title: Recommendation for a Council opinion on the updated stability programme of Cyprus, 2009-2013

text:
     SL

SL        SL
 ---pagebreak---        EVROPSKA KOMISIJA

                                         Bruselj, 12.5.2010
                                         SEC(2010) 595 konč.

                           Priporočilo

                       MNENJE SVETA

     o posodobljenem programu Cipra za stabilnost, 2009–2013

SL                                                             SL
 ---pagebreak---                                  OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM

     1.      SPLOŠNO OZADJE

     Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje
     pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki prispeva k ustvarjanju delovnih mest.
     Reforma Pakta iz leta 2005 je sicer potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju fiskalne
     discipline, je pa poskusila tudi okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarske temelje ter
     ohraniti dolgoročno vzdržnost javnih financ. Uvedla je zlasti večjo prožnost pri uporabi
     pravil, ki urejajo postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem, še zlasti glede opredelitve
     „izjemnih razmer“ in določitve rokov za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja.

     Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in
     usklajevanju gospodarskih politik1, ki je del Pakta za stabilnost in rast, določa, da morajo vse
     države članice Svetu in Komisiji predložiti programe za stabilnost ali konvergenčne programe
     ter njihove letne posodobitve. Države članice, ki so že uvedle enotno valuto, predložijo
     (posodobljene) programe za stabilnost, države članice, ki je še niso uvedle, pa predložijo
     (posodobljene) konvergenčne programe.

     V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-
     finančnim odborom 4. marca 2008 podal mnenje o prvem programu Cipra za stabilnost. Kar
     zadeva posodobitve programov za stabilnost in konvergenčnih programov Uredba določa, da
     jih oceni Komisija in preuči zgoraj navedeni Odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet po istem
     postopku, kot je naveden zgoraj.

     2.      OZADJE OCENE POSODOBLJENEGA PROGRAMA

     Komisija je preučila najnovejšo posodobitev programa Cipra za stabilnost, predloženo
     1. aprila 2010, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta.

     Kot ozadje za oceno proračunske strategije v posodobljenem programu za stabilnost naslednji
     odstavki povzemajo:

     (1)    sporočilo Komisije z dne 26. novembra 2008 („evropski načrt za oživitev
            gospodarstva“);

     (2)    sklepe Sveta za ekonomske in finančne zadeve z dne 20. oktobra 2009 o „izhodni
            strategiji“;

     (3)    najnovejšo oceno stanja države v okviru preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast
            (povzetek mnenja Sveta o predhodni posodobitvi programa za stabilnost).

     1
            UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm.

SL                                                         2                                                 SL
 ---pagebreak---      2.1.     Sporočilo Komisije z dne 26. novembra 2008 („evropski načrt za oživitev
              gospodarstva“)

     Evropska komisija je zaradi do zdaj največje svetovne krize, ki je v obdobju 2008–2009
     prizadela finančne trge in svetovno gospodarstvo, pozvala k sprejetju evropskega načrta za
     oživitev gospodarstva2. V načrtu je bil predlagan usklajen proticiklični makroekonomski
     odziv na krizo, sestavljen iz vrste ambicioznih ukrepov za podporo gospodarstvu, ki vsebujejo
     (i) takojšnjo proračunsko spodbudo v višini 200 milijard EUR (1,5 % BDP EU), ki vključuje
     povečanje proračunskih odhodkov držav članic v višini 170 milijard EUR (okoli 1,2 % BDP
     EU) in sredstva EU za podporo takojšnjim ukrepom v višini približno 30 milijard EUR (okoli
     0,3 % BDP EU), ter (ii) več prednostnih ukrepov, ki izhajajo iz lizbonske strategije in so
     namenjeni prilagajanju naših gospodarstev dolgoročnim izzivom ob nadaljnjem izvajanju
     strukturnih reform, katerih cilj je povečati potencialno rast. Načrt je zahteval, da se fiskalna
     spodbuda po državah članicah razlikuje v skladu z njihovim stanjem glede vzdržnosti javnih
     financ in konkurenčnim položajem. Zlasti v državah članicah zunaj euroobmočja, ki se
     soočajo z velikimi zunanjimi in notranjimi neravnovesji, mora biti proračunska politika
     namenjena predvsem odpravljanju teh neravnovesij. Evropski svet je ta načrt sprejel
     11. decembra 2008.

     2.2.     Sklepi Sveta za ekonomske in finančne zadeve z dne 20. oktobra 2009 o „izhodni
              strategiji“

     Svet je 20. oktobra 2009 na podlagi prvih znakov okrevanja po krizi, zlasti po prenehanju
     strmega upadanja gospodarske dejavnosti, stabilizaciji finančnih trgov in krepitvi zaupanja
     sklenil, da je zaradi nestabilnosti okrevanja še prezgodaj za umik podpore, ki so jo vlade
     zagotovile gospodarstvu in finančnemu sektorju, in da je treba oblikovati usklajeno strategijo
     za prenehanje izvajanja široko zastavljenih politik spodbud. S takšno strategijo bi bilo treba
     najti ravnovesje med vprašanji stabilizacije in vzdržnosti ter upoštevati medsebojno vplivanje
     različnih političnih instrumentov in razprave na svetovni ravni. Zaupanje v srednjeročne
     politike bi se povečalo in pričakovanja utrdila, če bi bila takšna strategija pravočasno
     zasnovana in bi se o njej obveščalo. Poleg umika spodbujevalnih ukrepov, ki so navedeni v
     evropskem načrtu za oživitev gospodarstva, je bila potrebna tudi znatna fiskalna
     konsolidacija, da bi ustavili rast dolga in ga sčasoma zmanjšali ter ponovno dosegli stabilen
     fiskalni položaj. Povečanje učinkovitosti in uspešnosti javnih financ ter pospešitev strukturnih
     reform sta zaželena tudi v kratkoročnem smislu, saj bosta prispevala k potencialni rasti
     proizvodnje in zmanjšanju dolga. Svet se je dogovoril o naslednjih načelih za fiskalne izhodne
     strategije: (i) države bi morale strategijo uskladiti, in sicer z doslednim izvajanjem Pakta za
     stabilnost in rast; (ii) ob upoštevanju specifičnih razmer v posameznih državah je treba
     fiskalne spodbude pravočasno umakniti; (iii) dinamika konsolidacije bi morala biti
     ambiciozna, v večini držav bi morala v strukturnem smislu znatno preseči merilo 0,5 % BDP
     na leto; in (iv) verodostojnost strategije bi morala temeljiti na ukrepih za izboljšanje kakovosti
     javnih financ ter ambicioznih prizadevanjih strukturnih reform za povečanje zaposlovanja in
     potencialne rasti.

