkovitejše uporabe obstoječih nepremičnin, in več pogodbene svobode med posameznimi najemniki in najemodajalci.

               (11)

               Vlada si prizadeva za izboljšanje šolskih rezultatov, ki po opaznem poslabšanju v zadnjem desetletju prispevajo k razmeroma visoki brezposelnosti mladih. Vlada sprejema tudi ukrepe za lažji prehod nizko izobraženih mladih in posameznikov s priseljenskim poreklom iz izobraževanja na trg dela ter izboljšanje njihovega vključevanja na trg dela. Napredek na tem področju bo treba spremljati.

               (12)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo švedske ekonomske politike in jo objavila v poročilu o državi za leto 2015. Prav tako je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Švedska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Švedskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilu 1 spodaj.

               (13)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program in meni (5), da Švedska izpolnjuje določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (14)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in konvergenčni program. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilu 1 spodaj –

         PRIPOROČA, da Švedska v obdobju 2015–2016 ukrepa tako, da:

               1.

               Obravnava povečanje zadolženosti gospodinjstev s prilagoditvijo davčnih spodbud, zlasti s postopnim omejevanjem davčnih olajšav za plačila obresti na hipotekarne kredite ali povečanjem periodičnih davkov na nepremičnine ter s hitrejšim odplačevanjem hipotekarnih kreditov. Zmanjša strukturno pomanjkanje ponudbe nepremičnin, spodbuja konkurenco v gradbenem sektorju, racionalizira postopke za načrtovanje in pritožbene postopke v gradbeništvu ter pregleda sistem določanja višine najemnin, da se omogoči bolj tržno naravnana višina najemnin.

      V Bruslju, 14. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         P. GRAMEGNA

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Ohranjen s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Švedske za leto 2014 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2014 (UL C 247, 29.7.2014, str. 132).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


				|

		52012PC0738

			Priporočilo SKLEP SVETA o spremembah Sklepa 2011/734/EU, naslovljenega na Grčijo zaradi okrepitve in poglobitve fiskalnega nadzora ter poziva Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja /* COM/2012/0738 final */

