title: Priporočilo Komisije (EU) 2018/2052 z dne 19. decembra 2018 o uskladitvi področja uporabe in pogojev v zvezi s splošnimi dovoljenji za namene razstave iz točke (c) člena 5(2) Direktive 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2018) 8611) (Besedilo velja za EGP.)

text:
               21.12.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 327/98

      PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2018/2052
      z dne 19. decembra 2018
      o uskladitvi področja uporabe in pogojev v zvezi s splošnimi dovoljenji za namene razstave iz točke (c) člena 5(2) Direktive 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta

            (notificirano pod dokumentarno številko C(2018) 8611)

      (Besedilo velja za EGP)
      EVROPSKA KOMISIJA JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu s členom 5 Direktive 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) so države članice dolžne objaviti vsaj štiri splošna dovoljenja za prenos.

                  (2)

                  Splošna dovoljenja za prenos so ključni element poenostavljenega sistema za izdajanje dovoljenj, ki je bil vzpostavljen z Direktivo 2009/43/ES.

                  (3)

                  Razlike v področju uporabe splošnih dovoljenj za prenos, ki jih objavijo države članice, v smislu zajetih obrambnih proizvodov in različni pogoji, ki se uporabljajo za prenose teh proizvodov, bi lahko ovirali izvajanje Direktive 2009/43/ES in doseganje njenega cilja poenostavitve. Uskladitev nacionalnih pristopov glede področja uporabe in pogojev za prenose na podlagi splošnih dovoljenj za prenos, ki jih objavijo države članice, je pomembna za zagotovitev večje privlačnosti in uporabe navedenih licenc.

                  (4)

                  Svet je v svojih sklepih z dne 18. maja 2015 med drugim ponovno poudaril potrebo po izvajanju in uporabi Direktive 2009/43/ES. Po sprejetju dveh prejšnjih priporočil o splošnih dovoljenjih za prenos za oborožene sile (2) in certificirane prejemnike (3) je Komisija v evropskem obrambnem akcijskem načrtu (4) in v poročilu o oceni direktive o prenosih (5) napovedala osredotočenje na preostali dve splošni dovoljenji za prenos, ki zajemata prenose za namene prikaza, ocene, razstave, popravila in vzdrževanja.

                  (5)

                  Pobudo iz tega priporočila so močno podprli predstavniki držav članic v odboru, ustanovljenem s členom 14 Direktive 2009/43/ES. Smernice iz tega priporočila izražajo razprave strokovne skupine, ustanovljene v okviru tega odbora.

                  (6)

                  To priporočilo se uporablja za seznam vojaških proizvodov (ki ustreza skupnemu seznamu vojaškega blaga Evropske unije) iz Priloge k Direktivi 2009/43/ES. To priporočilo bo po potrebi posodobljeno, da bi izražalo prihodnje posodobitve seznama obrambnih proizvodov.

                  (7)

                  Na podlagi razprav z državami članicami in ob upoštevanju lastnosti proizvodov (vključno z izjemami), kot je na primer njihova občutljivost, obrambni proizvodi, navedeni v točki 1.1 tega priporočila, predstavljajo minimalni in neizčrpni seznam proizvodov, za katere države članice omogočajo prenos na podlagi svojih SDP-EX. To pomeni, da SDP-EX, ki jih objavi država članica, lahko omogočajo tudi prenos drugih obrambnih proizvodov, vključenih v Prilogi k Direktivi 2009/43/ES in ki niso navedeni v tem priporočilu.

                  (8)

                  V okviru razprav o tem priporočilu so države članice pripomnile, da jih zavezujejo obveznosti na podlagi evropskega prava, kot je Skupno stališče Sveta 2008/944/SZVP (6) in mednarodne obveznosti na področju nadzora izvoza –

            SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      1.   SPLOŠNA DOVOLJENJA ZA PRENOS ZA RAZSTAVO

      Državam članicam se priporoča, da svoja splošna dovoljenja za prenos za razstavo prilagodijo v skladu z naslednjimi elementi.
      1.1   Obrambni proizvodi, upravičeni do prenosa v skladu s splošnim dovoljenjem za prenos za namene razstave iz točke (c) člena 5(2) Direktive 2009/43/ES

      Naslednje kategorije ML s podtočkami so podskupina seznama obrambnih proizvodov iz Priloge k Direktivi 2009/43/ES. Splošno dovoljenje za prenos za namene razstave (SDP-EX) bi moralo omogočati najmanj prenos obrambnih proizvodov, navedenih v naslednjih kategorijah ML. Države članice se lahko odločijo, da v svoje SDP-EX vključijo več kategorij ML z ustreznimi obrambnimi proizvodi.
      Seznam kategorij ML, ki morajo biti zajete kot minimum:

                  —

                  ML 1. Vključeno je vse blago, razen:

                              —

                              orožja, posebej namenjenega za vojaško uporabo,

                              —

                              sodov in zaklepišč za orožje, posebej namenjeno za vojaško uporabo,

                  —

                  ML 2. Podtočki (c) in (d). Vključeno je vse blago,

                  —

                  ML 3. Vključeno je naslednje blago:

                              —

                              inertni model streliva,

                  —

                  ML 4. Vključeno je vse blago, razen:

                              —

                              podtočka 4.a): vse blago je izključeno, razen inertnih modelov, ki so vključeni,

                              —

                              podtočka 4.b): posebej izdelane komponente za izstreljevanje, polaganje, preslepitev, motenje, odkrivanje, ki spadajo v podtočko 4.a),

                  —

                  ML 5. Vključeno je vse blago, razen:

                              —

                              podtočka 5.c): oprema za protiukrepe zoper blago iz podtočk ML5.a. ali ML5.b.

                        Vse blago bi moralo biti dostavljeno brez šifrirne komponente in brez integrirane zbirke podatkov,

                  —

                  ML 6. Vključeno je vse blago, razen:

                              —

                              dokončanih vozil, ki spadajo v podtočko 6.a),

                              —

                              šasij in kupol, ki spadajo v podtočko ML6.a),

                  —

                  ML 7. Izključeno je vse blago, razen:

                              —

                              podtočka 7.f): oprema za zaščito in dekontaminacijo, posebej zasnovana ali prirejena za vojaške namene, komponente in mešanice kemikalij,

                              —

                              podtočka 7.g): oprema, posebej zasnovana ali prirejena za vojaške namene, zasnovana ali prirejena za odkrivanje ali prepoznavanje materialov iz podtočk ML7.a., ML7.b. ali ML7.d., in posebej zanjo zasnovane komponente,

                  —

                  ML 9. Vključeno je vse blago, razen:

                              —

                              dokončanih vojnih plovil (površinskih ali podvodnih),

                              —

                              dokončanih trupov,

                              —

                              blaga v podtočki ML9.c): podvodne naprave za odkrivanje, posebej zasnovane za vojaške namene, oprema za njihovo upravljanje in njihove komponente, posebej zasnovane za vojaške namene,

                  —

                  ML 10. Vključeno je vse blago, razen:

                              —

                              dokončanih zrakoplovov,

                              —

                              trupov za bojne zrakoplove in bojne helikopterje,

                              —

                              motorjev za bojne zrakoplove,

                  —

                  ML 11. Vključeno je vse blago, razen:

                              —

                              podtočka ML11.a)a.: oprema za elektronsko protiukrepanje in oprema za elektronsko protiprotiukrepanje, vključno z opremo za motenje in proti motenju,

                              —

                              podtočka ML11.a)b.: cevi z zlahka prilagodljivo frekvenco,

                              —

                              podtočka ML11.a)c.: elektronski sistemi ali oprema, zasnovana bodisi za nadziranje in spremljanje elektromagnetnega spektra v vojaške obveščevalne ali varnostne namene bodisi za ukrepanje zoper takšno nadziranje in spremljanje,

                              —

                              podtočka ML11.a)d.: podvodno protiukrepanje, vključno z akustičnim in magnetnim motenjem in lažnim oglašanjem ter opremo, zasnovano za oddajanje motečih ali napačnih signalov v sonarske sprejemnike,

                              —

                              podtočka ML11.a)e.: oprema za varovanje obdelave podatkov, opremo za varovanje podatkov ter opremo za varovanje prenašanja in oddajanja znakov ob uporabi šifrirnih postopkov,

                              —

                              oprema za prepoznavanje, preverjanje in nalaganje ključev (keyloader) ter oprema za upravljanje, pripravo in razdeljevanje ključev,

                              —

                              podtočka ML11.a): digitalni demodulatorji, posebej zasnovani za obveščevalno dejavnost pri zaznavanju signalov („digital demodulators specially designed for signals intelligence“),

                              —

                              podtočka ML11.b): oprema za motenje sistemov za globalno satelitsko navigacijo (GNSS) in posebej zanjo zasnovane komponente,

                              —

                              podtočka ML11.c): „vesoljska plovila“, posebej zasnovana ali prirejena za vojaške namene, in komponente, posebej zasnovane za vojaške namene.