     2
            Sporočilo Komisije Evropskemu Svetu z dne 26. novembra 2008.

SL                                                    3                                                   SL
 ---pagebreak---      2.3.     Ocena v mnenju Sveta o predhodni posodobitvi programa

     Svet je v svojem mnenju z dne 3. aprila 2009 povzel svojo oceno predhodne posodobitve
     programa za stabilnost, ki obravnava obdobje 2008–2012. Svet je bil mnenja, da „bo fiskalna
     naravnanost leta 2009 ekspanzivna, ker so bili leta 2009 v skladu z Evropskim načrtom za
     oživitev gospodarstva sprejeti pomembni spodbujevalni ukrepi. V naslednjih letih naj bi se
     fiskalni saldo še naprej slabšal. Napovedana omilitev fiskalne politike se glede na razmeroma
     dobre gospodarske napovedi in veliko zunanje neravnovesje ne zdi upravičena. Glede na
     bistveno poslabšanje svetovnega gospodarskega okolja je proračunska strategija izpostavljena
     velikim negativnim tveganjem, pri čemer pa makroekonomski scenarij temelji na ugodnih
     predpostavkah o rasti. Zaradi velikih zunanjih neravnovesij mora biti ohranjanje preudarnih
     politik in krepitev fiskalne vzdržnosti glavna prednostna naloga. Omejevanje tekočih
     odhodkov in izogibanje procikličnim proračunskim politikam je tako velik izziv za fiskalno
     politiko Cipra. Poleg tega je spodbujanje kakovosti javnih financ pomembno tudi zaradi
     zagotavljanja podpore ustreznemu prilagajanju gospodarstva zaradi neravnovesij, s katerimi
     se sooča“. Ob upoštevanju te ocene je Svet Ciper pozval, naj „(i) izvaja fiskalno politiko, kot
     je načrtovano, v skladu z Evropskim načrtom za oživitev gospodarstva in v okviru programa
     Pakta stabilnosti in rast, ter si še naprej prizadeva, da bi preprečil nadaljnje slabšanje javnih
     financ v letu 2009 glede na cilj; (ii) prepreči napovedano povečanje fiskalnega primanjkljaja v
     obdobju od leta 2010 naprej z omejitvijo povečanja odhodkov, da se zagotovi srednjeročno
     stabilno fiskalno stanje; (iii) glede na predviden vpliv staranja prebivalstva na javne odhodke
     okrepi dolgoročno vzdržnost javnih financ, tako da nadaljuje reforme pokojninskega sistema
     in sistema zdravstvenega varstva“.

SL                                                  4                                                    SL
 ---pagebreak---                                                      Priporočilo

                                                MNENJE SVETA

                      o posodobljenem programu Cipra za stabilnost, 2009–2013

     SVET EVROPSKE UNIJE JE –

     ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,

     ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
     proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik3 in zlasti člena 5(3)
     (za PS) Uredbe,

     ob upoštevanju priporočila Komisije,

     po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –

     PODAL NASLEDNJE MNENJE:

     (1)     Svet je dne [DD. meseca 2010] preučil posodobljeni program Cipra za stabilnost, ki
             zajema obdobje od leta 2009 do leta 2013.

     (2)     Leta 2009 se je gospodarska dejavnost zmanjšala za 1,7 %. Ciper je tako prvič v
             zadnjih petintridesetih letih doživel negativno rast. Slabo domače povpraševanje in
             poslabšanje zunanjega okolja sta močno otežila rast. Zlasti visoka zadolženost
             gospodinjstev skupaj z ostrimi kreditnimi pogoji, slabšimi napovedmi za trg dela in
             učinkom negativnega zaupanja je povzročila zmanjšanje zasebne potrošnje. Hkrati je
             bilo pri naložbah ugotovljeno močno izboljšanje prav med upadanjem tujega
             povpraševanja v stanovanjskem sektorju, nizko izkoriščenostjo zmogljivosti in
             prestrukturiranjem bilanc stanja gospodarskih družb. Javna poraba je bil edini
             element povpraševanja, ki je podpiral gospodarsko dejavnost, deloma zaradi svežnja
             spodbud v višini 1,5 % BDP, ki so se izvajale v skladu z evropskim načrtom za
             oživitev gospodarstva. Poleg teh diskrecijskih ukrepov so bile javne finance pod
             precejšnjim pritiskom zaradi krčenja gospodarske dejavnosti, upočasnitve močne
             rasti vrednosti sredstev in vzorca rasti z manj prihodki iz davkov. Zato so javne
             finance presežek iz leta 2008 v višini 0,9 % BDP spremenile v primanjkljaj v višini
             6,1 % BDP. Kriza je izpostavila tudi akumulacijo velikega zunanjega neravnovesja,
             ki se odraža ne le v nizkih neto prihrankih zasebnega sektorja, temveč tudi v
             poslabšanju neto položaja javnofinančne izgube in padcu konkurenčnosti. Šibko
             domače povpraševanje in počasno zunanje okrevanje naj bi po pričakovanjih
             poslabšala obete za izboljšanje. Predvideva se nadaljnje zmanjšanje rasti BDP v letu
             2010, čeprav v manjšem obsegu, in rahlo izboljšanje v letu 2011. Ciper se torej v
             srednjeročnem obdobju spopada z izzivom povečanja rasti na podlagi rahle oživitve