			   	OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
Sklep Sveta 2011/734/EU na podlagi
člena 126(9) in člena 136 PDEU določa ukrepe za
uskladitev in nadzorovanje proračunske discipline Grčije ter
določitev smernic ekonomske politike za Grčijo. Grčija je
prejela priporočilo, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje čezmernega
primanjkljaja najpozneje do leta 2014, da se v obdobju 2009–2014
strukturni saldo izboljša vsaj za 10 odstotnih točk BDP.
Skladnost s sklepom je pomembna tako glede
postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem kot tudi glede finančnih
sredstev, ki so jih Grčiji namenile države članice euroobmočja v
okviru posojila Grčiji in evropskega instrumenta za finančno
stabilnost (EFSF).
Po pričakovanjih naj bi
javnofinančni primanjkljaj leta 2012 znašal
13,4 milijarde EUR in naj torej ne bi presegel zgornje meje
primanjkljaja v višini 14,8 milijarde EUR, ki je določena v
Sklepu Sveta. Po pričakovanjih naj bi javnofinančni primanjkljaj
znašal 6,9 % BDP, kar je pod zgornjo mejo javnofinančnega primanjkljaja
v višini 7,3 % BDP za leto 2012. Načrtovani primarni
primanjkljaj za to leto bi moral biti prekoračen za približno
0,5 % BDP. Skupni rezultat odraža nižja plačila obresti od
načrtovanih po izmenjavi dolga marca 2012.
Grčija je 11. novembra sprejela
proračun za leto 2013, ki zagotavlja nadaljnjo fiskalno konsolidacijo
z ukrepi za zagotovitev prihrankov v višini približno 5 % BDP. Prav tako
je 7. novembra sprejela srednjeročno fiskalno strategijo, ki
vključuje sklepe, s katerimi se zagotovi nadaljnje zmanjšanje
primanjkljaja v naslednjih letih. Grčija je v skladu s Sklepom
Sveta 2011/734/EU sprejela učinkovite ukrepe. Grčija je v
obdobju 2009–2012 zagotovila izboljšanje strukturnega salda, ki je že
večji od cilja v višini vsaj 10 odstotnih točk BDP v
obdobju 2009–2014, ki ga je priporočil Svet. Po ocenah naj bi
Grčija izboljšala svoj strukturni primanjkljaj za 13,9 odstotne
točke BDP s 14,7-odstotnega primanjkljaja leta 2009 na ocenjeni
1,5-odstotni primanjkljaj leta 2012.
Trenutno se ocenjuje, da bo pričakovana
gospodarska dejavnost veliko šibkejša od pričakovanj marca 2012, ko
je bil sprejet Sklep 2012/734/EU. Grško gospodarstvo je že peto leto
zapored v recesiji. V skladu z napovedmi služb Komisije iz jeseni 2012 naj
bi se realni BDP leta 2012 zmanjšal za 6,0 % in leta 2013
za 4,2 % – v primerjavi s 4,7 % in 0,0 % iz prejšnjega
Sklepa –, temu pa naj bi sledila le 0,6-odstotna rast leta 2014.
Nasprotno Sklep Sveta iz marca 2012 temelji na tem, da naj bi se rast
ponovno vzpostavila že do leta 2013. V znatnem poslabšanju gospodarskih obetov
se odražajo politična negotovost v Grčiji med dvojimi volitvami, upad
zunanjega povpraševanja ter posledice odlogov pri izvajanju programa in
izplačevanju javnih in zasebnih finančnih sredstev.
To znatno poslabšanje gospodarskega scenarija
pomeni temu ustrezno slabše obete za javne finance, saj se politika ni
spremenila, in otežuje uresničitev zmanjšanja čezmernega
primanjkljaja do leta 2014, kakor to zahteva Svet v svojem
sklepu 2011/734/EU. Glede na neugodne gospodarske razmere je podaljšanje
obdobja prilagoditve upravičeno. Predvsem je treba podaljšati rok, ki je
bil določen v Sklepu Sveta za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja v
Grčiji, za 2 leti do leta 2016. Fiskalne cilje, ki
omogočajo zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, je treba opredeliti v
nominalnem smislu na podlagi javnofinančnega primarnega salda. Primarni
primanjkljaj za leto 2012 mora znašati 2 925 milijonov EUR
(1,5 % BDP) in primarni saldo za leto 2013 mora znašati 0 EUR
(0 % BDP), za leto 2014 2 775 milijonov EUR
(1,5 % BDP), za leto 2015 5 700 milijonov EUR
(3,0 % BDP) in za leto 2016 9 000 milijonov EUR
(4,5 % BDP)
Ob upoštevanju tega razvoja, zaradi katerega
je še bolj potrebno, da vlada pripravi ambiciozen sveženj reform, je treba
posodobiti pogoje politike v Memorandumu o soglasju glede programa za
gospodarsko prilagoditev Grčije. Pogoji zadevajo tako ukrepe za fiskalno
konsolidacijo kot ukrepe, ki so potrebni za spodbujanje rasti in zmanjšanje
negativnega socialnega učinka.
Ob upoštevanju dogovorjenih spodbud držav
članic euroobmočja za izboljšanje vzdržnosti dolga in določenih
ukrepov za zmanjšanje dolga, o katerih razmišlja Grčija, ter zmanjšanja
proračunskega primanjkljaja in močnejše rasti nominalnega BDP na
podlagi ukrepov strukturne politike naj bi razmerje med dolgom in BDP po
pričakovanjih doseglo vrhunec leta 2013. Razmerje med dolgom in BDP
naj bi začelo upadati od leta 2014 naprej in naj bi bilo
leta 2016 manjše od 160 % BDP. To bi moralo izboljšati vzdržnost
krivulje dolga brez spremembe proračunske prilagoditve za primarni
presežek.
Komisija je sprejela priporočilo za sklep
Sveta o spremembi Sklepa 2011/734/EU in ga je predložila Svetu.
Priporočilo
SKLEP SVETA
o spremembah Sklepa 2011/734/EU,
naslovljenega na Grčijo zaradi okrepitve in poglobitve fiskalnega nadzora
ter poziva Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so
potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije (PDEU), zlasti člena 126(9) in člena 136 Pogodbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Člen 136(1)(a)
Pogodbe o delovanju Evropske unije PDEU določa možnost sprejetja ukrepov
za tiste države članice, katerih valuta je euro, za večjo uskladitev
in nadzorovanje njihove proračunske discipline.
(2)       Člen 126 PDEU
določa, da se države članice izogibajo čezmernemu
javnofinančnemu primanjkljaju in v ta namen določa postopek v zvezi s
čezmernim primanjkljajem. Pakt stabilnosti in rasti, ki v svojem
korektivnem delu izvaja postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem,
zagotavlja okvir, ki podpira politike vlad za hitro ponovno vzpostavitev ustreznega
proračunskega stanja in pri tem upošteva gospodarske razmere.
(3)       Svet je
27. aprila 2009 v skladu s členom 104(6) Pogodbe o
ustanovitvi Evropske skupnosti odločil, da ima Grčija čezmeren
primanjkljaj.
(4)       Svet je
10. maja 2010 na podlagi člena 126(9) in
člena 136 PDEU sprejel Sklep 2010/320/EU[1],
naslovljen na Grčijo za okrepitev in poglobitev fiskalnega nadzora ter
poziv Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so
potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja najpozneje do leta 2014.
Svet je kot rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja določil
leto 2014 in določil letne cilje v zvezi z javnofinančnim
primanjkljajem.
(5)       Sklep Sveta 2010/320/EU
je bil večkrat bistveno spremenjen. Ker so potrebne dodatne spremembe, je
bil zaradi jasnosti 12. julija 2011 prenovljen s Sklepom
Sveta 2011/734/EU[2].
Ta sklep je bil prvič spremenjen 8. novembra 2011[3].
(6)       13. marca 2012[4] so bili
po priporočilu Komisije ponovno spremenjeni številni vidiki Sklepa
Sveta 2011/734/EU, vključno s proračunsko prilagoditvijo, pri
tem pa je bil ohranjen rok za odpravo čezmernega primanjkljaja[5]. Sklep je
potrdil priporočilo Grčiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje čezmernega
primanjkljaja najpozneje do leta 2014, ki bodo v obdobju 2009–2014
strukturni saldo izboljšali vsaj za 10 odstotnih točk BDP.
(7)       Člen 5(2) Uredbe
(ES) št. 1467/97 določa, da lahko Svet, če so bili v skladu s
členom 126(9) PDEU sprejeti učinkoviti ukrepi in po sprejetju
poziva nastopijo nepričakovani neugodni gospodarski dogodki z večjimi
negativnimi posledicami za javne finance, na priporočilo Komisije
odloči, da sprejme revidiran poziv po členu 126(9) PDEU.
(8)       Trenutno se ocenjuje, da bo
pričakovana gospodarska dejavnost veliko šibkejša od pričakovanj
marca 2012, ko je bila sprejeta zadnja sprememba Sklepa
Sveta 2011/734/EU. Po pričakovanjih bosta realni in
nominalni BDP v letih 2012 in 2013 veliko nižja. Nedavna
revizija grških nacionalnih računov oktobra 2012 je razkrila
večje zmanjšanje realnega BDP, kot pa je bilo navedeno v Sklepu
Sveta. V skladu z napovedmi služb Komisije iz jeseni 2012 naj bi se
realni BDP leta 2012 zmanjšal za 6,0 % in leta 2013 še za
4,2 % – v primerjavi s 4,7 % in 0,0-odstotno rastjo za
leti 2012 in 2013 iz Sklepa Sveta –, nato pa naj bi se
leta 2014 povečal za 0,6 %. To znatno poslabšanje gospodarskega
scenarija pomeni temu ustrezno slabše obete za javne finance, saj se politika
ni spremenila.
(9)       Po pričakovanjih naj bi
javnofinančni primanjkljaj leta 2012 znašal 6,9 % BDP, kar je
pod zgornjo mejo javnofinančnega primanjkljaja (na osnovi ESA95) v
višini 7,3 % BDP za leto 2012, ki je določena v Sklepu Sveta. Po
pričakovanjih naj bi javnofinančni primanjkljaj leta 2012 v nominalnem
smislu znašal 13,4 milijarde EUR v primerjavi z zgornjo mejo
primanjkljaja v višini 14,8 milijarde EUR, ki je določena v
Sklepu Sveta. Primarni primanjkljaj pa naj bi bil malce višji od
načrtovanega 1,0 % BDP zaradi recesije, ki je globlja od pričakovane.
Po ocenah naj bi Grčija izboljšala svoj strukturni primanjkljaj za
13,9 odstotne točke BDP s 14,7-odstotnega primanjkljaja