                  —

                  ML 13. Vključeno je vse blago,

                  —

                  ML 14. Vključeno je vse blago,

                  —

                  ML 15. Vključeno je vse blago,

                  —

                  ML 16. Vključeno je vse blago,

                  —

                  ML 17. Vključeno je vse blago, razen:

                              —

                              podtočka ML17.f): knjižnice, posebej zasnovane ali prirejene za vojaške namene, ki se uporabljajo s sistemi, opremo ali komponentami, opredeljenimi v Skupnem seznamu vojaškega blaga EU,

                              —

                              podtočka ML17.g): oprema za ustvarjanje jedrske energije ali pogonska oprema, vključno z „jedrskimi reaktorji“, posebej zasnovana za vojaške namene, in komponente zanjo, posebej zasnovane ali prirejene za vojaške namene,

                              —

                              podtočka ML17.h): oprema in materiali, prevlečeni ali obdelani tako, da bi bili čim manj opazni (signature suppression), posebej zasnovani za vojaške namene, razen tistih, ki so našteti drugje na Skupnem seznamu vojaškega blaga EU,

                              —

                              podtočka ML17.i): simulatorji, posebej zasnovani za vojaške „jedrske reaktorje“,

                  —

                  ML 18. Vključeno je vse blago,

                  —

                  ML 21. Vključeno je vse blago, razen:

                              —

                              podtočka ML21.a): programska oprema, posebej zasnovana ali prirejena za kar koli od naslednjega:

                                          —

                                          razvoj, proizvodnjo, upravljanje ali vzdrževanje opreme, opredeljene v Skupnem seznamu vojaškega blaga EU,

                                          —

                                          razvoj ali proizvodnjo materialov, opredeljenih v Skupnem seznamu vojaškega blaga EU, ali

                                          —

                                          razvoj, proizvodnjo, upravljanje ali vzdrževanje programske opreme, opredeljene v Skupnem seznamu vojaškega blaga EU,

                              —

                              programske opreme, posebej zasnovane ali prirejene za uporabo nenavedenega blaga iz tega splošnega dovoljenja za prenos,

                  —

                  ML 22. Postavka zajema:

                              —

                              samo potrebna tehnologija za uporabo blaga, ki je dovoljeno v istem splošnem dovoljenju za prenos.

            1.2   Pogoji, ki se vključijo v splošno dovoljenje za prenos za namene razstave

      Naslednji seznam ni izčrpen: vendar drugi pogoji, ki jih doda država članica, ne smejo nasprotovati naslednjim pogojem ali jih ogrožati.

                  Geografska veljavnost

                  :

                  Evropski gospodarski prostor (7)).

                  Prenos za razstavo

                  :

                  Prenos obrambnih proizvodov za namen razstave v državi članici, ki se ne smejo uporabljati v operativnih pogojih in ki ne vključuje namenov prikaza ali ocene.

                  Ponovni prenos

                  :

                  Države članice izberejo eno od naslednjih možnosti za ponovni prenos obrambnih proizvodov po razstavi, kot je primerno:

                              (a)

                              izjema od obveznosti predhodne odobritve v skladu s členom 4(2)(e) Direktive 2009/43/ES;

                              (b)

                              objava posebnega splošnega dovoljenja za prenos za ponovni prenos obrambnih proizvodov po razstavi, z najmanj istim seznamom upravičenih obrambnih proizvodov;

                              (c)

                              vključitev ponovnega prenosa v splošno dovoljenje za prenos za razstavo.

                  Trajanje

                  :

                  Države članice lahko določijo rok za vrnitev obrambnega proizvoda, ki ga mora upoštevati dobavitelj v razmerju do pristojnega organa v izvorni državi članici. Države članice, iz katerih se obrambni proizvod ponovno prenese, lahko tudi določijo rok za ponovni prenos, ki ga mora upoštevati dobavitelj ali njegov zastopnik.

            2.   NADALJNJI UKREPI

      Države članice se poziva k uveljavitvi tega priporočila najpozneje do 1. julija 2019.
      Države članice se spodbujajo, da Komisijo obvestijo o ukrepih, sprejetih za uveljavitev tega priporočila.
      3.   NASLOVNIKI

      To priporočilo je naslovljeno na države članice.

         V Bruslju, 19. decembra 2018

               Za Komisijo

            Elżbieta BIEŃKOWSKA

               Članica Komisije

         (1)  Direktiva 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o poenostavitvi pogojev za prenose obrambnih proizvodov znotraj Skupnosti (UL L 146, 10.6.2009, str. 1).

         (2)  UL L 329, 3.12.2016, str. 101.

         (3)  UL L 329, 3.12.2016, str. 105.

         (4)  COM(2016) 950 final.

         (5)  COM(2016) 760 final.

         (6)  Skupno stališče Sveta 2008/944/SZVP 8. decembra 2008, ki opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme (UL L 335, 13.12.2008, str. 99).

         (7)  Sklep Skupnega odbora EGP št. 111/2013 z dne 14. junija 2013 (UL L 318, 28.11.2013, str. 12), ki je vključil Direktivo 2009/43/ES v Sporazum EGP, je vseboval izrecno prilagoditveno besedilo: „Ta direktiva se ne uporablja za Lihtenštajn“.


               11.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 369/156

      P8_TA(2017)0495
      Hongkong: 20 let po predaji
      Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 13. decembra 2017 Svetu, Komisiji in podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko o Hongkongu, 20 let po predaji (2017/2204(INI))
      (2018/C 369/17)

         Evropski parlament,

                  —

                  ob upoštevanju temeljnega zakona posebnega upravnega območja (PUO) Hongkong, ki je bil sprejet 4. aprila 1990 in je začel veljati 1. julija 1997,

                  —

                  ob upoštevanju skupne izjave vlade Združenega kraljestva in vlade Ljudske republike Kitajske o vprašanju Hongkonga z dne 19. decembra 1984, znane tudi kot skupne izjave Kitajske in Velike Britanije,

                  —

                  ob upoštevanju skupnih poročil Komisije in visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko z dne 26. aprila 2017 o posebnem upravnem območju Hongkong – letno poročilo za leto 2016 (JOIN(2017)0016), z dne 25. aprila 2016 o posebnem upravnem območju Hongkong – letno poročilo za leto 2015 (JOIN(2016)0010) in z dne 24. aprila 2015 o posebnem upravnem območju Hongkong – letno poročilo za leto 2014 (JOIN(2015)0012),

                  —

                  ob upoštevanju skupnega sporočila Komisije in visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko z dne 22. junija 2016 o elementih za novo strategijo EU o Kitajski (JOIN(2016)0030), sporočila Komisije z dne 14. oktobra 2015 Trgovina za vse: Za odgovornejšo trgovinsko in naložbeno politiko (COM(2015)0497) in sklepov Sveta z dne 18. julija 2016 o strategiji EU o Kitajski,

                  —

                  ob upoštevanju politike „ene Kitajske“, ki jo vodi EU,

                  —

                  ob upoštevanju Sporazuma o carinskem sodelovanju med EU in posebnim upravnim območjem Hongkong iz leta 1999 (1),

                  —

                  ob upoštevanju brezvizumskega vstopa v schengensko območje (2) in preostali del Evropske unije za imetnike potnih listov posebnega upravnega območja Hongkong in obratno,

                  —

                  ob upoštevanju dialoga med EU in Kitajsko o človekovih pravicah, ki se je začel leta 1995,

                  —

                  ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Hongkongu, zlasti tistih z dne 24. novembra 2016 o primeru Guija Minhaja, zaprtega založnika na Kitajskem (3), z dne 4. februarja 2016 o primeru pogrešanih knjižnih založnikov v Hongkongu (4), z dne 15. decembra 2005 o stanju človekovih pravic v Tibetu in v Hongkongu (5), z dne 8. aprila 2003 o tretjem in četrtem letnem poročilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu o posebnem upravnem območju Hongkong (6), z dne 19. decembra 2002 o Hongkongu (7), z dne 26. oktobra 2000 o prvem in drugem letnem poročilu Komisije o posebnem upravnem območju Hongkong (8), z dne 8. oktobra 1998 o sporočilu Komisije Svetu o Evropski uniji in Hongkongu: obdobje po letu 1997 (9) in z dne 10. aprila 1997 o razmerah v Hongkongu (10),

                  —

                  ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Kitajski, zlasti tistih z dne 16. decembra 2015 (11) in z dne 14. marca 2013 o odnosih med EU in Kitajsko (12),

                  —

                  ob upoštevanju člena 113 Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve (A8-0382/2017),

                  A.

                  ker je Združeno kraljestvo Ljudski republiki Kitajski 1. julija 1997 predalo suverenost nad Hongkongom;

                  B.

                  ker skupna izjava Kitajske in Velike Britanije iz leta 1984 zagotavlja, temeljni zakon posebnega upravnega območja Hongkonga iz leta 1990 pa določa, da bo Hongkong avtonomijo in neodvisnost izvršilne, zakonodajne in sodne oblasti ohranil 50 let po predaji suverenosti;

                  C.

                  ker EU in Evropski parlament še vedno močno podpirata načelo „ena država, dva sistema“ in visoko stopnjo avtonomije Hongkonga pod Kitajsko;

                  D.

                  ker se EU in Hongkong vsaka leto sestaneta na visoki ravni v okviru srečanja, imenovanega strukturirani dialog, ki je prvič potekal leta 2005; ker je 10. letni strukturirani dialog potekal 17. novembra 2016 v Bruslju;

                  E.

                  ker se dvostranski odnosi med EU in Hongkongom še krepijo; ker je EU druga največja trgovinska partnerica Hongkonga (takoj za celinsko Kitajsko) in ker je Hongkong 14. največji trgovinski partner EU na področju blagovne menjave in eden njenih ključnih partnerjev na področju trgovine s storitvami; ker bi morala potreba Hongkonga po nadaljnji diverzifikaciji gospodarstva, tesni povezanosti z novo svilno potjo in večjem vključevanju v regiji delte Biserne reke koristiti prihodnjim dvostranskim odnosom; ker je Hongkong po podatkih Konference OZN za trgovino in razvoj (UNCTAD) druga največja svetovna destinacija za neposredne tuje naložbe;