     3
            UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm.

SL                                                         5                                                 SL
 ---pagebreak---             svetovnega gospodarstva, pri čemer obstoječa makroekonomska neravnovesja rešuje
            z ohranjanjem preudarnih fiskalnih politik. Dolgoročno se država sooča s potrebo po
            okrepitvi vzdržnosti javnih financ zaradi staranja prebivalstva.

     (3)    Čeprav je velik del ugotovljenega zmanjšanja dejanskega BDP v okviru krize
            ciklične narave, se negativne posledice odražajo tudi na ravni potencialne
            proizvodnje. Kriza lahko vpliva tudi na potencialno rast v srednjeročnem obdobju, in
            sicer z nižjimi naložbami, omejeno razpoložljivostjo kreditov in vse večjo strukturno
            brezposelnostjo. Poleg tega učinek gospodarske krize sovpada z negativnimi učinki
            staranja prebivalstva na proizvodni potencial in vzdržnost javnih financ. Glede na
            navedeno je ključnega pomena, da se pospešijo strukturne reforme za okrepitev
            potencialne rasti. Za Ciper je predvsem pomembno, da izvede reforme na trgu dela,
            zlasti za okrepitev priložnosti za vseživljenjsko učenje, in sicer predvsem za manj
            kvalificirane in starejše delavce ter brezposelne, pa tudi za zagotovitev pravočasnega
            in učinkovitega izvajanja načrtovanih reform na področju tehničnega in poklicnega
            izobraževanja. Poleg tega je potrebna boljša uskladitev rasti plač s produktivnostjo,
            rastjo zaposlovanja in konkurenčnostjo.

     (4)    Makroekonomski scenarij v programu predvideva, da se bo realna rast BDP dvignila
            z –1,7 % v letu 2009 na 0,5 % v letu 2010, preden bo dosegla povprečno stopnjo
            2,6 % v preostalem programskem obdobju. Po trenutno razpoložljivih podatkih4 se
            zdi, da ta scenarij temelji na ugodnih predpostavkah o rasti v celotnem programskem
            obdobju. Ugoden razvoj se pričakuje predvsem pri zasebni potrošnji, ki je
            spodbujena z nekoliko optimistično rastjo zaposlovanja in plač. Program napoveduje,
            da bo realna rast naložb v gradbeništvu kratkoročno ostala negativna in se bo v drugi
            polovici programskega obdobja okrepila. Vendar v prihodnost usmerjeni kazalniki
            nakazujejo intenzivnejše srednjeročno prilagajanje v gradbenem sektorju v
            primerjavi z napovedmi v programu. Poleg tega se kljub boljšim gospodarskim
            obetom v nestabilnosti okrevanja glavnih trgovinskih partnerjev Cipra skrivajo
            nezanemarljiva negativna tveganja za makroekonomski scenarij v programu. Zaradi
            krčenja gospodarske dejavnosti v letu 2009 je bil izveden pomemben, čeprav le delen
            popravek zunanjega primanjkljaja, ki kljub temu še vedno znaša kar 8,5 % BDP,
            program pa napoveduje, da bo do leta 2013 spet strmo narasel na 12,9 % BDP, saj se
            pričakuje povečanje uvoza. Zunanje neravnovesje bo verjetno obremenilo
            gospodarsko rast v srednjeročnem obdobju. Visoko negativno varčevanje v javnem
            sektorju bi bilo treba financirati z zunanjim zadolževanjem ali iz domačega
            zasebnega varčevanja. Tako bi prilagoditev neravnovesja tekočega računa zahtevala
            bodisi višje stroške posojil bodisi višje prihranke iz zasebnega sektorja. Slednje bi
            pomenilo nižjo rast proizvodnje zaradi nižje zasebne potrošnje ali naložb (t. i. učinek
            izrinjanja). Napovedi programa glede inflacije se zdijo realne.

     (5)    V skladu s programom se je javnofinančni primanjkljaj v letu 2009 izrazito poslabšal
            in s presežka v višini 0,9 % BDP v letu 2008 padel na 6,1 % BDP, kar je predvsem
            posledica vpliva krize na javne finance, pa tudi spodbujevalnih ukrepov v višini
            1,5 % BDP, ki jih je vlada sprejela v skladu z evropskim načrtom za oživitev
            gospodarstva. V skladu s programom se načrtuje restriktivna fiskalna politika z

     4
           V oceni so upoštevane zlasti napoved služb Komisije iz pomladi 2010 in tudi druge informacije, ki so
           od takrat na voljo.

SL                                                     6                                                          SL
 ---pagebreak---            namenom, da se do leta 2013 zmanjša čezmerni primanjkljaj v skladu s predvidenim
           scenarijem rasti.