leta 2009 na ocenjeni 1,5-odstotni primanjkljaj leta 2012.
Grčija je tako v obdobju 2009–2012 zagotovila izboljšanje strukturnega
salda, ki je že večji od cilja v višini vsaj 10 odstotnih točk
BDP v obdobju 2009–2014, ki ga je priporočil Svet. Grški parlament je
11. novembra 2012 sprejel proračun za leto 2013, ki bo
prihranil več kot 9,2 milijarde EUR, torej več kot 5 %
BDP. Proračun za leto 2013 je del srednjeročne fiskalne
strategije za obdobje 2013–2016, ki jo je grški parlament sprejel nekaj
dni prej, 7. novembra 2012. Srednjeročna fiskalna strategija in
ustrezna zakonodaja za njeno izvajanje določata precejšnjo in na začetku
bolj izrazito fiskalno konsolidacijo v višini več kot 7 % BDP do
leta 2016 s celovitim sklopom strukturnih ukrepov za znatno fiskalno
konsolidacijo. Ob upoštevanju tega razvoja je treba posodobiti pogoje politike
v Memorandumu o soglasju glede programa za gospodarsko prilagoditev
Grčije. Obveznosti, ki jih je prevzela Grčija, zadevajo tako ukrepe
za fiskalno konsolidacijo kot ukrepe, ki so potrebni za spodbujanje rasti in
zmanjšanje negativnega socialnega učinka. Na splošno je Grčija zato
leta 2012 v skladu s Sklepom Sveta 2011/734/EU sprejela
učinkovite ukrepe za zmanjšanje svojega primanjkljaja.
(10)     Po pričakovanjih naj bi
se konsolidirani bruto državni dolg leta 2012 zmanjšal za
11,1 milijarde EUR, po Sklepu Sveta pa bi se moral zmanjšati za
26,95 milijarde EUR. Vzrok za to so prihodki iz privatizacije, ki so
nižji od pričakovanih, konsolidacija javnega dolga, ki je nižja od
pričakovane, ter prilagoditve v zvezi z odmero na podlagi plačil in
na podlagi poslovnih dogodkov in druge obrestne prilagoditve, ki so slabše od
pričakovanih. Ker je po pregledu statističnih podatkov
nominalni BDP nižji in ker so makroekonomski obeti slabši, se bo razmerje
med dolgom in BDP leta 2012 verjetno povečalo na 162,5 %.
Dogovorjene spodbude držav članic euroobmočja za izboljšanje
vzdržnosti dolga in določeni ukrepi za zmanjšanje dolga, o katerih
razmišlja Grčija, bi morali izboljšati vzdržnost krivulje dolga brez
spremembe proračunske prilagoditve za primarni presežek. Če
upoštevamo tudi zmanjšanje proračunskega primanjkljaja in močnejšo
rast nominalnega BDP na podlagi ukrepov strukturne politike, naj bi razmerje
med dolgom in BDP po pričakovanjih doseglo vrhunec leta 2013.
Razmerje med dolgom in BDP naj bi začelo upadati od leta 2014 naprej
in naj bi bilo leta 2016 manjše od 160 % BDP.
(11)     Kljub sprejetju
učinkovitih ukrepov znatno poslabšanje gospodarskega scenarija pomeni temu
ustrezno slabše obete za javne finance, saj se politika ni spremenila, in
otežuje uresničitev zmanjšanja čezmernega primanjkljaja do
leta 2014, kakor to zahteva Svet v svojem sklepu 2011/734/EU. Glede
na neugodne gospodarske dogodke je podaljšanje roka za obdobje prilagoditve
upravičeno. Predvsem je treba podaljšati rok, ki je bil določen v
Sklepu Sveta, za dve leti do leta 2016. V okviru revidiranih ciljev
programa za gospodarsko prilagoditev bi morali cilji za primarni saldo znašati
0 %, 1,5 %, 3 % in 4,5 % BDP za štiriletno obdobje
2013–2016. Revidirani cilji pomenijo, da bo javnofinančni proračunski
saldo leta 2016 manjši od 3 % BDP. Ne glede na obseg pa je fiskalna
konsolidacija, potrebna za uresničitev cilja, v obdobju 2013–2014 še
vedno zelo velika in na začetku zelo izrazita. Ta revizija roka bo zato
ohranila verodostojnost programa, obenem pa upoštevala gospodarski in socialni
učinek konsolidacije ter potrebo po ohranitvi zaupanja v sposobnost vlade
za obravnavanje fiskalnega izziva.
(12)     Vsak ukrep, ki je določen
v tem sklepu, pripomore k uresničevanju potrebne proračunske
prilagoditve. Nekateri ukrepi imajo neposreden učinek na proračunsko
stanje Grčije, medtem ko so drugi ukrepi strukturni in bodo
srednjeročno privedli do boljšega fiskalnega upravljanja in bolj zdravega
proračunskega stanja.
(13)     Zelo resno poslabšanje
finančnega položaja grške vlade je države članice euroobmočja
spodbudilo k odločitvi, da Grčiji zagotovijo pomoč za
stabilnost, da bi zaščitile finančno stabilnost euroobmočja kot
celote, skupaj z večstransko pomočjo Mednarodnega denarnega sklada.
Od marca 2012 naprej države članice euroobmočja zagotavljajo
pomoč v obliki dvostranskega posojila Grčiji in posojila iz
evropskega instrumenta za finančno stabilnost. Posojilodajalci so se
odločili, da bo Grčija pomoč prejela, če bo upoštevala
Sklep 2011/734/EU, kakor je spremenjen s tem sklepom. Predvsem se od
Grčije pričakuje, da bo izvedla ukrepe iz tega sklepa po v njem
določenem razporedu –
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Sklep 2011/734/EU se spremeni, kot sledi:
1.         Člen 1 se nadomesti z:
„(1)   Grčija čim hitreje in najpozneje
do leta 2016 odpravi sedanji čezmerni primanjkljaj.
(2)     Cilj prilagoditvene poti, ki omogoča
zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, je doseči javnofinančni
primarni primanjkljaj (primanjkljaj brez odhodkov za obresti), ki ne presega 2 925 milijonov EUR
(1,5 % BDP) v letu 2012, in javnofinančni primarni presežek
v višini vsaj 0 milijonov EUR (0,0 % BDP) v letu 2013,
2 775 milijonov EUR (1,5 % BDP) v letu 2014, 5 700 milijonov EUR
(3,0 % BDP) v letu 2015 ter 9 000 milijonov EUR
(4,5 % BDP) v letu 2016. Ti cilji za primarni
primanjkljaj/presežek pomenijo skupni javnofinančni primanjkljaj ESA
v višini 6,9 % BDP leta 2012, 5,4 % BDP
leta 2013, 4,5 % BDP leta 2014, 3,4 % BDP
leta 2015 in 2,0 % BDP leta 2016. Po ocenah bi se te številke
lahko pretvorile v izboljšanje razmerja med ciklično prilagojenim
primarnim saldom in BDP s 4,1 % leta 2012 na 6,2 %
leta 2013 in vsaj 6,4 % BDP v letih 2014, 2015
in 2016 ter v razmerje med ciklično prilagojenim javnofinančnim
primanjkljajem in BDP v višini –1,3 % leta 2012, 0,7 %
leta 2013, 0,4 % leta 2014, 0,0 % leta 2015 in
–0,4 % leta 2016, v čemer se odraža profil plačil obresti.
Prihodki od privatizacije finančnega in nefinančnega premoženja,
transakcije, povezane z dokapitalizacijo bank, in vsi zneski, povezni z
odločitvijo Euroskupine z dne 21. februarja 2012 v zvezi z
dohodkom nacionalnih centralnih bank euroobmočja, vključno z Banko
Grčije (BoG), ki izvirajo iz investicijskih portfeljev holdingov grških
državnih obveznic, ne zmanjšujejo potrebnih prizadevanj za fiskalno
konsolidacijo in se ne upoštevajo v oceni navedenih ciljev.
(3)     Prilagoditvena pot iz odstavka 2 bi
bila skladna z razmerjem konsolidiranega bruto državnega dolga do BDP v višini
172,5 % leta 2013, 171,4 % leta 2014, 166,2 %
leta 2015 in 157,3 % leta 2016.
2.         V členu 2 se za
odstavkom 10 vstavi naslednji odstavek:
„10a.  Grčija brez odlašanja sprejme
naslednje ukrepe najpozneje do [datum
sprejetja Sklepa]:
(a)     proračun za leto 2013 in
srednjeročno fiskalno strategijo do konca leta 2016 ter ukrepe, kakor
so opisani v Prilogi IA tega sklepa, in zadevno izvedbeno zakonodajo.
Srednjeročna fiskalna strategija določi trajne ukrepe za fiskalno
konsolidacijo, ki zagotavljajo, da zgornje meje primanjkljaja za
obdobje 2012–2016, kakor so bile določene s tem sklepom, ne bodo
presežene ter da se bo razmerje med dolgom in BDP trajnostno manjšalo;
(b)     predložitev posodobljenega načrta
privatizacije parlamentu in objavo polletne posodobitve razvojnega načrta
za premoženje;
(c)     prenos popolnega in neposrednega
lastništva (delnic ali koncesijskih pravic) družbe Egnatia Motorway ter
regionalnih pristanišč Elefsina, Lavrio, Igoumenitsa, Alexandropolis,
Volos, Kavala, Krf, Patras, Heraklion in Rafina na portfelj privatizacijskega
premoženja sklada HRADF;
(d)     zagotovitev, da resorna ministrstva in
drugi ustrezni subjekti generalnemu sekretariatu za javno premoženje
omogočijo popoln dostop do popisa vsega premoženja nepremičnin v
državni lasti;
(e)     spremembo in/ali razveljavitev zakonskih
določb podjetij v državni lasti (PPC, pristaniških uprav OLP in OLTH,
družb HELPE, EYATH in EYDAP, pristanišč itd.), ki odstopajo od prava
zasebnih družb v zvezi s kakršnimi koli omejitvami volilnih pravic zasebnih
delničarjev;
(f)      zakonodajo, ki opredeljuje vlogo in
kvalifikacije generalnega sekretarja davčne uprave in v skladu s katero
minister za finance prenese pristojnost za odločanje na generalnega
sekretarja;
(g)     premestitev izkušenih davčnih
revizorjev na dejavnosti, ki služijo takojšnjim nujnim zahtevam na
področju prihodkov, da ključna področja izvrševanja začnejo
popolnoma delovati kot velika davkoplačevalska enota s premestitvijo
100 revizorjev, vzpostavitvijo ene delujoče enote za osebe z velikim
premoženjem in samozaposlene osebe z velikimi prihodki ter zaposlitvijo
50 izkušenih davčnih revizorjev v enoti, ki bodo neposredno odgovorni
generalnemu sekretarju davčne uprave;
(h)     akt Sveta ministrov (ki nadomesti akt
Sveta ministrov, sprejet 29. oktobra 2012), ki je namenjen krepitvi
izvrševanja državnega proračuna in izboljšanju zanesljivega fiskalnega
upravljanja ter poleg določb iz prvotnega akta Sveta ministrov
vključuje dodatne določbe: (i) ki določajo, da se vsako leto do