                  F.

                  ker so obramba in zunanje zadeve Hongkonga v pristojnosti vlade Ljudske republike Kitajske;

                  G.

                  ker je posebno upravno območje Hongkong prek temeljnega zakona dobilo pravico, da neodvisno oblikuje zunanje gospodarske odnose in da postane član mednarodnih organizacij;

                  H.

                  ker se v Hongkongu tudi po 1. juliju 1997 že obstoječi sporazumi o civilnih, političnih, gospodarskih, socialnih in kulturnih pravicah ter mednarodni sporazumi o človekovih pravicah še naprej uporabljajo; ker je tudi Ljudska republika Kitajska podpisala in ratificirala mednarodne sporazume, ki urejajo te pravice, ter tako priznala pomen in univerzalnost človekovih pravic; ker je Kitajska vzpostavila forume za dialog z EU in drugimi mednarodnimi partnerji o temah v zvezi s pravno državo;

                  I.

                  ker je Hongkong član oziroma pridruženi član več kot 20 mednarodnih organizacij, vključno s Svetovno trgovinsko organizacijo (STO), Mednarodnim denarnim skladom (IMF), Skupino za azijsko-pacifiško gospodarsko sodelovanje (APEC), Interpolom, Banko za mednarodne poravnave (BIS), Azijsko razvojno banko (ADB), Azijsko banko za investicije v infrastrukturo (AIIB), Mednarodnim olimpijskim komitejem, Mednarodno trgovinsko zbornico, Mednarodno zvezo svobodnih sindikatov (ICFTU);

                  J.

                  ker je Hongkong pogodbenik Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah;

                  K.

                  ker temeljni zakon vsebuje določbe, ki zagotavljajo varstvo človekovih pravic in svoboščin posameznika;

                  L.

                  ker člen 27 temeljnega zakona zagotavlja svobodo govora, tiska in objavljanja ter svobodo združevanja, zbiranja, sprevodov in demonstracij;

                  M.

                  ker je v členih 45 in 68 temeljnega zakona določeno, da so izvršni predsednik in vsi člani zakonodajnega sveta navsezadnje izvoljeni na splošnih volitvah;

                  N.

                  ker je državni svet Ljudske republike Kitajske 10. junija 2014 izdal belo knjigo o politiki „ena država, dva sistema“ v Hongkongu v praksi in v njej poudaril, da je avtonomija posebnega upravnega območja Hongkong navsezadnje odvisna od odobritve centralne vlade Ljudske republike Kitajske;

                  O.

                  ker je tradicionalno odprta družba Hongkonga utrla pot razvoju pristne in neodvisne civilne družbe, ki dejavno in konstruktivno sodeluje v javnem življenju posebnega upravnega območja;

                  P.

                  ker je civilna družba Hongkonga povečala javno ozaveščenost glede državljanskih in političnih pravic, vere, zdravstva, okolja, podnebnih sprememb, politične udeležbe žensk, pravic delavcev v gospodinjstvu, pravic oseb LGBTI ter akademskih in kulturnih svoboščin;

                  Q.

                  ker ima Hongkong živahen večstrankarski sistem; ker so bili prebivalci Hongkonga v teku let priča množičnim demonstracijam v podporo demokraciji in popolnemu izvajanju temeljnega zakona, tudi protestom t. i. gibanja dežnikov iz leta 2014, pa tudi demonstracijam za svobodo medijev in med drugim zaradi izginotja hongkonških prodajalcev knjig;

                  R.

                  ker so bili nekateri novinarji in drugi medijski delavci (ki so bili pogosto podporniki demokracije in so izražali kritične poglede) v zadnjih 20 letih prisiljeni dati odpoved, premeščeni na manj občutljiva področja, v nekaterih primerih pa so jim grozili celo z nasiljem;

                  S.

                  ker so štirje prebivalci Hongkonga in en nerezident, povezani z založniško hišo Mighty Current in njeno knjigarno, konec leta 2015 izginili; ker so se več mesecev pozneje pojavile informacije, da so bili pridržani na neznanih lokacijah na celinski Kitajski, in ker je eden od prodajalcev, ki je bil izpuščen, poročal, da je bilo njegovo priznanje nezakonitega ravnanja izsiljeno;

                  T.

                  ker je v zadnjih nekaj letih v hongkonških medijih mogoče opaziti vse pogostejšo samocenzuro v zvezi z vprašanji, ki zadevajo celinsko Kitajsko, kar potrjujejo tudi raziskave in poročila hongkonškega združenja novinarjev;

                  U.

                  ker Hongkong nudi možnosti za usposabljanja na visoki ravni in dosego visoke akademske ravni, a akademska svoboda je ogrožena zaradi ponavljajočega se vmešavanja kitajske centralne vlade, zlasti v zvezi z imenovanji univerzitetnih svetov;

                  V.

                  ker anketa, ki se v redno opravlja v okviru programa za raziskovanje javnega mnenja univerze Hongkong, že dolgo beleži upad pri istovetenju s Kitajsko;

                  W.

                  ker je hongkonški urad za okolje januarja 2017 objavil medsektorski podnebni akcijski načrt Hongkonga 2030+, ki v skladu s Pariškim sporazumom določa nove cilje za emisije ogljika, in sicer zmanjšanje ogljične intenzivnosti za dve tretjini in absolutno zmanjšanje emisij ogljika za eno tretjino do leta 2030 glede na vrednosti iz leta 2005;

                  X.

                  ob upoštevanju pomena hongkonškega pristanišča za Ljudsko republiko Kitajsko in mednarodno trgovino;

                  1.

                  Svetu, Komisiji in podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko priporoča, da

                              (a)

                              v dialogu z organi posebnega upravnega območja Hongkong in Ljudske republike Kitajske poudarijo, da tako, kot je politika ene Kitajske temelj za delovanje EU, tako je tudi popolno spoštovanje temeljnega zakona posebnega upravnega območja Hongkong in načela „ena država, dva sistema“ ključnega pomena za razvoj in nadaljnjo krepitev in nadgradnjo sedanjih in prihodnjih odnosov z EU, in da lahko vmešavanje v notranje zadeve Hongkonga ogrozi to načelo in se mu je zato treba izogibati;

                              (b)

                              obsodijo stalno vmešavanje Ljudske republike Kitajske v notranje zadeve Hongkonga, kar bi utegnilo ogroziti dolgoročne možnosti preživetja modela „ena država, dva sistema“;

                              (c)

                              okrepijo dvostranski dialog z vlado posebnega upravnega območja Hongkong, tudi v okviru letnega strukturiranega dialoga med EU in Hongkongom, in sicer o nizu tematik in političnih področij, kot so demokracija, človekove pravice, pravna država, trgovina, naložbe, finančne storitve, carine, okolje, podnebne spremembe, raziskave in izobraževanje, pa tudi podprejo izvajanje načela „ena država, dva sistema“ in nadaljujejo z letnim poročanjem podpredsednice/visoke predstavnice in Komisije Parlamentu in Svetu o razvoju dogodkov v Hongkongu;

                              (d)

                              priznajo, da se je Hongkong skozi leta razvil v odprto družbo, v kateri državljani uživajo človekove pravice, svoboščine, visoke standarde javnega zdravja in varnosti, preglednost, v kateri imajo sodstvo, ki mu državljani zaupajo, in v kateri vladata pravna država in nizka stopnja korupcije, poleg tega pa naj priznajo tudi, da imajo prebivalci Hongkonga legitimno pravico pričakovati, da bodo lahko ohranili svoj način življenja ter te pravice in vrednote ob visoki stopnji avtonomije;

                              (e)

                              poudarijo, da je spoštovanje avtonomije Hongkonga bistvenega pomena za njegov nadaljnji pozitivni razvoj in dobre odnose s celinsko Kitajsko, pa tudi za obnovitev dialoga med celinsko Kitajsko in Tajvanom;

                              (f)

                              se v celoti zavežejo, da bodo podpirali avtonomijo in blaginjo Hongkonga ter pravice in svoboščine njegovih državljanov, ter izrazijo trdno podporo za začetek postopka političnih reform, ki bo skladen z mednarodnimi standardi in temeljnim zakonom, ki prebivalcem posebnega upravnega območja zagotavlja pravico, da v postopku izbire najvišjih vodstvenih položajev volijo in so izvoljeni, in odraža večinsko mnenje hongkonške javnosti;

                              (g)

                              v zvezi s tem vladi Hongkonga in Ljudske republike Kitajske pozovejo, naj ostaneta zavezani in najdeta nov zagon za reformo splošne volilne pravice na prihodnjih volitvah izvršnega predsednika in članov zakonodajnega sveta v Hongkongu, da bi bil tamkajšnji volilni sistem demokratičen, pošten, odprt in pregleden;

                              (h)

                              najdejo načine, kako podpreti utrjevanje demokracije v Hongkongu in njegovega večstrankarskega sistema, ter izrazijo zaskrbljenost nad tem, da so člani opozicijskih političnih strank žrtve vse večjega nadlegovanja in da pri registru gospodarskih družb ne želijo registrirati več prodemokratičnih skupin;

                              (i)

                              pozdravijo rekordno udeležbo na zadnjih volitvah v zakonodajni svet leta 2016, hkrati pa izrazijo obžalovanje, da hongkonški organi za volitve zakonodajnega sveta leta 2016 niso želeli registrirati nove politične stranke, ki se zavzema za osamosvojitev, in da so izločili šest kandidatov, ki so se izrekli za večjo avtonomijo Hongkonga;