     (6)   Posodobitev programa kot proračunski cilj za leto 2010 določa primanjkljaj v višini
           6 % BDP. Zakon o proračunu za leto 2010, ki ga je parlament sprejel 24. decembra
           2009, je imel za cilj primanjkljaj v višini 4,5 % BDP na podlagi dejanskega
           primanjkljaja za leto 2009, ki je po oceni znašal približno 3 % BDP. Glede na to, da
           je dejanski primanjkljaj ob koncu leta 2009 znašal 6 % BDP, bi zakon o proračunu
           zahteval še večji primanjkljaj. Vendar program vsebuje ukrepe za zaustavitev
           nadaljnjega proračunskega poslabševanja in stabilizacijo primanjkljaja na stopnjah iz
           leta 2009. Posodobitev programa napoveduje, da se bo v letu 2010 v primerjavi z
           rezultatom iz leta 2009 delež prihodkov v razmerju do BDP povečal za okoli 1,25
           odstotne točke. Pričakuje se, da se bodo javni odhodki povečali za 1,25 odstotne
           točke BDP. Primarni odhodki se bodo po načrtih še naprej povečevali zaradi
           nadaljnjega zviševanja socialnih transferjev, subvencij in plač v javnem sektorju. V
           skladu s posodobitvijo programa bodo plačila obresti še naprej padala za približno
           0,25 odstotne točke BDP kljub povečevanju dolga. Javne naložbe naj bi ostale na
           stopnjah iz leta 2009. Na splošno se bo naravnanost fiskalne politike, vsebovana v
           programu in merjena s strukturnim saldom (tj. v ciklično prilagojenem smislu brez
           enkratnih in drugih začasnih ukrepov), v letu 2010 zaostrovala do višine 0,5 % BDP.

     (7)   Glavni cilj srednjeročne proračunske strategije programa je znižati javnofinančni
           saldo pod referenčno vrednost 3 % BDP do leta 2013. Po programu naj bi se
           nominalni proračunski primanjkljaj v letu 2011 znižal na 4,5 % BDP (s 6,1 % v
           prejšnjem letu) in na 3,4 % v letu 2012, dokler ne bi leta 2013 končno dosegel 2,5 %
           BDP. Pričakovati je, da bo primarni saldo sledil podobnemu vzorcu in od
           primanjkljaja v višini 3,7 % BDP leta 2010 do konca obdobja dosegel uravnoteženo
           stanje. Strukturni primanjkljaj, izračunan po skupno dogovorjeni metodologiji, naj bi
           se po letu 2010 še naprej zmanjševal in dosegel približno 3,5 % BDP v letu 2011,
           nekaj manj kot 3 % v letu 2012 in 2,25 % v letu 2013. Povprečna letna fiskalna
           prizadevanja bi v obdobju 2010–2013 znašala 0,75 % BDP na leto. Zdi se, da je
           prilagoditev izrazitejša na začetku, čeprav bo celoten učinek ukrepov, sprejetih leta
           2010, viden šele leta 2011. Poleg tega se bodo ukrepi, sprejeti v okviru evropskega
           načrta za oživitev gospodarstva, začeli postopno opuščati šele konec leta 2010.
           Konsolidacija naj bi se dosegla predvsem na prihodkovni strani proračuna, ki naj bi
           se povečala za 2,6 odstotne točke BDP med letoma 2010 in 2013, medtem ko bi
           omejevanje odhodkov prispevalo k dodatni odstotni točki BDP. Ukrepi v podporo
           prihodkom zajemajo boj proti davčnim utajam, amnestijo za prostorsko načrtovanje,
           uskladitev minimalnih trošarin za naftne proizvode in znižane stopnje DDV za živila
           in farmacevtske izdelke ter prihodke od dividend iz polvladnih organizacij. Program
           pri ukrepih v zvezi z odhodki večji del prilagoditev namenja nadzoru nad odhodki iz
           poslovanja in zmanjšanju tekočih transferjev. Program navaja ciljno usmerjanje
           socialnih transferjev ter omejitev obsega in stopnje rasti plač v javnem sektorju kot
           kategorije odhodkov za konsolidacijo, ko bi bil enkrat dosežen sporazum med
           socialnimi partnerji. Posodobitev potrjuje zavezo za srednjeročni proračunski cilj,
           specifičen za vsako državo članico, ki je uravnoteženo proračunsko stanje v
           strukturnem smislu (tj. v ciklično prilagojenem smislu ter brez enkratnih in drugih
           začasnih ukrepov). Ta srednjeročni proračunski cilj ustrezno odraža cilje Pakta.
           Strukturni saldo, ki ustreza ciljnemu primanjkljaju programa, nakazuje, da
           srednjeročni proračunski cilj v tem programskem obdobju ne bo dosežen.

SL                                              7                                                  SL
 ---pagebreak---      (8)     Proračunski rezultati bi lahko bili slabši od načrtovanih v programu. Zdi se, da zlasti
             makroekonomski scenarij, predviden v posodobitvi programa, temelji na ugodnih
             predpostavkah o rasti v celotnem programskem obdobju. Na strani prihodkov so
             tveganja za javne finance zlasti v obdobju 2010–2011 večja kot v preteklih letih ter
             povezana z morebitnim večjim zmanjšanjem in uravnoteženjem gospodarske rasti v
             smeri sestave rasti, ki prinaša manj davčnih prihodkov. Glede na pričakovano
             zmerno oživitev gospodarstva in pritiske za spodbujanje domačega povpraševanja s
             povečanimi javnimi odhodki, tveganja potencialnih prekoračitev niso zanemarljiva.
             Ta tveganja so večinoma povezana s prakso predložitve dodatnih proračunov za
             povečanje odhodkov med letom, ki poleg nameravane prerazporeditve sredstev vodi
             k povečanju tekočih odhodkov. Prav tako bi lahko bili socialni transferji višji od
             pričakovanih glede na zadnje dosežene rezultate in odsotnost mehanizma ciljnega
             usmerjanja ter nekoliko optimistične napovedi rasti zaposlovanja oziroma
             zmanjševanja brezposelnosti.