konca decembra podpišejo memorandumi o sodelovanju med ministrstvom za finance
in drugimi ministrstvi ali med ministrstvi in upravljavci nadzorovanih subjektov
(s čimer je zajeta celotna javna uprava); (ii) ki krepijo sedanje
uravnotežene proračunske omejitve za lokalne uprave, da se poveča
učinkovitost teh omejitev, vključno s korektivnimi in sankcijskimi
mehanizmi; (iii) ki krepijo sedanji sistem spremljanja podjetij v državni lasti
z uvedbo mehanizma izvrševanja v primeru odstopanj od posebnih ciljev,
določenih za posamezno podjetje v državni lasti; in (iv) ki določajo
okvir za opredelitev posebnih ciljev za zajemanje operativnih registrov
obveznosti za lokalne uprave in podjetja v državni lasti, ki morajo biti vsako
leto pripravljeni do decembra; akt vključuje tudi okvir za popravek
zneskov centralne ravni države, da se odpravijo odstopanja od ciljev v
določenem letu in morda v naslednjih letih, obenem pa zagotovi, da se zaostala
plačila ne povečujejo; akt mora izrecno določiti, da se prihodki
od privatizacije državnega premoženja nakažejo neposredno na ločen
račun, da se nadzirajo denarni tokovi, prepreči preusmeritev uradnega
financiranja in zagotovi pravočasno odplačilo zapadlih dolgov; akt
mora določiti, da se v primeru neizpolnjenih ciljev praviloma samodejno
zmanjšajo odhodki, obenem pa zagotovi, da se zaostala plačila ne
povečujejo;
(i)      sveženj ukrepov za izboljšanje sedanjega
finančnega položaja nacionalne organizacije za zagotavljanje zdravstvenega
varstva (EOPYY) in zagotovitev, da se izvrševanje proračuna približa
uravnoteženemu proračunu v letih 2012 in 2013, vključno z:
(i) racionalizacijo svežnja nadomestil; (ii) povečanjem delitve stroškov
za zdravstveno varstvo, ki ga zagotavljajo zasebni ponudniki; (iii) pogajanjem
o sporazumih glede količinskih popustov ter revizijo sporazumov z
zasebnimi ponudniki glede klasifikacije povračil stroškov za oskrbo
bolnikov; (iv) revizijo plačil za diagnostične in fizioterapevtske
storitve, za katere ima organizacija EOPYY sklenjene pogodbe z zasebnimi
ponudniki, in njihovega števila, da se v letu 2013 zmanjšajo s tem
povezani stroški vsaj za 80 milijonov EUR; (v) uvedbo sistema
referenčnih cen za povračilo stroškov za medicinske pripomočke;
in (vi) progresivnim povečanjem prispevkov, ki jih plačujejo
člani organizacije OGA, do povprečja prispevkov, ki jih
plačujejo drugi člani organizacije EOPYY;
(j)      naslednje ukrepe, povezane s
povračilom stroškov za zdravila: (i) zakonodajo za nadzor porabe za
farmacevtske izdelke, ki sproži ukrepe ob nepredvidljivih dogodkih (med drugim
npr. splošno znižanje cen), če z vračilom prejetih sredstev iz
kakršnega koli razloga ni mogoče doseči cilja. Takšni ukrepi
zagotovijo enakovredno vsoto prihrankov; (ii) ministrsko odredbo, ki
določa novi prag za vračilo prejetih sredstev za leto 2013
(2,4 milijarde EUR za ambulantne bolnike); (iii) posodobitev cenika
in pozitivnega seznama zdravil s povračilom, predvsem z izplačilom
povračil le za stroškovno učinkovite pakete za kronične bolezni,
z uvrstitvijo zdravil s pozitivnega na negativni seznam in seznam zdravil v
prosti prodaji ter uvedbo sistema referenčnih cen, ki ga pripravi
nacionalna organizacija za zdravila (EOF). Te sezname je treba v skladu z Direktivo
Sveta 89/105/EGS posodobiti vsaj dvakrat na leto; in (iv) nadomestitev
predpisanih zdravil z najcenejšim proizvodom z enako aktivno snovjo v
referenčni kategoriji s strani lekarn (obvezno „nadomeščanje zdravil
z generičnimi zdravili“).“
3.         V členu 2 se
odstavek 11 nadomesti z naslednjim:
„11.   Grčija do konca decembra 2012
sprejme naslednje ukrepe:
(a)     davčno reformo na področju
dohodnine in davka od prihodkov pravnih oseb, ki naj bi poenostavila
davčni sistem, razširila davčno osnovo ter odpravila izjeme in
preferencialne režime;
(b)     potrebno primarno in sekundarno
zakonodajo za zagotovitev hitrega uresničevanja načrta privatizacije;
(c)     vzpostavitev regulativnega okvira za
vodnogospodarska podjetja;
(d)     ukrepe za izboljšanje davčne uprave,
s katerimi se uvede ocenjevanje učinkovitosti, izboljša uporaba tehnik
ocene tveganja ter ustanovijo in okrepijo strokovne enote za upravljanje
dolgov;
(e)     pripravo in objavo načrta za
potrditev zaostalih plačil, ki jih javni subjekti dolgujejo dobaviteljem,
in vračila davkov;
(f)      dokončanje izvajanja reforme
delovanja sekundarnih/dopolnilnih javnih pokojninskih skladov in združitev vseh
obstoječih skladov na področju javnega sektorja;
(g)     zakonodajo za razširitev uporabe
5-odstotnega popusta za farmacevtske družbe (ki obstaja za zdravila po
bolnišničnih cenah) na vse izdelke, ki se prodajajo v lekarnah
organizacije EOPYY;
(h)     povečanje deleža generičnih
zdravil na 35 odstotkov celotnega obsega zdravil, ki jih prodajo lekarne;
(i)      dodelitev notranjih nadzornikov vsem
bolnišnicam in sprejetje registrov obveznosti v vseh bolnišnicah.“
4.         V členu 2 se dodajo
naslednji odstavki:
„12.   Grčija do konca marca 2013
sprejme naslednje ukrepe:
(a)     izda ministrsko odredbo za prilagoditev
cen za končne odjemalce, priključene na nizkonapetostno omrežje;
(b)     posodobi srednjeročno fiskalno
strategijo, vključno z določitvijo zavezujočih 3-letnih zgornjih
mej izdatkov za vladne podsektorje;
(c)     sprejme načrte zaposlovanja za
resorna ministrstva;
(d)     vzpostavi znatno bolj neodvisno
davčno upravo in določi stopnjo neodvisnosti, okvir upravljanja,
odgovornost, zakonske pristojnosti vodje davčne uprave in začetno
kadrovsko strukturo organizacije;
(e)     izda in objavi nov popoln
protikorupcijski načrt za državno upravo, vključno s posebnimi določbami
za davčno in carinsko upravo.
(f)      popolnoma usposobi standardni postopek
za revizijo pravne vrednosti nepremičnin, da se ta vrednost bolje uskladi
s tržnimi cenami v pristojnosti direktorata za obdavčitev kapitalskih
dobičkov;
(g)     prenese štirideset novih nepremičnin
(ki so v načrtu privatizacije opredeljene kot „sklopa
nepremičnin 2 in 3“) na sklad HRADF.“
„13.   Grčija do konca junija 2013
sprejme naslednje ukrepe:
(a)     za delo popolno usposobi 2 000 davčnih
revizorjev;
(b)     sprejme nov zakonik o davčnih
postopkih;
(c)     zagotovi, da vse skupne nabavne službe
uporabljajo sistem e-javnih naročil za vse svoje postopke javnega
razpisa.“
„14.   Grčija do konca septembra 2013
sprejme naslednje ukrepe:
(a)     vlada bo sprejela potrebno zakonodajo, da
se uvede pravilo strukturnega proračunskega salda z mehanizmom samodejnega
popravka.“
5.         Priloga tega sklepa se doda kot
Priloga IA Sklepa 2011/734/EU.
Člen 2
Ta sklep začne veljati na dan uradnega
obvestila.
Člen 3
Ta sklep je naslovljen na Helensko republiko.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
Priloga:
„Priloga IA:
Ukrepi srednjeročne fiskalne strategije za
obdobje 2013–2016
Dodatni ukrepi, vključeni v
srednjeročno fiskalno strategijo do leta 2016, so:
1.           Racionalizacija mase
plač za vsaj 1 100 milijonov EUR leta 2013 in
dodatnih 247 milijonov EUR od leta 2014 naprej.
2.           Prihranki pri pokojninah
v višini vsaj 4 800 milijonov EUR leta 2013 in dodatnih
423 milijonov EUR od leta 2014 naprej.
3.           Zmanjšanje državnih
izdatkov za poslovanje za vsaj 239 milijonov EUR leta 2013 in
dodatnih 285 milijonov EUR od leta 2014 naprej.
4.           Prihranki iz racionalizacije
in povečanja učinkovitosti pri izdatkih, povezanih z
izobraževanjem, v višini vsaj 86 milijonov EUR leta 2013 in
dodatnih 37 milijonov EUR od leta 2014 naprej.
5.           Prihranki v podjetjih v
državni lasti v višini vsaj 249 milijonov EUR leta 2013 in
dodatnih 123 milijonov EUR od leta 2014 naprej.
6.           Zmanjšanje operativnih
izdatkov, povezanih z obrambo, ki bo prihranilo vsaj
303 milijone EUR leta 2013 in dodatnih
100 milijonov EUR od leta 2014 naprej.
7.           Prihranki pri izdatkih za
zdravstveno varstvo in farmacevtske izdelke v višini vsaj
455 milijonov EUR leta 2013 in dodatnih
620 milijonov EUR od leta 2014 naprej.
8.           Prihranki iz racionalizacije
socialnih prejemkov v višini vsaj 217 milijonov EUR
leta 2013 in dodatnih 78 milijonov EUR od leta 2014 naprej.
9.           Zmanjšanje državnih
transferjev lokalnim upravam za vsaj 50 milijonov EUR
leta 2013 in dodatnih 160 milijonov EUR od leta 2014
naprej.
10.         Zmanjšanje izdatkov v
okviru proračuna za javne naložbe (domače javne naložbe) za
150 milijonov EUR leta 2013 in dodatnih
150 milijonov EUR od leta 2014 naprej.
11.         Povečanje prihodkov za
vsaj 1 668 milijonov EUR leta 2013 in dodatnih 1 820 milijonov EUR
od leta 2014 naprej.
[1]               UL
L 145, 11.6.2010, str. 6.
[2]               UL
L 296, 15.11.2011, str. 38.
[3]               Sklep
Sveta 2011/791/EU (UL L 320, 3.12.2011, str. 28).
[4]               Zadnja
sprememba je Sklep Sveta 2012/211/EU z dne 13. marca (UL L 113,
25.4.2012, str. 8).
[5]               Sklep
Sveta 2012/211/EU z dne 13. marca (UL L 113, 25.4.2012,
str. 8).