                              (j)

                              obsodijo ogrožanje osebne varnosti prodemokratičnih politikov, tudi ugrabitve in fizično nasilje, o katerih so poročali nekateri poslanci;

                              (k)

                              pozdravijo, da so bili po plačilu varščine izpuščeni trije voditelji prodemokratičnega gibanja Joshua Wong, Nathan Law in Alex Chow, ki so bili zaradi „nezakonitega zbiranja“ nedavno obsojeni na zaporno kazen med šest in osem mesecev, potem ko so bili lani zaradi udeležbe na mirnih protestih obsojeni na kazni brez odvzema prostosti, med drugim na družbenokoristno delo; hongkonško sodišče zadnje stopnje pozovejo k temu, da primere Joshue Wonga, Nathana Lawa in Alexa Chowa obravnavajo v skladu z obveznostmi, ki jih ima Hongkong v skladu s pravom na področju človekovih pravic, vlado Hongkonga pa naj pozovejo, da odlok o javnem redu spremeni tako, da bo skladen z mednarodnimi standardi na področju človekovih pravic;

                              (l)

                              Kitajsko opozorijo, da se, čeprav se temeljni zakon, skupna izjava Kitajske in Velike Britanije in načelo „ena država, dva sistema“ v veliki meri sicer spoštujejo, vse bolj povečuje vsesplošno razširjena bojazen, da so bili visoka stopnja avtonomije Hongkonga oziroma pravna vrednost ali duh skupne izjave Kitajske in Velike Britanije postavljeni pod vprašaj;

                              (m)

                              izrazijo globoko zaskrbljenost nad tem, da stalni odbor nacionalnega ljudskega kongresa pred objavo sodnih odločb – na zahtevo ali na drugačen način – izdaja razlage temeljnega zakona, v katerih predlaga diskvalifikacijo demokratično izvoljenih zakonodajalcev, s čimer spodkopava zaupanje v popolno neodvisnost sodstva v posameznih zadevnih primerih; spomnijo, da bi morali biti sistem sodišč v Hongkongu in normalni sodni postopki glavni instrument reševanja sporov;

                              (n)

                              poudarijo, da je obravnavanje primera petih pogrešanih prodajalcev knjig sprožilo obžalovanja vredna vprašanja o avtonomiji posebnega upravnega območja, kot je določena v temeljnem zakonu, in o nejasnostih glede vloge organov kazenskega pregona celinske Kitajske v Hongkongu;

                              (o)

                              izrazijo zaskrbljenost zaradi navedb, da naj bi kitajski organi kazenskega pregona delovali v Hongkongu, kar bi pomenilo kršitev temeljnega zakona in ne bi bilo v skladu z načelom „ena država, dva sistema“;

                              (p)

                              poudarijo, da se svoboda obveščanja in svoboda govora na splošno spoštujeta, obenem pa izrazijo zaskrbljenost nad tem, da se stanje na področju svobode tiska v Hongkongu stalno slabša, saj so tako tiskani kot elektronski mediji pod vse večjim pritiskom, vse več je samocenzure, zlasti v zvezi z občutljivimi vprašanji, ki se nanašajo na celinsko Kitajsko ali hongkonško vlado, in nad tem, da je bil nadzor nad prodajo knjig s politično občutljivo vsebino poostren, tako da je bilo monopolizirano lastništvo nad skoraj vsemi tradicionalnimi knjigarnami;

                              (q)

                              nadaljujejo dvostranski dialog z vlado posebnega upravnega območja Hongkong o različnih političnih področjih, pa tudi o izvajanju načela „ena država, dva sistema“;

                              (r)

                              ponovno poudarijo, da vsakršna nova zakonodaja, sprejeta v skladu s temeljnim zakonom, vključno z zakonodajo, predlagano v skladu s členom 23 temeljnega zakona, kot je morebiten predlog zakona za nacionalno varnost, ne sme posegati v neodvisnost in izključno pristojnost hongkonškega sodstva in ne bi smela ogroziti obveznosti v okviru Mednarodnega pakta o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah (MPESKP), prav tako pa ne bi smela ogroziti svoboščin, kot so svoboda govora, medijev, združevanja in zbiranja, svoboda demonstracij, ustanavljanja sindikatov in stavke ter svoboda akademskega raziskovanja ter kulturnega in umetniškega izražanja, ter se ne bi smela uporabljati proti zagovornikom človekovih pravic in kritikom vlade;

                              (s)

                              Parlamentu kmalu predložijo predlog za to, kako naj se razvije sodelovanje s hongkonškimi organi na področju davčne preglednosti, vključno z avtomatično izmenjavo podatkov, bojem proti pranju denarja in financiranju terorizma, pa tudi izvedbo ukrepov, h katerim je v svojem svežnju za preprečevanje erozije davčne osnove in preusmerjanja dobička pozvala OECD;

                              (t)

                              spodbujajo in podpirajo regionalno usklajena prodemokratična gibanja kot ključno orodje za spodbujanje azijskega sodelovanja pri vprašanjih demokracije in človekovih pravic;

                              (u)

                              pozovejo vlado Hongkonga, naj sprejme učinkovitejše ukrepe proti davčnim utajam in goljufijam ter sprejme ukrepe za spremljanje in sankcioniranje podjetij, ki prek svojih hongkonških podružnic spodbujajo davčne utaje in goljufije;

                              (v)

                              najdejo načine, kako podpreti hongkonško civilno družbo, zlasti organizacije, ki branijo splošne vrednote in spodbujajo uveljavljanje človekovih pravic ter podpirajo neodvisnost sodstva in svobodo medijev; poudarijo, da so lahko le nenasilne oblike demonstracij in dialog instrument za ukrepanje v primeru sporov;

                              (w)

                              priporočijo zakonodajnemu svetu Hongkonga, naj temeljito preuči prihodnjo zakonodajo o železnici visoke hitrosti ob posvetovanju s civilnodružbenimi organizacijami in državljani Hongkonga;

                              (x)

                              hongkonške akademske institucije spodbudijo k temu, da še naprej ohranjajo visoke standarde za svoje učne načrte in raziskovanje ter ohranijo akademske svoboščine, hkrati pa naj v zvezi s tem izrazijo zaskrbljenost glede postopka imenovanja univerzitetnih svetov in zunanjega vmešavanja, usmerjenega v spreminjanje šolskih učnih načrtov, ki bi lahko ogrozila neodvisnost visokošolskih institucij; spodbujajo krepitev vezi med evropskimi in hongkonškimi akademskimi institucijami;

                              (y)

                              pozovejo k pravočasnemu sprejetju protidiskriminacijskega zakona;

                              (z)

                              spomnijo, da je na hongkonško družbo in prebivalstvo močno vplivalo priseljevanje, tudi beguncev, in hongkonško vlado pozovejo, naj svojo begunsko in migracijsko politiko uskladi z mednarodnimi standardi, zlasti kar zadeva mladoletne begunce brez spremstva;

                              (aa)

                              izpostavijo, da bi bilo – kljub nedavnim raziskavam, ki kažejo, da se želijo številni prebivalci Hongkonga izseliti v tujino – škoda, če Hongkongu ne bi uspelo obdržati najbistrejših in najboljših glav, in skrb vzbujajoče, če bi toliko ljudi, zlasti mladih, izgubilo upanje v prihodnost;

                              (ab)

                              je zaskrbljen, da je skupina strokovnjakov OZN za Severno Korejo v svojih poročilih ugotovila, da je Hongkong ena od dveh jurisdikcij za podjetja, v katerih deluje največji delež slamnatih družb, ki jih nadzoruje Severna Koreja; želi spomniti, da so skupna mednarodna podjetja s Severno Korejo v nasprotju z zadnjo resolucijo varnostnega sveta OZN št. 2388 (2017), in poziva hongkonške oblasti, naj se odzovejo na pomisleke skupine strokovnjakov OZN za Severno Korejo;

                              (ac)

                              hongkonške organe opozorijo na to, da se je – po podatkih neke študije – količina komunalnih odpadkov v Hongkongu v preteklem desetletju povečala za 80 %, kar je dvakrat več kot rast prebivalstva, in jim pomagajo pri razvoju učinkovite politike za zmanjšanje odpadkov, pri spodbujanju recikliranja in drugih oblik krožnega gospodarstva ter pri povečevanju ozaveščenosti o odgovornem potrošništvu;

                              (ad)

                              v dialogu s kitajskimi organi poudarijo, da bi popolno spoštovanje avtonomije Hongkonga lahko služilo kot model za proces korenitih demokratičnih političnih reform na Kitajskem in za postopno liberalizacijo in odpiranje kitajske družbe;

                              (ae)

                              poudarijo, da je EU zavezana krepitvi demokracije, vključno s pravno državo, neodvisnostjo sodstva, temeljnimi svoboščinami in pravicami, preglednostjo ter svobodo obveščanja in izražanja v Hongkongu;

                  2.

                  naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu, Komisiji in podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko ter v vednost vladi posebnega upravnega območja Hongkong in vladi Ljudske republike Kitajske.

         (1)  UL L 151, 18.6.1999, str. 20.

         (2)  UL L 81, 21.3.2001, str. 1.

         (3)  Sprejeta besedila, P8_TA(2016)0444.

         (4)  Sprejeta besedila, P8_TA(2016)0045.

         (5)  UL C 286 E, 23.11.2006, str. 523.

         (6)  UL C 64 E, 12.3.2004, str. 130.