     (9)     Delež bruto državnega dolga v BDP bo po ocenah leta 2009 znašal 56,2 % BDP, kar
             pomeni povečanje z 48,4 % v preteklem letu. K večjemu deležu dolga je poleg
             večjega primanjkljaja in manjše rasti BDP prispevalo tudi usklajevanje stanj in
             tokov, ki znaša eno odstotno točko BDP. Slednje odraža akumulacijo javnofinančnih
             sredstev zaradi prekomernega financiranja ob koncu leta 2009, ki je omogočalo
             izpolnjevanje obveznosti z začetka januarja 2010. Delež dolga se bo v programskem
             obdobju predvidoma povečal, in sicer predvsem zaradi stalnega primarnega
             primanjkljaja, ki pa se zmanjšuje. Delež dolga bo leta 2010 presegel referenčno
             vrednost 60 % BDP in bo predvidoma ostal nad referenčno vrednostjo v celotnem
             programskem obdobju. Napoveduje se, da se bo leta 2011 in leta 2012 povečal na
             okoli 63 % BDP, nato pa bo rahlo upadal. Glede na negativna tveganja za
             makroekonomski scenarij in proračunske cilje bi bil razvoj deleža dolga lahko manj
             ugoden od predvidenega v programu.

     (10)    Dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva je precej nad povprečjem EU, kar
             je predvsem posledica razmeroma velikega povečanja odhodkov za pokojnine kot
             deleža BDP v prihodnjih desetletjih, na kar delno vpliva dejstvo, da je pokojninski
             sistem še vedno v fazi razvoja. Program obravnava pokojninsko reformo, uvedeno
             aprila 2009, za katero se predvideva, da bo nekoliko zaustavila povečevanje
             odhodkov za pokojnine in, kar je še pomembnejše, povišala stopnje prispevkov za
             socialno varnost. Reforma bi izboljšala dolgoročni saldo pokojninskega sistema in
             zmanjšala tveganja za vzdržnost, vendar brez vplivanja na celovito oceno. S
             proračunskim stanjem leta 2009, kakor je ocenjeno v programu, se povečuje
             proračunski učinek staranja prebivalstva na vrzel v vzdržnosti. Srednjeročno
             izboljšanje primarnega salda in izvajanje nadaljnjih ukrepov, katerih cilj je omejitev
             precejšnjega povečevanja odhodkov zaradi staranja prebivalstva, zlasti odhodkov za
             pokojnine in zdravstveno varstvo, bi prispevalo k zmanjšanju tveganja za vzdržnost
             javnih financ, ki ga je Komisija v svojem poročilu o vzdržnosti za leto 20095 ocenila
             kot visokega. Srednjeročne napovedi glede dolga, v skladu s katerimi naj bi se

     5
            Svet v svojih sklepih z dne 10. novembra 2009 o vzdržnosti javnih financ „poziva države članice, naj se
            v prihodnjih programih za stabilnost in konvergenco posvetijo predvsem strategijam za doseganje
            vzdržnosti“ in poleg tega „poziva Komisijo, naj skupaj z Odborom za ekonomsko politiko in
            Ekonomsko-finančnim odborom še pred objavo naslednjega poročila o vzdržnosti dodatno razvije
            metodologijo za ocenjevanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ“. Naslednje poročilo je predvideno za
            leto 2012.

SL                                                        8                                                           SL
 ---pagebreak---             stopnje rasti BDP postopoma vrnile na vrednosti, ki so bile predvidene pred krizo,
            deleži davkov pa na ravni pred krizo, in ki vključujejo načrtovano povečanje
            odhodkov zaradi staranja prebivalstva kažejo, da bi proračunska strategija,
            predvidena v programu, v nominalni vrednosti in brez nadaljnje spremembe politike
            domala zadostovala za stabilizacijo deleža dolga v BDP do leta 2020.

     (11)   V zadnjih letih je Ciper presegel svoje proračunske cilje, čeprav v okviru cvetočega
            gospodarstva in sestave rasti, ki temelji na obdavčenju. Proračunski okvir je bil
            nedavno izboljšan s sprejetjem računovodskega sistema za finančno upravljanje
            (FIMAS), triletnim srednjeročnim proračunskim okvirom, ki se je sprejemal
            postopoma, ter uvedbo priprave proračuna na podlagi programov in rezultatov.
            Vendar je praksa sprejemanja dodatnih proračunov med letom povzročila povečanje
            tekočih odhodkov, ki presega načrtovano prerazporeditev sredstev. V skladu s
            programom naj bi se z novim proračunskim okvirom, ko bo v celoti izveden, ta
            praksa končala, postopek načrtovanja proračuna pa z njim postal učinkovitejši in
            uspešnejši, kar bi prispevalo k omejevanju odhodkov. Hkrati bi nov postopek
            načrtovanja proračuna zagotovil trdno podlago za prerazporeditev odhodkov v korist
            dejavnostim za povečanje rasti v skladu s prednostnimi nalogami, opredeljenimi v
            nacionalnem programu reform. Vendar je novi okvir še vedno v zgodnji fazi
            izvajanja, v celoti pa naj bi bil vzpostavljen šele leta 2012. Njegov učinek bi bil torej
            lahko zaznaven šele v srednjeročnem obdobju. Pravočasna izvedba novega okvira bi
            bila odločilna za uspešno in dolgotrajno konsolidacijo javnih financ.