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0065

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Nemčije, 2006–2010  /* SEK/2007/0065 */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 23.1.2007SEC(2007) 65 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Nemčije, 2006–2010(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM1. Splošno ozadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Nemčije je bil predložen januarja 1999. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 15. marca 1999. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih pregleda še Svet.2. Ozadje ocene novega programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Nemčije, predloženo 30. novembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  stanje države pri korektivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem),3.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti) in4.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.2.1. Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostV zadnjih desetih letih je šla Nemčija skozi obdobje prilagoditve, da bi zmanjšala neravnovesja, ki so nastala ob združitvi. Zmernost plač je prispevala k izboljšanju zunanje konkurenčnosti cen in Nemčija si je pridobila bistveni izvozni delež na trgu, zlasti od leta 2000 naprej. Treba je opozoriti, da se je vzpostavitev zunanje konkurenčnosti cen Nemčije odvila v obdobju, ko so ostale države evroobmočja uživale nižje dolgoročne obrestne mere kot Nemčija. Toda kot je Nemčija pred kratkim izkusila, velika izvozna moč zmeraj ne pomeni povečanja domačega povpraševanja.Nemški problem rasti je večinoma strukturne narave. Gospodarsko učinkovitost večinoma zadržujejo počasna proizvodna rast in visoka strukturna brezposelnost. Potencialna rast ni samo dosti šibkejša kot v preteklosti. Je celo nižja od ostalih držav članic evroobmočja. Gospodarska politika se sooča s problemi izboljšanja pogojev za rast ob upoštevanju naslednjega: prispevkov od dela, produktivnosti tovarn in do manjše mere tudi oblikovanja kapitala. To težko nalogo je treba dokončati na podlagi obremenjenih javnih financ kljub preteklemu izboljšanju.Nemške oblasti so na nekaterih področjih začele reforme, kot so na področju trga dela ali mikroekonomskem področju, in sicer za spodbujanje raziskav in inovacij, ki še vedno potrebujejo čas, da pokažejo svoj celotni učinek. Na drugih področjih, kot so davek od dohodka od pravnih oseb, se o reformah še razmišlja. Toda potrebna bodo nadaljnja prizadevanja, zlasti kar zadeva trg dela, da se dolgoročno bistveno poveča nadaljnja rast.2.2. Postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za NemčijoV skladu s členom 104(7) Pogodbe in členom 3(4) Uredbe (ES) št. 1467/97 je Svet naslovil priporočilo na Nemčijo 21. januarja 2003, v katerem jo je pozval, da čimprej zmanjša čezmerni primanjkljaj, najkasneje do leta 2004. Priporočilo je bilo objavljeno. Kot je navedeno v Sporočilu Komisije z dne 14. decembra 2004, ki ga je Svet potrdil 18. januarja 2005, je treba leto 2005 šteti kot ključno za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, ob upoštevanju izjemnih okoliščin, ki so predstavljene v sklepu Sveta z dne 25. novembra 2003, in sodbe Evropskega sodišča z dne 13. julija 2004.Ker je javnofinančni primanjkljaj za leto 2005 presegel prag 3 % BDP, se je 14. marca 2006 Svet odločil, da pozove Nemčijo v skladu s členom 104(9), da sprejme ukrepe za potrebno zmanjšanje primanjkljaja z namenom popraviti stanje čezmernega primanjkljaja „čimprej in najkasneje do leta 2007“. Svet je posebej zahteval, da „leta 2006 in 2007 Nemčija zagotovi kumulativno izboljšanje v svojem ciklično prilagojenem saldu brez enkratnih ali začasnih ukrepov za najmanj eno odstotno točko.“ Poleg tega je pozval Nemčijo, da „sprejme potrebne ukrepe in zagotovi, da se po opravljenem zmanjšanju čezmernega primanjkljaja proračunska konsolidacija k srednjeročnemu cilju, ki je uravnotežen proračun v strukturnem smislu, vzdržuje z zmanjšanjem strukturnega primanjkljaja za najmanj 0,5 % BDP na leto.“ Po oddaji izvedbenega poročila s strani Nemčije 5. julija, je Komisija 19. julija 2006 sprejela sporočilo, v katerem obvešča Svet, da je Nemčija sprejela ukrepe, ki pomenijo ustrezen napredek k zmanjšanju čezmernega primanjkljaja v roku, ki ga je določil Svet, in da glede postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem niso potrebni nobeni nadaljnji ukrepi. Svet se je na srečanju 10. oktobra 2006 temu mnenju pridružil.2.3. Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. marca 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2009. Svet je pozdravil „pomen, ki ga je vlada dala proračunski konsolidaciji, kot določa program“, toda opozorila, da „obstajajo tveganja, povezana z doseganjem proračunskih ciljev in dolgoročno vzdržnostjo javnih financ“. Tudi ob upoštevanju Sklepa Sveta z dne 14. marca v skladu s členom 104(9) Pogodbe je Svet pozval Nemčijo, da:-  uresniči načrtovano kumulativno strukturno prilagoditev v višini najmanj ene odstotne točke v letih 2006 in 2007, kar bi zanesljivo in trajno zmanjšalo javnofinančni primanjkljaj pod 3 % BDP najpozneje do leta 2007;-  čim prej doseže srednjeročni proračunski cilj z zmanjšanjem strukturnega salda za najmanj 0,5 odstotne točke na leto po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja, in sicer z natančno izvedbo predvidenega omejevanja odhodkov, da bi se razbremenili socialni prispevki, kot je bilo predvideno, in da se zagotovi, da najavljena reforma davka na dohodek pravnih oseb ne ogrozi proračunske konsolidacije;-  izpelje načrte za reformo zveznega sistema z namenom izboljšati proračunski okvir in tako prispevati k uresničevanju proračunskih ciljev na vseh ravneh upravljanja.“2.4. Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Nemčije, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo 18. oktobra 2006. Nacionalni program reform Nemčije kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: na znanju temelječo družbo, delovanje trga in konkurenčnost, poslovno okolje, vzdržnost javnih financ (vključno s trajnostno rastjo in socialno varnostjo), ekološke inovacije in reformo trga dela.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del letnega poročila o napredku[2] z decembra 2006) je pokazala, da Nemčija dobro napreduje pri izvajanju nacionalnega programa reform, zlasti v zvezi z makro– in mikroekonomskimi ključnimi izzivi in prednostnimi ukrepi. Počasneje pa napreduje na področju zaposlovanja. Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Nemčiji priporoča, da sprejme ukrepe na področju dolgoročne vzdržnosti javnih financ, konkurence na trgu z blagom in storitvami ter strukturne brezposelnosti.Okvir: Glavne točke za oceno Kot določa člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali je potek prilagoditve za njegovo dosego ustrezen; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje tega poteka prilagoditve, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice evroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna rezerva in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[3]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[4], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Nemčije, 2006–2010SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:5.  Svet je [27. februarja 2007] proučil dopolnitev programa stabilnosti Nemčije, ki obravnava obdobje 2006–2010.6.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da se bo realna rast BDP začasno upočasnila z 2,3 % v letu 2006 na 1,4 % v letu 2007, nato pa je napovedana na povprečno 1,75 % v ostalem programskem obdobju. Ta scenarij je bil ocenjen na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov (prva uradna ocena rasti BDP v letu 2006 je 2,5 %) in videti je, da zlasti do leta 2008 temelji na verjetnih predpostavkah in rahlo optimističnih predpostavkah po zadevnem letu v primerjavi z napovedmi Komisije glede potencialne rasti. Projekcije v programu glede inflacije izgledajo nekoliko bolj optimistične.7.  Za leto 2006 program navaja splošni javnofinančni primanjkljaj 2,1 % BDP (popravljeno navzdol na 1,9 % z zadnjo vladno objavo) v primerjavi s ciljem 3,3 % BDP, kot je bil določen ob zadnji dopolnitvi programa stabilnosti. Vlada je prejela nepričakovano visoke prejemke od davkov, ki pa v skladu s Paktom stabilnosti in rasti v letu 2006 niso bili porabljeni. Davčno breme (tj. prihodki od davkov in socialnih prispevkov) se bo povečalo na približno 40 % BDP v letu 2006, kar je približno 1 % BDP več, kot je bilo napovedano v prejšnji dopolnitvi. Javnofinančni odhodki so bili leta 2006 pod nadzorom. Rahlo zmanjšanje odhodkov pri izvrševanju proračuna izhaja iz nižjih denarnih transferov, ki so večinoma posledica nepričakovane razbremenitve, ki ga je omogočil trg dela zvezni agenciji za zaposlovanje. Poleg tega so bili odhodki za obresti in subvencije nižji od pričakovanih.8.  Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije je zagotoviti dolgoročno vzdržnost javnih financ. Da bi to dosegli, se v programu predlaga nadaljevanje proračunske konsolidacije in obenem izboljšanje pogojev za rast in zaposlovanje. Po predvidenem zmanjšanju preseženega primanjkljaja v letu 2006 se napoveduje, da se bo delež dolga zmanjšal za 0,5 odstotne točke na leto (razen v letu 2008) in bo leta 2010 dosegel 0,5 % BDP. Izboljšanje primarnega salda sledi istemu vzorcu, presežek bo do leta 2010 dosegel 2 % BDP. Medtem ko proračun vsebuje korektivne ukrepe na strani prihodkov, in sicer s povečanjem osnovne stopnje DDV s 16 % na 19 %, pa se bosta tako raven prihodkov kot odhodkov zmanjševali iz leta v leto. Raven odhodkov bo se znižala za 2,5 odstotne točke na 43 % BDP do leta 2010, načrtovano je, da se bo to doseglo večinoma z omejitvijo socialnih stroškov. Za isto obdobje se za razmerje med prihodki in BDP napoveduje zmanjšanje za 1,5 odstotne točke na 42 % BDP do leta 2010; povečanje deleža davkov (npr. povečanje osnovne stopnje DDV leta 2007) se bo izravnalo z zmanjšanjem deleža socialnih prispevkov (zaradi zmanjšanja zavarovanja za primer brezposelnosti v letu 2007 in trenda zmanjševanja deleža prispevkov), medtem ko bo delež prihodkov, ki ne izvirajo iz davkov, upadel. V primerjavi s prejšnjo dopolnitvijo bodo proračunski cilji višji vsako leto, čeprav za leto 2008 ni načrtovane nobene prilagoditve.9.  V programskem obdobju se za strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, načrtuje izboljšanje primanjkljaja od približno 2% BDP v letu 2006 na več kot 0,5 % na koncu programskega obdobja, kar je v povprečju za skoraj 0,5 % BDP na leto. V tem programu stabilnosti, tako kot tudi v prejšnjem, je srednjeročni cilj za proračunsko stanje uravnotežen proračun v strukturnem smislu, ki ga s programom v tem programskem obdobju ne bo mogoče doseči. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,5 % BDP), bi moral pri doseganju izpolniti cilj zagotovitve varnostne rezerve za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice evroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.10.  Tveganja glede proračunskih napovedi v programu se zdijo v glavnem uravnotežena za 2007, toda proračunski rezultati po letu 2007 bi lahko bili slabši od napovedanih. Zlasti obstaja tveganje, da raven zmanjšanja socialnih odhodkov ne bo dosežena brez dodatnih ukrepov, ki v programu niso določeni. V posodobitvi je navedeno, da so potrebne nadaljnje reforme na trgu dela in v zvezi s sistemom socialnega varstva. Poleg tega obstaja tveganje v zvezi z načrtovano reformo davka od pravnih oseb v letu 2008, ki je lahko večje od ocenjenega proračunskega bremena v programu. Morda bi bilo potrebno, da se kompenzira možen upad prejemkov od davka od pravnih oseb z dodatnimi omejitvami odhodkov. Glede na reformo so napovedi glede prihodkov razumne. Kljub temu tveganja glede proračunskega prilagajanja ostajajo, zlasti glede izvajanja poteka prilagajanja v zadnjih letih.11.  Ob tej oceni tveganja se proračunska naravnanost v programu zdi usklajena z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2006, kot je predlagal Svet. Prav tako zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da se od leta 2007 prepreči prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP ob običajnih makroekonomskih nihanjih, čeprav obstajajo tveganja za leto 2008. Ritem prilagoditve za doseganje srednjeročnega cilja programa v letih po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja mora biti pospešen, zlasti v letu 2008, da bo skladen s Paktom stabilnosti in rasti, ki opredeljuje, da mora za države članice evroobmočja in MDT II merilo za letno izboljšanje strukturnega salda znašati 0,5 % BDP ter da mora biti prilagoditev višja v obdobju ugodnih gospodarskih razmer in bi lahko bila nižja v obdobju slabih gospodarskih razmer. Zlasti pa ni načrtovano nobeno izboljšanje glede strukturnega salda za leto 2008, ko se pričakujejo ugodne gospodarske razmere. Izpolnjevanje zahtevanega strukturnega poteka prilagoditve bi omogočilo, da se srednjeročni cilj doseže v okviru programskega obdobja.12.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 67,9 % BDP, kar je nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga v programskem obdobju zmanjšal za 3,5 odstotne točke. Razvoj deleža dolga bo morda manj ugoden od napovedanega v programu zaradi tveganj glede ciljnega primanjkljaja in negotovosti glede usklajevanja stanj in tokov, kot je predvideno v programu. Glede na to oceno tveganja se zdi, da se v programskem obdobju delež dolga ne bo približeval dovolj hitro referenčni vrednosti.13.  Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva v Nemčiji je blizu povprečja EU, čeprav odhodki za pokojnine kažejo bolj omejen porast kot v mnogih drugih državah, kar je posledica pokojninskih reform, ki se že izvajajo. Sprejet je bil osnutek zakona, ki postopoma dviguje starostno mejo za upokojitev na 67 let od leta 2012 naprej. Čeprav so bile odobrene izjeme glede višje starostne meje, pa bo ta ukrep utrdil dolgoročno vzdržnost javnih financ. Poleg tega bo razvoj nadaljnjih sistemov zasebne pokojninske sheme pozitivno prispeval k pokojninskim prihodkom. Začetno proračunsko stanje predstavlja tveganje za vzdržnost javnih financ, tudi če se še ne upošteva dolgoročni vpliv staranja prebivalstva na proračun. Poleg tega je trenutna stopnja bruto javnega nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe. Na splošno je Nemčija izpostavljena srednjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ.14.  Program stabilnosti ne vsebuje kvalitativne ocene splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega ne zagotavlja nobenih sistematskih informacij glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov bistvenih reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, in proračunske napovedi ne upoštevajo učinek na javne finance, ki ga imajo vsi ukrepi, navedeni v nacionalnem programu reform. Ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, so skladni z ukrepi, predvidenimi v nacionalnem programu reform. Zlasti sta v obeh programih izpostavljeni reforma davka od prihodkov pravnih oseb za leto 2008 in reforma zdravstvenega varstva. Poleg tega oba programa predvidevata v drugi fazi reforme zveznega sistema pregled fiskalnih odnosov med stopnjami upravljanja z namenom okrepiti preglednost vsake ravni. Poleg tega se v programu stabilnosti priznava potreba po razvoju institucionalnega okvira, ki bi zagotovil proračunsko disciplino na vseh ravneh upravljanja in predvidel ukrepe za izognitev morebitnim proračunskim krizam.15.  Ukrepi, predvideni na področju javnih financ, so na splošno skladni s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.16.  Kar zadeva zahtevo po podatkih, določeno v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program nekatere pomanjkljivosti glede obveznih in neobveznih podatkov[6].Na splošno je dopolnjen program usklajen z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja z letom 2006, kar je eno leto prej, kot je določil Svet, v naslednjih letih pa bo narejen napredek k srednjeročnemu cilju. Toda obstajajo tveganja, ki so povezana z doseganjem proračunskih ciljev.Ob upoštevanju zgornje ocene se Nemčijo poziva, da:(i) Izkoristi gospodarsko ugodne razmere, pospeši strukturno prilagoditev k srednjeročnemu cilju v letu 2008 in po njem, in sicer s strožjo kontrolo odhodkov in ob zagotavljanju, da najavljena reforma sistema davkov od pravnih oseb ne ogrozi proračunske konsolidacije;(ii) ob upoštevanju stopnje dolga in napovedanega povišanja odhodkov v zvezi s staranjem prebivalstva izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ z doseganjem srednjeročnega cilja in izvajanjem reform, zlasti tistih v zvezi s sistemom zdravstvenega varstva;(iii) izboljša proračunski okvir, da okrepi proračunsko disciplino na vseh ravneh upravljanja, in sicer z izvajanjem načrtov za drugo fazo reforme zveznega sistema.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Realni BDP (spremembe v %) | PS nov. 2006 | 0,9 | 2,3 | 1,4 | 1 ¾ | 1 ¾ | 1 ¾ |COM nov. 2006 | 0,9 | 2,4 | 1,4 | 2,0 | -- | -- |PS feb. 2006 | 0,9 | 1 ½ | 1 | 1 ¾ | 1 ¾ | -- |Inflacija po HICP (%) | PS nov. 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |COM nov. 2006 | 1,9 | 1,8 | 2,2 | 1,2 | -- | -- |PS feb. 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS nov. 20061 | -1,2 | -0,3 | -0,3 | -0,2 | 0,0 | 0,0 |COM nov. 20065 | -1,3 | -0,2 | -0,4 | 0,1 | -- | -- |PS feb. 20061 | -0,9 | -0,7 | -1,1 | -0,7 | -0,4 | -- |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS nov. 2006 | -3,2 | -2,1 | -1 ½ | -1 ½ | -1 | -½ |COM nov. 2006 | -3,2 | -2,3 | -1,6 | -1,2 | -- | -- |PS feb. 2006 | -3,3 | -3,3 | -2 ½ | -2 | -1 ½ | -- |Primarni saldo (v % BDP) | PS nov. 2006 | -0,5 | 1/2 | 1 | 1 | 1 ½ | 2 |COM nov. 2006 | -0,5 | 0,4 | 1,1 | 1,5 | -- | -- |PS feb. 2006 | -0,5 | - ½ | ½ | 1 ¼ | 1 ½ | -- |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS nov. 20061 | -2,6 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 |COM nov. 2006 | -2,6 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- |PS feb. 20061 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- |Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS nov. 20063 | -2,7 | -2,0 | -1,5 | -1,5 | -1,0 | -0,6 |COM nov. 20064 | -2,7 | -2,2 | -1,4 | -1,2 | -- | -- |PS feb. 2006 | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 | -- |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS nov. 2006 | 67,9 | 67,9 | 67 | 66 ½ | 65 ½ | 64 ½ |COM nov. 2006 | 67,9 | 67,8 | 67,7 | 67,3 | -- | -- |PS feb. 2006 | 67 ½ | 69 | 68 ½ | 68 | 67 | -- |Opombe: 1Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,1% BDP v letu 2005). 4Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (povečanje primanjkljaja 0,1% BDP v letu 2005). 5Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 1,2%, 1,3% in 1,4% v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[3] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[4] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Zlasti podatki o inflaciji HICP, skupni socialni transferji in usklajevanje stanj in tokov, kompenzacija delavcem in razdelitev davčnih prihodkov, ki so bili predloženi Komisiji posebej.