         (7)  UL C 31 E, 5.2.2004, str. 261.

         (8)  UL C 197, 12.7.2001, str. 387.

         (9)  UL C 328, 26.10.1998, str. 186.

         (10)  UL C 132, 28.4.1997, str. 222.

         (11)  UL C 399, 24.11.2017, str. 92.

         (12)  UL C 36, 29.1.2016, str. 126.


title: Priporočilo Sveta z dne 14. maja 2019 o oceni napredka vključenih držav članic pri izpolnjevanju obveznosti, prevzetih v okviru stalnega strukturnega sodelovanja (PESCO)

text:
               15.5.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 166/1

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 14. maja 2019
      o oceni napredka vključenih držav članic pri izpolnjevanju obveznosti, prevzetih v okviru stalnega strukturnega sodelovanja (PESCO)
      (2019/C 166/01)
      SVET EVROPSKE UNIJE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 46(6) Pogodbe,
      ob upoštevanju Protokola št. 10 o stalnem strukturnem sodelovanju, vzpostavljenem na podlagi člena 42 Pogodbe o Evropski uniji, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2315 z dne 11. decembra 2017 o vzpostavitvi stalnega strukturnega sodelovanja (PESCO) in določitvi seznama vključenih držav članic (1),
      ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V točki (d) člena 4(2) Sklepa (SZVP) 2017/2315 je določeno, da Svet sprejema sklepe in priporočila o ocenjevanju prispevkov vključenih držav članic k izpolnjevanju dogovorjenih obveznosti v skladu z mehanizmom, opisanim v členu 6.

                  (2)

                  V členu 6(3) Sklepa (SZVP) 2017/2315 je določeno, da na podlagi letnega poročila o PESCO, ki ga Svetu predstavi visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (v nadaljnjem besedilu: visoki predstavnik), Svet enkrat letno preveri, ali vključene države članice še naprej izpolnjujejo večje obveznosti iz člena 3 navedenega sklepa.

                  (3)

                  V odstavku 15 Priporočila Sveta z dne 6. marca 2018 o časovnem načrtu za izvajanje PESCO (2) je določeno, da naj bi visoki predstavnik prvo letno poročilo predstavil aprila 2019 oziroma najpozneje pred zadevno sejo Sveta za zunanje zadeve, ki poteka v prvi polovici leta, tako da se upoštevajo posodobljeni nacionalni izvedbeni načrti, ki jih vključene države članice predstavijo do 10. januarja 2019. V odstavku 16 navedenega priporočila je določeno, da bi moral Vojaški odbor Evropske unije (VOEU) zagotoviti vojaški nasvet in priporočila Političnemu in varnostnemu odboru, da bi lahko slednji do maja vsakega leta pripravil pregled Sveta o tem, ali vključene države članice še vedno izpolnjujejo večje obveznosti.

                  (4)

                  V odstavku 26 Priporočila Sveta z dne 15. oktobra 2018 o zaporedju posameznih stopenj izpolnjevanja večjih obveznosti, prevzetih v okviru stalnega strukturnega sodelovanja (PESCO), in opredelitvi natančnejših ciljev (3) je določeno, da bi moral visoki predstavnik navedeno priporočilo upoštevati v letnem poročilu o PESCO, ki bo podpiralo ocenjevanje izpolnjevanja večjih obveznosti s strani posameznih vključenih držav članic.

                  (5)

                  Svet je 19. novembra 2018 sprejel Sklep (SZVP) 2018/1797 (4) o spremembi in posodobitvi Sklepa (SZVP) 2018/340 o pripravi seznama projektov, ki se bodo oblikovali v okviru PESCO.

                  (6)

                  Visoki predstavnik je 22. marca 2019 Svetu predložil letno poročilo o stanju izvajanja PESCO, tudi glede izpolnjevanja obveznosti vsake vključene države članice v skladu z njenim posodobljenim in pregledanim nacionalnim izvedbenim načrtom.

                  (7)

                  Svet bi moral na podlagi navedenega sprejeti priporočilo o oceni napredka vključenih držav članic pri izpolnjevanju obveznosti, prevzetih v okviru PESCO –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      I.   Cilj in področje uporabe

                  1.

                  Cilj tega priporočila je oceniti prispevke vključenih držav članic pri izpolnjevanju večjih obveznosti, prevzetih v okviru stalnega strukturnega sodelovanja (PESCO), in to na podlagi letnega poročila o stanju izvajanja PESCO, ki ga je 22. marca 2019 predstavil visoki predstavnik (v nadaljnjem besedilu: letno poročilo), in informacij, ki so jih v nacionalnih izvedbenih načrtih zagotovile vključene države članice.

                  2.

                  V tem priporočilu so upoštevana tudi poročila vključenih držav članic za Svet o napredku pri izvajanju projektov PESCO v letu 2018 in poročilo sekretariata PESCO o začetnih spoznanjih, ugotovljenih v zvezi s projekti PESCO.

            II.   Ugotovitve in ocena

                  3.

                  Prvo letno poročilo visokega predstavnika je sprejeto kot trdna podlaga, na kateri lahko Svet oceni stanje izvajanja PESCO, med drugim tudi to, kako posamezne vključene države članice izpolnjujejo svoje obveznosti.

                  4.

                  Zagotoviti bi bilo treba skladnost med PESCO, evropskim programom za razvoj obrambne industrije, usklajenim letnim pregledom na področju obrambe in načrtovanim Evropskim obrambnim skladom ter drugimi obrambnimi pobudami EU, da bi pomagali doseči raven ambicij Unije na področju varnosti in obrambe. V zvezi s tem se opozarja, da je bil visoki predstavnik/podpredsednik/vodja Evropske obrambne agencije pozvan, naj ob tesnem posvetovanju z državami članicami še naprej spodbuja nadaljnje sinergije in skladnosti med obrambnimi pobudami EU.

                  5.

                  Vključene države članice s sedanjimi in prihodnjimi prizadevanji dokazujejo, da prispevajo k izvajanju 20 večjih obveznosti, dogovorjenih v okviru PESCO, in dodatno napredujejo pri doseganju ravni ambicij Unije na področju varnosti in obrambe, s čimer naj bi se izboljšala tako zmogljivost Unije za zagotavljanje varnosti kot tudi njena strateška avtonomija, ter utrdila njena sposobnost za sodelovanje s partnerji in za zaščito državljanov.

                  6.

                  Glede na to, da države članice ohranjajo „enoviti nabor sil“, ki ga lahko uporabijo v različnih okvirih, razvoj zmogljivosti držav članic v okviru EU prispeva tudi h krepitvi zmogljivosti, ki bi lahko bile na voljo Združenim narodom in Natu.

                  7.

                  Za zagotovitev smernic za nadaljnje izvajanje PESCO v tej prvi fazi, Svet poudarja, da so vključene države članice na splošno:

                              (a)

                              napredovale pri izpolnjevanju obveznosti v zvezi s proračunom za obrambo in skupnimi naložbami v obrambo. Ta napredek bi bilo treba ohraniti in ga v prihodnjih letih po potrebi še povečati v skladu z natančnejšimi cilji;

                              (b)

                              pri nacionalnem obrambnem načrtovanju začele uporabljati orodja, pobude in instrumente EU, kot so revidirani načrt za razvoj zmogljivosti, usklajeni letni pregled na področju obrambe in evropski program za razvoj obrambne industrije, in se začele pripravljati na Evropski obrambni sklad za obdobje 2021–2027. Vključene države članice naj si še bolj prizadevajo nadalje obravnavati večje obveznosti na zadevnih področjih, zlasti s čim boljšo uporabo orodij, pobud in instrumentov EU pri nacionalnem obrambnem načrtovanju. V zvezi s tem se, v primeru, ko se potrebe prekrivajo, skladnost rezultatov med usklajenim letnim pregledom na področju obrambe in načrtom za razvoj zmogljivosti na eni strani ter ustreznimi postopki v okviru Nata, na primer Natovim postopkom obrambnega načrtovanja na drugi strani, že zagotavlja in se bo zagotavljala tudi v prihodnje, in to ob priznavanju različne narave obeh organizacij in njunih pristojnosti;

                              (c)

                              povabljene, naj vidno napredujejo pri izpolnjevanju večjih obveznosti v zvezi s tem, kako medsebojno uskladiti svoje obrambne sisteme – zlasti zato, da bi okrepili razvoj zmogljivosti za sodelovanje – na podlagi revidiranega načrta za razvoj zmogljivosti in njegovih ustreznih trenutno oblikujočih se primerov strateškega okvira, ob priznavanju, da je za to potrebno vztrajno dolgoročnejše prizadevanje;

                              (d)

                              pozvane, naj v skladu z večjimi obveznostmi in Priporočilom Sveta z dne 15. oktobra 2018 o zaporedju posameznih stopenj izpolnjevanja večjih obveznosti in opredelitvi natančnejših ciljev: z nadaljevanjem svojih pozitivnih prizadevanj okrepijo interoperabilnost in prilagodljivost svojih sil; si še naprej močno prizadevajo za izpolnitev obveznosti v zvezi z okrepitvijo razpoložljivosti sil in zmogljivosti napotitve sil, vključno z bolj sistematsko zapolnitvijo seznama pripadnikov bojnih skupin EU – zlasti zaradi premostitve obstoječih vrzeli –, podatkovne zbirke za hitro odzivanje in specifičnih operativnih zahtev za misije in operacije v okviru skupne varnostne in obrambne politike (SVOP); in še bolj optimizirajo večdržavne strukture ter si prizadevajo za ambiciozen pristop k skupnemu financiranju vojaških operacij in misij v okviru SVOP; in

                              (e)

                              pozvane, naj vidno napredujejo pri odpravljanju zmogljivostnih pomanjkljivosti, ugotovljenih v načrtu za razvoj zmogljivosti, in pri izpolnjevanju prednostnih nalog, opredeljenih v tem načrtu, med drugim tudi pri dejanskem uresničevanju zmogljivostnih ciljev z visoko učinkovitostjo; obenem morajo prednostno obravnavati pristop sodelovanja v nacionalnem načrtovanju, tudi z namenom izpolnitve obveznosti v zvezi s sodelovanjem, kjer je to primerno, v večjih skupnih ali evropskih programih opremljanja v okviru Evropske obrambne agencije in z namenom pozitivnega prispevka k tehnološki in industrijski bazi evropske obrambe. V tem smislu naj vključene države članice tudi zagotovijo potrebne elemente, na podlagi katerih je mogoče smiselno oceniti izpolnjevanje obveznosti na tem področju, med drugim tudi to, kako se s projekti za razvoj zmogljivosti vključenih držav članic krepi tehnološka in industrijska baza evropske obrambe.