     (12)   Kar zadeva kakovost javnih financ, program potrjuje njeno pomembnost kot sredstvo
            za podporo potencialni rasti in zagotovitev dolgoročne vzdržnosti javnih financ.
            Program poudarja predvsem vpliv, ki ga bosta imela triletni srednjeročni proračunski
            okvir in priprava proračuna na podlagi programov in rezultatov na polno uveljavitev
            boljšega razporejanja sredstev za prednostna področja, ki spodbujajo rast, v povezavi
            z boljšim nadzorom nad neproduktivnimi odhodki. Na strani odhodkov program
            vključuje pregled zadnjih projektov, katerih cilj je povečanje infrastrukture v okviru
            javno-zasebnih partnerstev, in ukrepe za izboljšanje izobraževanja s povečano
            uporabo računalnikov v osnovnošolskem in srednješolskem izobraževanju ter z
            izboljšavami v raziskovalnih in akademskih institucijah. Posodobitev programa
            vsebuje tudi dodelitev sredstev za prestrukturiranje javnih bolnišnic v samostojne
            enote in sprejetje nacionalne zdravstvene sheme s ciljem izboljšati učinkovitost z
            urejanjem konkurence in omejitvijo stroškov. Zdi se, da je to bistveno pri nadzoru
            pričakovanega povečanja odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva. Na strani
            prihodkov program poudarja pozitiven učinek, ki bi ga imela uvedba triletnega
            srednjeročnega proračunskega okvira na izboljšanje točnosti in občutljivosti
            napovedi glede prihodkov v srednjeročnem obdobju. Pristojni organi ugotavljajo, da
            so bile glede na nestabilnost elastičnosti davkov v zadnjih letih zaradi močne rasti
            vrednosti sredstev napovedi glede prihodkov prilagojene tako, da sta bila upoštevana
            vpliv cene sredstev in sestava rasti BDP. Program predvideva tudi stalno spremljanje
            sistema davčnih olajšav s strani pristojnih organov, da se zagotovi nadaljnje plačilo
            za delo ob hkratni pomoči ranljivim socialnim skupinam.

     (13)   Na splošno se lahko ob upoštevanju tveganja za zgoraj navedene proračunske cilje
            strategija za ohranitev podpornih fiskalnih politik tudi v letu 2010 šteje za skladno z
            evropskim načrtom za oživitev gospodarstva. Vendar se predvideva, da bo zaradi
            negativnih vplivov gospodarske krize javnofinančni primanjkljaj v letu 2010 ostal pri
            6 % BDP, nato pa se bo postopoma spustil pod referenčno vrednost 3 %. Čeprav

SL                                                 9                                                    SL
 ---pagebreak---              strategija programa v obdobju 2010–2013 predvideva povprečna letna fiskalna
             prizadevanja v višini 0,75 odstotne točke BDP, je to izpostavljeno negativnim
             tveganjem. Zato je glede na tveganja verjetno, da fiskalna prizadevanja ne bodo
             zadostovala za zmanjšanje primanjkljaja pod referenčno vrednost 3 % BDP do leta
             2013, kot je načrtovano. Poleg tega se zdi, da temelji sestava strategije programa za
             konsolidacijo predvsem na ukrepih za povečanje prihodkov z minimalnim
             omejevanjem odhodkov. Program dejansko predvideva, da se bo delež odhodkov v
             razmerju do BDP v letu 2013 v primerjavi z rezultati iz leta 2009 stabiliziral na višji
             stopnji. O ukrepih, ki bi lahko spremenili to stanje, še vedno razpravljajo socialni
             partnerji, zato so izpostavljeni tveganjem glede načinov in časovne uskladitve
             njihovega izvajanja. Posledično je lahko tudi delež dolga, ki naj bi po letu 2010
             predvidoma presegel 60 % BDP, manj ugoden od predvidenega v posodobitvi
             programa.

     (14)    Kar zadeva zahteve po podatkih, določene v kodeksu ravnanja za programe
             stabilnost in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in neobvezne
             podatke.

     Splošni zaključek je, da so se javne finance Cipra bistveno poslabšale kot posledica upada
     gospodarske rasti in ekspanzivne proračunske naravnanosti zaradi sprejetja pomembnih
     ukrepov spodbud v skladu z evropskim načrtom za oživitev gospodarstva. Zato se je
     proračunski saldo s presežka v višini 0,9 % BDP leta 2008 obrnil v primanjkljaj v višini 6,1 %
     BDP v letu 2009. V programu je opisana pot konsolidacije z začetkom leta 2010, njen cilj pa
     je znižanje javnofinančnega salda pod referenčno vrednost 3 % BDP do leta 2013. Vendar naj
     bi se prilagoditev po načrtih dosegla v glavnem na strani proračunskih prihodkov, medtem ko
     bi delež odhodkov v razmerju do BDP ostal na najvišjih vrednostih do zdaj. Glede na rahlo
     oživitev svetovnega gospodarstva je proračunska strategija izpostavljena velikim negativnim
     tveganjem, medtem ko makroekonomski scenarij programa temelji na ugodnih predpostavkah
     o rasti. Zaradi velikih notranjih in zunanjih neravnovesij mora biti ohranjanje preudarnih
     politik in krepitev fiskalne vzdržnosti glavna prednostna naloga. Zato bi bilo nadzorovanje
     tekočih odhodkov z izvajanjem učinkovitega večletnega proračunskega okvira bistven
     instrument za podporo doseganju konsolidacijskih načrtov in proračunskih ciljev. Poleg tega
     je spodbujanje kakovosti javnih financ pomembno tudi zaradi zagotavljanja podpore
     nemotenemu prilagajanju gospodarstva zaradi neravnovesij, s katerimi se sooča, zlasti z
     dviganjem potencialnega BDP, spodbujanjem konkurenčnosti in nadaljnjim zmanjševanjem
     zunanjega neravnovesja.