				|

		52013DC0364

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Latvije za leto 2013 in mnenje Sveta o latvijskem konvergenčnem programu za obdobje 2012–2016 /* COM/2013/0364 final - 2013/ () */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Latvije za leto 2013 in mnenje Sveta o latvijskem konvergenčnem programu
za obdobje 2012–2016

SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 9(2)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       Evropski svet je
26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo
strategijo za rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem
usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna
področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope
za trajnostno rast in konkurenčnost.
(2)       Svet je
13. julija 2010 na podlagi predlogov Komisije sprejel
priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in
Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike
zaposlovanja držav članic[4],
ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane,
naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in
politikah zaposlovanja.
(3)       Voditelji držav oziroma vlad
so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z
uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen
okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države.
(4)       Svet je
6. julija 2012 sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim
reformnim programom Latvije za leto 2012 in dal mnenje o dopolnitvi latvijskega
konvergenčnega programa za obdobje 2011–2015.
(5)       Komisija je
28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti[5], ki zaznamuje začetek
evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega
je 28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[6],
v katerem Latvije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere je
treba opraviti poglobljen pregled.
(6)       Evropski svet je
14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne
stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril
je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije,
vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)       Latvija je
29. aprila 2013 predložila konvergenčni program za leto 2013, ki
zajema obdobje 2012–2016, 2. maja 2013 pa nacionalni reformni program za
leto 2013. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna
medsebojna povezanost.
(8)       Na podlagi ocene
konvergenčnega programa za leto 2013 v skladu z Uredbo
Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na
katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten. Gospodarska
rast naj bi se v programskem obdobju nekoliko upočasnila, in sicer na
približno 4 % letno, rast cen pa naj bi ostala zmerna. Javnofinančni
primanjkljaj se je v letu 2012 znižal na raven precej pod 3 % BDP in s tem
je bil lani dosežen srednjeročni proračunski cilj, torej precej prej,
kot je bilo predvideno v prejšnjem programu. Program potrjuje prejšnji
srednjeročni proračunski cilj v višini –0,5 %, ki ustrezno
odraža cilje pakta. Cilj proračunske strategije, opisane v programu, je
ohraniti strukturni proračunski položaj, ki temelji na srednjeročnem
proračunskem cilju. Morebitna odstopanja morajo biti omejena na postopni
učinek pokojninske reforme, ki vključuje postopno povečanje deleža
prispevkov za socialno varnost, ki bo preusmerjeno v naložbeno pokojninsko
shemo in bo izvedeno v letih 2013, 2015 in 2016. Vendar pa celovita ocena, ki
temelji na preračunanem strukturnem saldu, vključno z analizo
odhodkov brez diskrecijskih ukrepov, kaže, da bo strukturni saldo v letu 2013
odstopal od srednjeročnega proračunskega cilja za 1,0 odstotne
točke, kar krepko presega postopni učinek sistemske pokojninske
reforme, v letu 2014 pa naj bi odstopanje znašalo 0,2 odstotne točke.
Javni dolg naj bi v celotnem programskem obdobju ostal na ravni precej pod
60 %, in sicer naj bi se med letoma 2012 in 2013, ko bo vlada zbirala
sredstva za poplačilo dolgov, povečal s 40,7 % na 44,5 %
BDP, od leta 2014 dalje, ko se bo začelo odplačevanje dolgov, pa naj
bi se zmanjševal in do konca programskega obdobja dosegel 34,6 % BDP.
Latvijski parlament je januarja 2013 potrdil zakon o fiskalni disciplini, ki je
začel veljati marca 2013. Če bi se zakon učinkovito izvajal, bi
to znatno okrepilo fiskalni okvir v Latviji, saj bi zagotovilo učinkovit
mehanizem za omejevanje rasti odhodkov v obdobjih ugodnih gospodarskih razmer
in podlago za večletno proračunsko načrtovanje, ki temelji na
pravilih.
(9)       Latvija je znižala davke na
delo in namerava tudi v letih 2014 in 2015 sprejeti dodatne ukrepe na tem področju.
Kljub temu je za osebe z nizkimi dohodki davčni primež še vedno med
najvišjimi v EU, kar kaže na to, da bo treba za spodbuditev zaposlovanja nizko
kvalificiranih delavcev ustrezno prilagoditi davčno politiko. Poleg tega
naj bi se s širšo uporabo periodičnih davkov na nepremičnine in
davkov na uporabo naravnih in drugih virov namesto davkov na delo izboljšal
strukturni saldo. Okoljski davki ostajajo razmeroma slabo razviti, saj
močno prevladujejo davki na motorna goriva, medtem ko je obdavčitev
drugih energetskih virov, onesnaževanja in rabe naravnih virov pod
povprečjem EU. Nadaljnja razširitev davčne osnove na druge vire
okoljskih davkov bi pripomogla k doseganju okoljskih ciljev. Vlada je okrepila
prizadevanja za boj proti sivi ekonomiji, ki naj jih nadaljuje tudi v
prihodnje.
(10)     Strukturna prilagoditev po
krizi je bila sicer uspešna, vendar izkušnja izrazitega cikla gospodarskega
razcveta in upada kaže na potrebo po spremljanju prihodnje rasti posojil in
stabilnosti financiranja bank, povezanega s prilivi tujih vlog, s pomočjo
ustreznih mikro- in makrobonitetnih politik.
(11)     Latvija je sprejela vrsto
ukrepov za zmanjšanje visoke stopnje dolgotrajne brezposelnosti in
brezposelnosti mladih. Sredstva za aktivno politiko trga dela in pokritost z
njo so se v letu 2013 v primerjavi z letom 2012 povečali; uvajajo se novi
ukrepi, vključno s profiliranjem brezposelnih oseb in boljšo podporo pri
iskanju zaposlitve. Kljub temu sta dolgotrajna brezposelnost in brezposelnost
mladih še vedno veliki, delo najde le malo brezposelnih oseb in prejemnikov
nadomestil za brezposelnost, slab pa je tudi dostop do socialnih storitev. Skrb
vzbujajo pomisleki, da poklicno izobraževanje in usposabljanje delovni sili ne
zagotavlja zadostne kakovosti znanj in da je dostopnost kakovostnega
usposabljanja na delovnem mestu omejena. Treba je vzpostaviti celovit sistem
poklicnega svetovanja in nadaljevati izvajanje reform na področju
poklicnega izobraževanja in usposabljanja, vključno z izboljšanjem
kakovosti in dostopnosti usposabljanja na delovnem mestu ter vajeništva.
(12)     Revščina in socialna
izključenost ogrožata velik delež latvijskega prebivalstva (40 %), še
bolj pa so ogroženi otroci (43,6 %). Skupna stopnja tveganja revščine
se je v letu 2012 rahlo povečala, kar kaže na to, da rast sama po sebi še
ne pomeni manj revščine in da so potrebne ciljno usmerjene politike.
Latvija je sprejela nekaj ukrepov za zmanjšanje revščine brezposelnih in
otrok, vendar je bilo manj neposrednih ukrepov za rešitev težav v zvezi s
sistemom socialne pomoči, zlasti glede preglednosti sistema, ustreznosti
in pokritosti z nadomestili ter nezadostnih ukrepov za aktivacijo prejemnikov
nadomestil. Pomanjkanje fiskalnega manevrskega prostora je botrovalo znižanju
ravni zajamčenega minimalnega dohodka in odpravi financiranja tega dohodka
iz državnega proračuna. Ti odločitvi bosta najverjetneje še poglobili
skrajno revščino in povečali obstoječo neenakost pri dostopu do
socialne pomoči med lokalnimi upravami, hkrati pa zmanjšali spodbude
centralne ravni države za vlaganje v razvoj politik in nadzor socialne
pomoči. Pomembno je spremljati učinke teh odločitev in tako
preprečiti, da bi se položaj poslabšal.
(13)     Latvija je predlagala ambiciozno
reformo, ki naj bi prinesla znatne pozitivne učinke na kakovost
visokošolskega sistema. Reformni načrti zajemajo prenovo akreditacijskega
postopka, ločitev akademske in upravne funkcije univerz, razvoj novega