            III.   Nacionalni izvedbeni načrti

                  8.

                  Zaradi lažjega ocenjevanja izvajanja obveznosti, predstavljenih v okviru nacionalnih okvirnih načrtov, in zaradi boljše opredelitve nastajajočih trendov na različnih področjih se vključene države članice spodbuja, da v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih dodatno izboljšajo kakovost informacij in te informacije bolje razčlenijo, in sicer z izvajanjem Priporočila Sveta z dne 15. oktobra 2018 o zaporedju posameznih stopenj izpolnjevanja večjih obveznosti in opredelitvi natančnejših ciljev. To velja zlasti za zagotavljanje v prihodnost usmerjenih načrtov, kjer koli je to mogoče.

                  9.

                  Vključene države članice naj še naprej sodelujejo v dvostranskih dialogih s sekretariatom PESCO o pregledu in posodobitvi svojih prihodnjih nacionalnih izvedbenih načrtov. Vključene države članice bi morale, ob podpori sekretariata PESCO, še naprej medsebojno zagotavljati preglednost ter dodatno izboljšati skladnost in doslednost v zvezi z informacijami, zahtevanimi in posredovanimi v okviru PESCO in drugih pobud, povezanih z obrambo, med drugim tudi v okviru usklajenega letnega pregleda na področju obrambe. Sekretariat PESCO naj nadgradi metode za ustrezno podporo vključenim državam članicam.

            IV.   Projekti PESCO

                  10.

                  Vključene države članice se spodbuja, da na podlagi Svetu namenjenih poročil o napredku, doseženem pri izvajanju projektov PESCO, nadaljujejo delo in se osredotočijo na hitro in učinkovito izvedbo projektov, v katere so vključene, da bi dosegle oprijemljive rezultate in proizvode, in sicer z namenom izpolnitve večjih obveznosti.

                  11.

                  Ob upoštevanju pridobljenih izkušenj naj se vključene države članice ob podpori sekretariata PESCO že z naslednjim krogom razpisov za predloge projektov PESCO glede na posodobljen Sklep (SZVP) 2018/1797 zlasti:

                              (a)

                              odzovejo na celoten spekter prednostnih nalog za razvoj zmogljivosti EU, opredeljenih v načrtu za razvoj zmogljivosti, vključno z zmogljivostnimi cilji z visoko učinkovitostjo ter primeri strateškega okvira, dogovorjenimi s strani držav članic, ki sodelujejo v Evropski obrambni agenciji, in upoštevajo ugotovitve usklajenega letnega pregleda na področju obrambe;

                              (b)

                              razvijejo projekte, katerih namen je izkoristiti sodelovanje med obstoječimi vojaškimi zmogljivostmi, in dajo te zmogljivosti na razpolago misijam in operacijam;

                              (c)

                              skupaj predložijo predloge projektov najmanj dveh vključenih držav, ki bi jih bilo treba oceniti predvsem glede na raven izdelanosti predloga projekta ter izhodiščni pregled njegovih finančnih in drugih potrebnih virov.

                        Sekretariat PESCO naj še pred naslednjim razpisom za projekte predstavi dodatno razčlenjena merila za oceno projektov.

                  12.

                  Po letu 2019 naj bi bil naslednji razpis za projekte PESCO leta 2021 – brez poseganja v prihodnje odločanje –, da bi zagotovili večjo skladnost in usklajenost obrambnih pobud EU ter se osredotočili na bolj utemeljene projekte. Na podlagi nadaljnjih pridobljenih izkušenj bodo nato vključene države članice razmislile o možnosti prehoda na proces, ki bi potekal vsaki dve leti. Treba je opozoriti, da imajo člani projekta možnost, da v postopek projekta vključijo Komisijo, kot je ustrezno, v skladu s pravili upravljanja za projekte PESCO.

            V.   Pot naprej

                  13.

                  Vključene države članice so pozvane, naj pregledajo svoje nacionalne izvedbene načrte, da jih po potrebi posodobijo, kot je ustrezno, v skladu s Priporočilom Sveta z dne 15. oktobra 2018 o zaporedju posameznih stopenj izpolnjevanja večjih obveznosti in opredelitvi natančnejših ciljev ter ob upoštevanju ugotovitev in priporočil iz letnega poročila, ter jih predložijo do 10. januarja 2020.

                  14.

                  Visoki predstavnik naj poleg tega, da opiše stanje izvajanja PESCO, vključno z izpolnjevanjem obveznosti posameznih vključenih držav članic v skladu z njihovimi nacionalnimi izvedbenimi načrti, v poročilu za leto 2020 navede tudi prve predloge glede postopka strateškega pregleda ob koncu prve faze PESCO (2018–2020), pri čemer naj upošteva druge ustrezne pobude EU, ki prispevajo k doseganju ravni ambicij Unije na področju varnosti in obrambe.

         V Bruslju, 14. maja 2019

               Za Svet

               Predsednik

            F. MOGHERINI

         (1)  UL L 331, 14.12.2017, str. 57.

         (2)  UL C 88, 8.3.2018, str. 1.

         (3)  UL C 374, 16.10.2018, str. 1.

         (4)  Sklep Sveta (SZVP) 2018/1797 z dne 19. novembra 2018 o spremembi in posodobitvi Sklepa (SZVP) 2018/340 o pripravi seznama projektov, ki se bodo oblikovali v okviru PESCO (UL L 294, 21.11.2018, str. 18).


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Belgije za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/1

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Belgije za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/01)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Belgija je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 31. decembra 2018. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Belgije, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju.

                  (4)

                  Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (5)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil menila, da je treba na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega nacionalnega načrta.

                  (6)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (7)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (8)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (9)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Belgijo (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Belgiji (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (10)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (11)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (12)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v spremnem delovnem dokumentu služb Komisije (6).

                  (13)

                  Belgija je priglasila osnutek nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki so mu bili priloženi osnutek zveznega načrta, štirje osnutki regionalnih načrtov in več drugih prilog. Čeprav se lahko priložijo dodatni dokumenti, pa mora končni nacionalni energetski in podnebni načrt vsebovati vse elemente, ki jih zahteva uredba, vključno z vsemi informacijami za oceno predlaganih ravni ambicioznosti in ustreznosti načrta z vidika njihovega doseganja, kar pomeni, da mora zajemati zlasti celovit pregled politik in ukrepov ter spremno oceno učinka. Za pripravo celovitejšega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki bi tako bil uporabnejše orodje za olajšanje sodelovanja med različnimi pristojnimi organi pri realizaciji energetskega prehoda, je potrebno veliko prizadevanj in politične volje. Posebno pozornost je treba nameniti medsebojni povezanosti razsežnosti razogljičenja in energijske učinkovitosti ter drugih razsežnosti, zlasti s predstavitvijo konkretnejših in količinsko opredeljivih ciljev na področju energetske varnosti, notranjega trga, raziskav in inovacij ter konkurenčnosti v podporo uresničevanju ambicij glede razogljičenja, energije iz obnovljivih virov in energijske učinkovitosti, pa tudi z boljšim pojasnilom o tem, kako je bilo upoštevano načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“.

                  (14)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal s predstavitvijo celovitega pregleda konkurenčnosti, ne samo energijsko intenzivnih industrijskih panog, temveč tudi sektorja nizkoogljičnih tehnologij, konkretno analizo položaja na svetovnem trgu, izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov ter določitvijo merljivih prihodnjih ciljev in politik ter ukrepov za njihovo izpolnjevanje, skupaj z ustreznimi povezavami na podjetniško in industrijsko politiko. Koristilo bi mu tudi nadaljnje povezovanje politik za krožno gospodarstvo in poudarjanje njihovih koristi v smislu zmanjšanja emisij toplogrednih plinov.