     Glede na zgornjo oceno naj Ciper:

     (i)     omeji primanjkljaj v letu 2010 na največ 6 % BDP, po potrebi tudi z okrepitvijo
             konsolidacijskih ukrepov, zlasti če se izkaže, da je makroekonomski razvoj manj
             ugoden kot ga predvideva scenarij programa, in pravočasno opredeli konsolidacijsko
             strategijo, ki bo v večji meri temeljila na odhodkih; izkoristi priložnosti zunaj okvira
             napovedanih finančnih prizadevanj za pospešitev fiskalne konsolidacije in znižanje
             bruto javnega dolga pod referenčno vrednost;

     (ii)    izvaja, kot je načrtovano, učinkovit večletni proračunski okvir, da se zagotovi
             skladnost s proračunskimi cilji in močno omejijo odhodki v srednjeročnem obdobju;

SL                                                 10                                                   SL
 ---pagebreak---      (iii)   izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ z izvajanjem ukrepov reform za nadzor
             odhodkov za pokojnine in zdravstveno varstvo, da se omeji napovedano povečanje
             odhodkov zaradi staranja prebivalstva.

SL                                              11                                               SL
 ---pagebreak---                    Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi
                                                               2008        2009       2010       2011       2012       2013
                                           PS apr. 2010         3,6        –1,7        0,5        1,5        3,0        3,2
                Realni BDP
                                          KOM maj 2010          3,6        –1,7       –0,4        1,3         /          /
             (sprememba v %)
                                           PS feb. 2009         3,8         2,1        2,4        3,0        3,2         /
                                           PS apr. 2010         4,4         0,2        2,7        2,0        2,0        2,0
             Inflacija po HICP
                                          KOM maj 2010          4,4         0,2        2,7        2,5         /          /
                   (v %)
                                           PS feb. 2009         4,4         2,0        2,5        2,5        2,5         /
                                           PS apr. 2010         2,9        –1,3       –2,4       –2,5       –1,6       –0,5
            Proizvodna vrzel1
                                          KOM maj 2010          3,4        –0,7       –2,1       –1,6         /          /
        (v % potencialnega BDP)
                                           PS feb. 2009         0,8        –0,1       –0,6       –0,5       –0,2         /
       Neto posojanje/izposojanje          PS apr. 2010        –17,7       –8,5       –11,5      –12,2      –12,6      –12,9
         glede na preostali svet          KOM maj 2010         –17,6       –8,2       –6,8       –6,7         /          /
              (v % BDP)                    PS feb. 2009        –12,4       –12,1      –11,5      –10,9      –10,2        /
                                           PS apr. 2010        43,5         40,3       41,6       42,8       43,6       44,2
           Javnofinančni prihodki
                                          KOM maj 2010         43,5         40,3       41,2       41,3        /          /
                (v % BDP)
                                           PS feb. 2009        45,3         43,8       44,0       44,4       44,8        /
                                           PS apr. 2010        42,6         46,4       47,6       47,2       47,0       46,7
           Javnofinančni odhodki
                                          KOM maj 2010         42,6         46,4       48,3       49,0        /          /
                (v % BDP)
                                           PS feb. 2009        44,3         44,6       45,5       46,3       47,1        /
                                           PS apr. 2010         0,9        –6,1       –6,0       –4,5       –3,4       –2,5
            Javnofinančni saldo
                                          KOM maj 2010          0,9        –6,1       –7,1       –7,7         /          /
                (v % BDP)
                                           PS feb. 2009         1,0        –0,8       –1,4       –1,9       –2,2         /
                                           PS apr. 2010         3,7        –3,6       –3,7       –2,1       –1,0        0,1
               Primarni saldo
                                          KOM maj 2010          3,7        –3,6       –4,4       –4,8         /          /
                (v % BDP)
                                           PS feb. 2009         3,9         1,5        0,8        0,2       –0,2         /
                                           PS apr. 2010        –0,2        –5,6       –5,1       –3,5       –2,8       –2,3
       Ciklično prilagojeni saldo1
                                          KOM maj 2010         –0,4        –5,8       –6,3       –7,1         /          /
              (v % BDP)
                                           PS feb. 2009         0,7        –0,8       –1,2       –1,7       –2,1         /
                                           PS apr. 2010        –0,2        –5,6       –5,2       –3,6       –2,9       –2,3
             Strukturni saldo3
                                          KOM maj 2010         –0,4        –5,8       –6,3       –7,1         /          /
                (v % BDP)
                                           PS feb. 2009         0,7        –0,8       –1,2       –1,7       –2,1         /
                                           PS apr. 2010        48,4        56,2       61,0       63,2       63,1       62,3
             Bruto državni dolg
                                          KOM maj 2010         48,4        56,2       62,3       67,6         /          /
                (v % BDP)
                                           PS feb. 2009        49,3        46,8       45,4       44,2       44,2         /
       Opombe:
       1
         Proizvodne vrzeli in ciklično prilagojeni saldi iz programov glede na ponovne izračune služb Komisije na podlagi
     podatkov v programih.
       2
         Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 2,0 %, 2,8 %, 2,8 %, 2,8 % oziroma 2,8 % v tem zaporedju v obdobju
     2009–2013.
       3
        Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. Glede na najnovejši program znašajo enkratni in
     drugi začasni ukrepi 0,1 % BDP v letih 2010, 2011 in 2012 (vsi za zmanjšanje primanjkljaja). V napovedi služb Komisije iz
     pomladi 2010 ni enkratnih in drugih začasnih ukrepov.
       Vir:

       Program za stabilnost (PS); napovedi služb Komisije iz pomladi 2010 (KOM); izračuni služb Komisije.