modela financiranja ter boljšo povezanost visokošolskih ustanov. Vendar so ti
načrti še v zelo zgodnji fazi in jih je treba ustrezno izvajati, da bodo
doseženi predvideni pozitivni učinki. Poleg tega bo v letu 2013 opravljena
ocena učinkovitosti znanstvenih ustanov in njihovih razvojnih strategij. Ta
pomembna ocena naj bi bila podlaga za prihodnje reforme in financiranje
znanstvenih ustanov v podporo povečanju inovacijskih dejavnosti v Latviji.
(14)     Latvija je predstavila ukrepe,
namenjene ustvarjanju prihrankov energije v glavnih sektorjih gospodarstva.
Pričakuje se, da bo v prihodnjih letih več kot 70 % prihrankov
energije ustvarjenih v stavbnem sektorju. Vendar je izvajanje projektov za
izolacijo stavb počasno, število končanih projektov pa je glede na
stavbni fond še vedno nizko, kar pomeni velike izgube energije. Na tem
področju obstaja velik potencial za energetske prihranke, saj je bila
energetska intenzivnost latvijskih gospodinjstev v letu 2010 najvišja v EU.
Leta 2012 je Latvija dosegla napredek pri odpiranju trga električne energije
za konkurenco in pri udeležbi na regionalnih trgih. V poslovnem sektorju je
bilo neposredno sklepanje pogodb z dobavitelji električne energije
uveljavljeno v celoti, za gospodinjstva pa je bilo uvedeno na prostovoljni
osnovi. Latvija naj bi junija 2013 začela trgovati na nordijski borzi
električne energije (Nord Pool Spot). Država pa ni dosegla napredka pri
odpiranju trga zemeljskega plina, na katerem prevladuje odvisnost od enega
samega vira. Latvijske oblasti se soočajo tudi s težavnimi pogajanji o lastništvu
in upravljanju skladišča zemeljskega plina, kar je zelo pomembno za
ustrezno delovanje regionalnega plinskega trga.
(15)     Za latvijski
pravosodni sistem je značilna neučinkovitost sistema civilnega
sodstva, ki se sooča z več problemi, kot so dolgotrajni postopki za
reševanje civilnih in gospodarskih zadev na prvi stopnji ter nizka stopnja
rešenih zadev, kar povzroča sodne zaostanke. Še posebno dolgotrajni so
insolvenčni postopki. Poleg tega številne zadeve niso rešene na prvi
stopnji, kar povzroča zamude na vseh ravneh, vse do vrhovnega
sodišča. Pred kratkim so bili sprejeti ukrepi za izboljšanje
učinkovitosti in kakovosti sistema, vendar je za oceno njihovega
učinka še prezgodaj. Zlasti je pomembno nameniti zadostno pozornost
politikam za upravljanje človeških virov v sodstvu. K bolj kakovostnemu
sodstvu bi lahko prispevali večja vključenost Sodnega sveta ter
premislek o vlogi vodilnih položajev v sodstvu in več usposabljanj za
sodnike. Konec leta 2012 so bile predlagane spremembe zakona o insolventnosti,
vendar je njihov obseg omejen in pomanjkljivosti zakona niso v celoti
obravnavane. Tako so bile ugotovljene težave v zvezi z izvajanjem zakona v
praksi, zlasti glede vloge stečajnih upraviteljev, njihovih pristojnosti v
razmerju do sodnikov in učinkovite likvidacije sredstev, pa tudi težave v
zvezi z osebnim stečajem, ki jih je prav tako treba obravnavati.
(16)     V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla obsežno analizo latvijske ekonomske politike. Ocenila je
konvergenčni program in nacionalni reformni program. Glede na to, da je
treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z
vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve,
Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in
socialno-ekonomsko politiko v Latviji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic
EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v
priporočilih iz točk 1 do 6 spodaj.
(17)     Svet je ob upoštevanju te
ocene proučil latvijski konvergenčni program, njegovo mnenje[7] pa je izraženo zlasti v
priporočilu iz točke 1 spodaj –
PRIPOROČA, naj Latvija v obdobju
2013–2014 izvede naslednje ukrepe:
1.           Okrepi naj proračunsko
strategijo in s tem zagotovi, da bo odstopanje od srednjeročnega
proračunskega cilja odražalo samo postopni učinek sistemske
pokojninske reforme. V okviru te strategije naj zmanjša obdavčitev oseb z
nizkimi dohodki, in sicer tako, da poveča davke na področjih, kot so
trošarine, periodični davki na nepremičnine in/ali okoljski davki. Še
naprej naj si prizadeva za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti in
boj proti sivi ekonomiji. Nadaljuje naj s krepitvijo fiskalnega okvira z
učinkovitim izvajanjem zakona o fiskalni disciplini in večletnim
proračunskim načrtovanjem.
2.           Zmanjša naj dolgotrajno
brezposelnost in brezposelnost mladih, tako da poveča pokritost z
aktivnimi politikami trga dela in ciljno usmerjenimi socialnimi storitvami ter
njihovo učinkovitost. Izboljša naj zaposljivost mladih, na primer z
jamstvom za mlade, vzpostavi naj celovit sistem poklicnega svetovanja, izvede
reforme na področju poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter izboljša
kakovost in dostopnost vajeništva.
3.           Zmanjša naj visoko stopnjo
revščine, tako da izvede reformo socialne pomoči in poveča
pokritost z njo, izboljša ustreznost nadomestil ter okrepi aktivacijske ukrepe
za prejemnike nadomestil. Okrepi naj izvedbene mehanizme za učinkovito
zmanjšanje revščine otrok.
4.           Izvede naj načrtovanje
reforme visokega šolstva, zlasti v zvezi z uvedbo modela financiranja, ki
nagrajuje kakovost, reformo akreditacijskega sistema, boljšo povezanostjo
visokošolskih ustanov in spodbujanjem internacionalizacije. Sprejme naj
nadaljnje ukrepe za posodobitev raziskovalnih ustanov na podlagi neodvisne
ocene, ki se trenutno izvaja.
5.           Nadaljuje naj z izboljševanjem
energetske učinkovitosti, zlasti stanovanjskih stavb in omrežij za
daljinsko ogrevanje, zagotavlja naj spodbude za zmanjšanje energetskih stroškov
ter porabo preusmeri na energetsko učinkovite proizvode. Izboljša naj
povezljivost z evropskimi energetskimi omrežji in sprejme ukrepe za
liberalizacijo trga zemeljskega plina, vključno z zagotavljanjem jasnih
pravil glede dostopa tretjih strani do skladišča zemeljskega plina.
6.           Dokonča naj začete
reforme za izboljšanje učinkovitosti in kakovosti sodstva ter zmanjša
sodne zaostanke in skrajša trajanje postopkov, vključno na področju
insolventnosti. Vzpostavi naj celovito politiko upravljanja človeških
virov ter sprejme ukrepe za izvajanje mediacijskih zakonov in racionalizira
sistem arbitražnih sodišč.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997,
str. 1.
[2]               COM(2013) 364 final.
[3]               P7_TA(2013)0052 in P7_TA(2013)0053.
[4]               Sklep Sveta 2013/208/EU z dne 22.
aprila 2013.
[5]               COM(2012) 750 final.
[6]               COM(2012) 751 final.
[7]               V skladu s členom 9(2)
Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 15. novembra 2013 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Latvijas Banka (ECB/2013/42)

text:
               22.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 342/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 15. novembra 2013
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Latvijas Banka
   (ECB/2013/42)
   2013/C 342/01
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Glede na člen 1 Sklepa Sveta 2013/387/EU (1) Latvija izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo eura in se odstopanje v korist Latvije v skladu s členom 4 Akta o pristopu iz leta 2003 (2) razveljavi s 1. januarjem 2014.

               (3)

               V skladu s členom 43 zakona o centralni banki Latvijas Banka od 1. januarja 2014 opravlja revizijo letnih računovodskih izkazov centralne banke Latvijas Banka neodvisen zunanji revizor, ki ga priporoči ECB in potrdi Svet.

               (4)

               Zunanji revizor, ki je priporočen v tem priporočilu, je sedanji revizor centralne banke Latvijas Banka, imenovan za poslovna leta od 2012 do 2014 –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se družba SIA Ernst & Young Baltic imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Latvijas Banka za poslovno leto 2014.

      V Frankfurtu na Majni, 15. novembra 2013

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Sklep Sveta 2013/387/EU z dne 9. julija 2013 o uvedbi eura v Latviji 1. januarja 2014 (UL L 195, 18.7.2013, str. 24).

      (2)  UL L 236, 23.9.2003, str. 33.