                  (15)

                  Priporočila Komisije Belgiji temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Belgije (7), ki je objavljena skupaj s tem priporočilom –

            PRIPOROČA, DA BELGIJA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  navede dodatne informacije o obsegu, časovnem okviru in pričakovanih učinkih politik in ukrepov, potrebnih za dosego cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 za 35 % v primerjavi z letom 2005 v sektorjih, ki niso vključeni v sistem EU za trgovanje z emisijami, med drugim v stavbnem sektorju in sektorju prometa, kjer bodo potrebna največja zmanjšanja; navede, kako namerava uporabiti prilagodljivosti med porazdelitvijo prizadevanj, obračunanimi emisijami iz rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstva ter sistemom za trgovanje z emisijami;

                  2.

                  znatno zviša raven ambicij do leta 2030, in sicer naj prispevek Belgije k ciljem Unije v zvezi energijo iz obnovljivih virov za leto 2030 poveča na vsaj 25 %, kot se izračuna po formuli iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999; v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999 v skladu z navedenim deležem, glede na to, da je treba povečati prizadevanja za skupno doseganje tega cilja; navede podrobne in količinsko opredeljene politike in ukrepe, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), s katerimi bo omogočila pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; poleg tega zagotovi, da se cilj Belgije glede energije iz obnovljivih virov za leto 2020, določen v Prilogi I k Direktivi 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta (9), v celoti doseže in ohranja kot izhodišče od leta 2021 naprej, ter pojasni, kako namerava Belgija tak izhodiščni delež doseči in ohranjati; okrepi prizadevanja v sektorju ogrevanja in hlajenja, da doseže okvirni cilj iz člena 23 Direktive (EU) 2018/2001, ter okrepi prizadevanja za povečanje deleža in diverzifikacijo obnovljivih virov energije v sektorju prometa; predloži dodatne podrobnosti o omogočitvenih okvirih za samooskrbo z energijo iz obnovljivih virov in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001 ter poenostavi upravne postopke;

                  3.

                  poveča ambicije z zmanjšanjem porabe končne energije zaradi potrebe po povečanju stopnje prizadevanj za dosego cilja Unije na področju energijske učinkovitosti do leta 2030; to podpre s politikami in ukrepi, ki bi zagotovili dodatne prihranke energije do leta 2030; predlagane politike in ukrepe podkrepi z oceno učinka ter podrobnejšim sklopom informacij o njihovem obsegu in časovnem načrtu njihovega izvajanja za obdobje 2021–2030;

                  4.

                  opredeli ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo prožnost; pri ocenjevanju zadostnosti virov v elektroenergetskem sektorju upošteva regionalni kontekst ter dejanski potencial povezovalnih daljnovodov in proizvodnih zmogljivosti sosednjih držav;

                  5.

                  natančneje pojasni nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči do leta 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je evropski strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  6.

                  še okrepi odlično regionalno sodelovanje v okviru petstranskega energetskega foruma, ki temelji zlasti na politični izjavi z dne 4. marca 2019 tako, da izrecno vključi razvoj in spremljanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov, zlasti na področju zadev, ki so pomembne za čezmejno sodelovanje;

                  7.

                  izboljša količinsko opredelitev pretežno opisnih informacij o naložbenih potrebah in jih dopolni s celovito oceno skupnih naložbenih potreb za dosego ciljev; predloži splošno oceno virov naložb, vključno z ustreznim financiranjem na nacionalni in regionalni ravni ter na ravni Unije;

                  8.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  9.

                  dopolni analizo vzajemnega delovanja s politikami glede kakovosti zraka in emisij v zrak, tudi s kvantitativnega vidika;

                  10.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti s predložitvijo podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbena razmerja, zaposlovanje in spretnosti, tudi v ogljično intenzivnih in industrijskih regijah; nadalje razvije pristop k boju proti energetski revščini, med drugim z zagotavljanjem dodatnih informacij o obstoječih in načrtovanih ukrepih ter načrtih za zmanjšanje energetske revščine in njihovih pričakovanih učinkih, in hkrati dokonča analizo v skladu z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 211.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1000 final.

         (5)  COM(2019) 501 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 211.

         (7)  SWD(2019) 211.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

         (9)  Direktiva 2009/28/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, spremembi in poznejši razveljavitvi direktiv 2001/77/ES in 2003/30/ES (UL L 140, 5.6.2009, str. 16).


title: Priporočilo Komisije z dne 18. junija 2019 o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Češke za obdobje 2021–2030

text:
               3.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 297/9

      PRIPOROČILO KOMISIJE
      z dne 18. junija 2019
      o osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Češke za obdobje 2021–2030
      (2019/C 297/03)
      EVROPSKA KOMISIJA –
      ob upoštevanju Uredbe (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov, spremembi uredb (ES) št. 663/2009 in (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv 94/22/ES, 98/70/ES, 2009/31/ES, 2009/73/ES, 2010/31/EU, 2012/27/EU in 2013/30/EU Evropskega parlamenta in Sveta, direktiv Sveta 2009/119/ES in (EU) 2015/652 ter razveljavitvi Uredbe (EU) št. 525/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1) ter zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora vsaka država članica Komisiji predložiti osnutek svojega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta za obdobje od 2021 do 2030, ki ustreza zahtevam iz člena 3(1) navedene uredbe in Priloge I k njej. Prve osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov je bilo treba predložiti do 31. decembra 2018.

                  (2)

                  Češka je svoj osnutek celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta predložila 31. januarja 2019. Predložitev navedenega osnutka načrta je osnova in prvi korak ponavljajočega se postopka med Komisijo in državami članicami za dokončanje celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov ter njihovo poznejše izvajanje.

                  (3)

                  V skladu z Uredbo (EU) 2018/1999 mora Komisija osnutke celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov oceniti. Komisija je izvedla obsežno oceno osnutka nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Češke, pri čemer je upoštevala ustrezne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Navedena ocena (2) je objavljena skupaj s tem priporočilom. Na njej temeljijo priporočila v nadaljevanju. Priporočila Komisije lahko obravnavajo (i) raven ambicioznosti ciljev in prispevkov z vidika skupnega doseganja ciljev energetske unije in zlasti ciljev Unije za leto 2030 za energijo iz obnovljivih virov in energijsko učinkovitost ter raven elektroenergetske povezanosti, ki jo država članica želi doseči do leta 2030; (ii) politike in ukrepe, ki se nanašajo na cilje na ravni držav članic in Unije ter druge politike in ukrepe s potencialnim čezmejnim pomenom; (iii) vse dodatne politike in ukrepe, ki bi bili lahko potrebni v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih; (iv) medsebojne vplive med obstoječimi in načrtovanimi politikami in ukrepi, vključenimi v celovite nacionalne energetske in podnebne načrte, v okviru ene razsežnosti in med različnimi razsežnostmi energetske unije ter doslednost teh politik in ukrepov.

                  (4)

                  Komisija je pri oblikovanju priporočil menila, da je treba na eni strani sešteti nekatere količinsko opredeljene načrtovane prispevke vseh držav članic, da se ocenijo ambicije na ravni Unije, na drugi strani pa zadevni državi članici zagotoviti dovolj časa, da lahko priporočila Komisije ustrezno upošteva pred dokončanjem svojega nacionalnega načrta.

                  (5)

                  Priporočila Komisije glede ambicij držav članic v zvezi z energijo iz obnovljivih virov so zasnovana na enačbi iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999, ki temelji na objektivnih merilih.

                  (6)

                  Glede energijske učinkovitosti priporočila Komisije temeljijo na oceni nacionalne ravni ambicij, predlagane v osnutku celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v primerjavi s skupnim obsegom prizadevanj, ki so potrebna za doseganje ciljev Unije, pri čemer se po potrebi upoštevajo informacije o posebnih nacionalnih okoliščinah. Končni nacionalni prispevki na področju energijske učinkovitosti bi morali odražati stroškovno učinkovite možnosti za prihranke energije, podpirati pa bi jih morali trdna dolgoročna strategija za prenovo stavb in ukrepi za izvajanje obveznosti prihranka energije, ki izhaja iz člena 7 Direktive 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3). Države članice bi morale tudi dokazati, da so ustrezno upoštevale načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“, tako da pojasnijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev konkurenčnega nizkoogljičnega gospodarstva in zanesljivosti oskrbe z energijo ter odpravljanju energetske revščine.

                  (7)

                  Uredba o upravljanju energetske unije od držav članic zahteva, da predložijo splošen pregled naložb, potrebnih za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v celovitem nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, ter splošno oceno virov teh naložb. Nacionalni energetski in podnebni načrti bi morali zagotoviti preglednost in predvidljivost nacionalnih politik in ukrepov ter s tem varnost naložb.

                  (8)

                  Komisija je obenem v okviru cikla evropskega semestra 2018–2019 pozornost usmerila na potrebe držav članic po naložbah na področju energetskih in podnebnih ciljev. To je upoštevano v poročilu za Češko (4) iz leta 2019 in priporočilu Komisije za priporočilo Sveta Češki (5) v okviru evropskega semestra. Komisija je pri oceni osnutkov celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov upoštevala najnovejše ugotovitve in priporočila evropskega semestra. Priporočila Komisije dopolnjujejo zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra. Države članice bi morale tudi zagotoviti, da so v njihovih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih upoštevana zadnja priporočila, izdana za posamezne države članice v okviru evropskega semestra.

                  (9)

                  Poleg tega uredba o upravljanju energetske unije od vsake države članice zahteva, da vsa priporočila Komisije glede svojega osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, ki ga mora predložiti do 31. decembra 2019, ustrezno upošteva, če pa priporočila ali znatnega dela priporočila ne upošteva, mora podati in objaviti svojo obrazložitev za to.

                  (10)

                  Države članice bi morale v svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih ter posodobitvah v poznejših letih sporočiti iste podatke, kot jih poročajo Eurostatu ali Evropski agenciji za okolje. Uporaba istega vira in po potrebi evropskih statističnih podatkov je prav tako bistvena za izračun izhodišča za pripravo modelov in napovedi. Uporaba evropskih statističnih podatkov bo omogočila boljšo primerljivost podatkov in napovedi, ki se uporabljajo v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih.

                  (11)

                  Vsi elementi Priloge I k Uredbi (EU) 2018/1999 se vključijo v končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt. V tem okviru bi bilo treba oceniti vplive načrtovanih politik in ukrepov na makroekonomske razmere ter, kolikor je to mogoče, na zdravje, okolje, zaposlovanje, izobraževanje, spretnosti in socialne razmere. V pripravo končnega celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta morajo biti vključene tudi javnost in druge zainteresirane strani. Ti in drugi elementi so podrobno opisani v delovnem dokumentu služb Komisije, objavljenem skupaj s tem priporočilom (6).

                  (12)

                  Medsebojne povezave med razsežnostmi energetske unije so iz načrta sicer razvidne, niso pa izrecno omenjene. V končnem načrtu bi morala Češka omenjene medsebojne povezave med različnimi razsežnostmi energetske unije podrobneje razdelati z opredelitvijo sinergij znotraj razsežnosti razogljičenja, npr. med biogorivi ter rabo zemljišč, spremembo rabe zemljišč in gozdarstvom. Nadalje bi bilo treba preučiti tudi sinergije med razsežnostmi razogljičenja, energetske varnosti in notranjega trga, tudi v povezavi z načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“, z obrazložitvijo, kako energijska učinkovitost prispeva k stroškovno učinkovitemu doseganju nacionalnih ciljev na področju zanesljivosti oskrbe z energijo in odpravljanju energetske revščine, skupaj z jasnimi časovnimi okviri. Pomemben element za nadaljnjo obravnavo v končnem načrtu je načrtovanje pravičnega prehoda v premogovno in ogljično intenzivnih regijah. Pomemben dejavnik je tudi vpliv tveganj, povezanih s podnebnimi spremembami, na oskrbo z energijo. Podobno morajo cilji na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti podpirati prizadevanja, načrtovana za druge razsežnosti energetske unije.

                  (13)

                  Končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrt bi se izboljšal s predstavitvijo celovite analize trenutnega položaja sektorja nizkoogljičnih tehnologij na svetovnem trgu, izpostavitvijo področij s konkurenčno prednostjo in morebitnih izzivov ter določitvijo merljivih prihodnjih ciljev in politik ter ukrepov za njihovo izpolnjevanje, skupaj z ustreznimi povezavami na podjetniško in industrijsko politiko. Možno bi ga bilo izboljšati tudi z boljšo vključitvijo krožnega gospodarstva, pri čemer bi bilo treba poudariti njegov potencial za zmanjšanje emisij toplogrednih plinov.

                  (14)

                  Priporočila Komisije Češki temeljijo na oceni osnutka celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Češke, ki je objavljena skupaj s tem priporočilom (7) –

            PRIPOROČA, DA ČEŠKA UKREPA TAKO, DA:

                  1.

                  zviša raven ambicij do leta 2030, in sicer naj Češka kot svoj prispevek k ciljem Unije v zvezi energijo iz obnovljivih virov za leto 2030 doseže vsaj 23-odstotni delež energije iz obnovljivih virov, kot se izračuna po formuli iz Priloge II k Uredbi (EU) 2018/1999; v končni načrt vključi okvirni začrtani potek, ki dosega vse referenčne vrednosti iz člena 4(a)(2) Uredbe (EU) 2018/1999 v skladu z navedenim deležem, glede na to, da je treba povečati prizadevanja za skupno doseganje tega cilja; predloži podrobne in količinsko opredeljene politike in ukrepe, ki so v skladu z obveznostmi iz Direktive (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (8), da se omogoči pravočasno in stroškovno učinkovito doseganje tega prispevka; poveča raven ambicij v sektorju ogrevanja in hlajenja, da doseže okvirni cilj iz člena 23 Direktive (EU) 2018/2001, ter predlaga ukrepe za dosego cilja na področju prometa, določenega v načrtu Češke, v skladu s členom 25 Direktive (EU) 2018/2001; vključi ukrepe za zmanjšanje upravnega bremena ter v zvezi z omogočitvenimi okviri za samooskrbo z energijo in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov v skladu s členoma 21 in 22 Direktive (EU) 2018/2001;

                  2.

                  zaradi potrebe po povečanju stopnje prizadevanj za dosego cilja Unije glede energijske učinkovitosti do leta 2030 poveča svoje ambicije za zmanjšanje porabe primarne energije ter sprejme politike in ukrepe, s katerimi bi lahko zagotovila dodatne prihranke energije do leta 2030; bolje opredeli politike in ukrepe, ki jih namerava sprejeti v obdobju 2021–2030, tudi na podlagi ocene njihovih pričakovanih učinkov;

                  3.

                  vključi napovedi za mešanico virov energije v prihodnosti, vključno z obnovljivimi viri plina, ter načrtovane ukrepe na področju povečanja odpornosti energetskega sistema, ukrepe na strani povpraševanja, kakor tudi ukrepe na področju kibernetske varnosti in kritične infrastrukture; predstavi podrobnejše politike in ukrepe za povečanje diverzifikacije oskrbe z zemeljskim plinom iz tretjih držav; poleg tega navede ukrepe, ki podpirajo cilje na področju energetske varnosti v zvezi z diverzifikacijo in zmanjšanjem energetske odvisnosti, vključno z ukrepi, ki zagotavljajo prožnost in dolgoročno oskrbo z jedrskim materialom in gorivom, zlasti z vidika razvoja zmogljivosti za proizvodnjo jedrske energije;

                  4.

                  opredeli v prihodnost usmerjene cilje v zvezi s povezovanjem trgov, zlasti dobro opredeljene nove in načrtovane ukrepe; opredeli potencial plinov iz obnovljivih virov; v končni načrt vključi skupno oceno obstoječih in načrtovanih ukrepov, povezanih z razvojem konkurence;

                  5.

                  natančneje pojasni svoje nacionalne cilje in cilje financiranja na področju raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti v zvezi z energetsko unijo, ki jih je treba doseči do leta 2030, da bodo zlahka merljivi in primerni za podporo izvajanju ciljev v drugih razsežnostih celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta; take cilje podpre s posebnimi in ustreznimi politikami in ukrepi, vključno s tistimi, ki jih je treba oblikovati v sodelovanju z drugimi državami članicami, kot je evropski strateški načrt za energetsko tehnologijo;

                  6.

                  nadaljuje odličen pristop k regionalnemu sodelovanju tako v okviru Višegrajske skupine, ki jo sestavljajo Češka, Madžarska, Poljska in Slovaška, kot tudi v dvostranskih stikih z drugimi državami članicami; takšno sodelovanje bi lahko vključevalo teme, kot so nadaljnje povezovanje na notranjem trgu energije, ukrepi v zvezi z ocenjevanjem zadostnosti sistema v luči načrtovanega nadaljevanja trga zmogljivosti, pravičen prehod, razogljičenje in nadaljnje uvajanje obnovljivih virov energije, vključno z učinki navedenih elementov na energetski sistem in čezmejno trgovanje z električno energijo;

                  7.

                  razširi analizo naložbenih potreb in virov, vključno z ustreznim financiranjem na nacionalni in regionalni ravni ter na ravni Unije, ki je trenutno pripravljena samo za določene politike, na splošen pregled naložb, ki bodo potrebne za dosego njenih energetskih in podnebnih ciljev; kot vir financiranja naj upošteva tudi stroškovno učinkovito ustvarjanje prenosov na druge države članice v skladu z Uredbo (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta (9);

                  8.

                  navede vse energetske subvencije, zlasti za fosilna goriva, ter sprejete ukrepe in načrte za njihovo postopno opuščanje;

                  9.

                  dopolni analizo vzajemnega delovanja s politikami glede kakovosti zraka in emisij v zrak, pri čemer predstavi in količinsko opredeli učinke na onesnaženost zraka v različnih scenarijih, predloži podporne informacije ter upošteva učinke sinergij in kompromisov;

                  10.

                  bolje vključi vidike poštenega in pravičnega prehoda, zlasti z zagotavljanjem podrobnejših podatkov o vplivih načrtovanih ciljev, politik in ukrepov na družbo, zaposlovanje in spretnosti; končni celoviti nacionalni energetski in podnebni načrti bi moral zlasti vsebovati analizo učinka energetskega prehoda na prebivalstvo, prizadeto zaradi postopne opustitve premoga ali zaradi prilagoditev v drugih energijsko intenzivnih panogah, ter se navezati na češki strateški okvir ReStart, ki spodbuja pravičen prehod čeških premogovniških regij; nadalje razvije pristop k obravnavi vprašanj, povezanih z energetsko revščino, vključno s podrobno opredelitvijo ocene, zahtevane z Uredbo (EU) 2018/1999.

         V Bruslju, 18. junija 2019

               Za Komisijo

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  UL L 328, 21.12.2018, str. 1.

         (2)  SWD(2019) 214.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o energetski učinkovitosti, spremembi direktiv 2009/125/ES in 2010/30/EU ter razveljavitvi direktiv 2004/8/ES in 2006/32/ES (UL L 315, 14.11.2012, str. 1).

         (4)  SWD(2019) 1002 final.

         (5)  COM(2019) 503 final z dne 5. junija 2019.

         (6)  SWD(2019) 214.

         (7)  SWD(2019) 214.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (UL L 328, 21.12.2018, str. 82).

         (9)  Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma ter o spremembi Uredbe (EU) št. 525/2013 (UL L 156, 19.6.2018, str. 26).