SL                                                             12                                                                SL


title: Priporočilo Sveta z dne 8. julija 2014 v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Nizozemske za stabilnost za leto 2014

text:
               29.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 247/88

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 8. julija 2014
   v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2014 in mnenje Sveta o programu Nizozemske za stabilnost za leto 2014
   2014/C 247/17
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (3), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Določili so ukrepe, ki jih morajo sprejeti države članice, in zlasti izrazili polno zavezanost doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 9. julija 2013 sprejel priporočilo (4) v zvezi z nacionalnim programom reform Nizozemske za leto 2013 in dal mnenje o posodobljenem programu Nizozemske za stabilnost za obdobje 2012–2017. Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Nizozemske za leto 2014 v skladu z Uredbo (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

               (5)

               Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2014. Komisija je 13. novembra 2013 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Nizozemsko opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni vzpostavitvi normalnih pogojev kreditiranja gospodarstva, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate poglobljenega pregleda za Nizozemsko, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Nizozemskem še naprej obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je potrebno spremljanje in ukrepanje politike. Pozornost si zaslužijo predvsem makroekonomska gibanja na področju zadolženosti in razdolževanja v zasebnem sektorju ter še neodpravljene neučinkovitosti nepremičninskega trga. Čeprav velik presežek na tekočem računu ne predstavlja tveganj, ki bi bila primerljiva s tveganji, povezanimi z velikimi primanjkljaji, in je deloma povezan s potrebo po razdolževanju, bo Komisija spremljala gibanja tekočega računa na Nizozemskem v okviru evropskega semestra.

               (8)

               Nizozemska je 29. aprila 2014 predložila nacionalni program reform za leto 2014, 30. aprila 2014 pa še svoj program za stabilnost za leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Cilj proračunske strategije iz programa za stabilnost za leto 2014 je, da se zagotovi vzdržna odprava čezmernega primanjkljaja v letu 2013 in se do leta 2015 doseže proračunsko stanje, ki približno ustreza srednjeročnemu cilju. Srednjeročni cilj je strukturni primanjkljaj v višini največ 0,5 % BDP, kar je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Izvedeni so bili znatni dodatni fiskalni ukrepi, vendar pa se načrtuje, da bo (ponovno izračunani) strukturni saldo v letu 2014 v primerjavi z letom 2013 ostal nespremenjen, kar kaže na pomembno odstopanje od zahtevane najmanjše prilagoditve v višini 0,5 % BDP. Načrtuje se, da se bo v letu 2015 (ponovno izračunani) strukturni saldo izboljšal za 0,3 odstotne točke BDP. V letu 2014 in 2015 se bodo odhodki povečevali v skladu z referenčno vrednostjo za odhodke. Po splošni oceni nizozemske proračunske strategije je potek prilagajanja za doseganje srednjeročnega cilja deloma v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. V skladu s programom za stabilnost se bo bruto javnofinančni dolg leta 2015 stabiliziral, nato pa se bo zmanjševal. Makroekonomski scenarij, ki je podlaga za proračunske napovedi v programu za stabilnost in ga je pripravil neodvisni nizozemski urad za analizo ekonomske politike, je verjeten. Zdi se, da so tveganja za neizpolnitev proračunskih ciljev znatna, vendar na splošno uravnotežena. V skladu s pomladansko napovedjo služb Komisije iz leta 2014 se pričakuje stabilizacija strukturnega salda v letu 2014 in izboljšanje za 0,5 % BDP v letu 2015. V skladu z napovedjo Komisije bi Nizozemska dosegla referenčno vrednost za odhodke v letu 2014, v letu 2015 pa ne. Za okrepitev potenciala za rast na Nizozemskem je bistvenega pomena, da se pri zahtevani konsolidaciji ohranijo odhodki, ki spodbujajo rast, kot so na primer odhodki za inovacije in raziskave, vključno s temeljnimi raziskavami, izobraževanjem in usposabljanjem. Na podlagi ocene programa za stabilnost in napovedi Komisije v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je Nizozemska vzdržno zmanjšala svoj javnofinančni primanjkljaj, in sicer pod 3 % BDP v letu 2013, vendar od leta 2014 dalje obstaja tveganje znatnega odstopanja od zahtev iz preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast.

               (10)

               Eden ključnih izzivov predstavlja trg stanovanjskih nepremičnin, na katerem so se v zadnjih desetletjih nakopičile togosti in izkrivljajoče spodbude, ki so oblikovale vzorce stanovanjskega financiranja in varčevanja v tem sektorju. Dejstvo, da gospodinjstva povečujejo bruto hipotekarni dolg na podlagi stanovanjskega premoženja, je večinoma posledica dolgoletnih fiskalnih spodbud, zlasti stoodstotne davčne olajšave za hipotekarne obresti. Od aprila 2012 je bila izvedena vrsta ukrepov, da bi se vprašanje teh spodbud deloma razrešilo. Nekateri od njih so bili namenjeni prilagajanju davčne obravnave stanovanjskega financiranja. Postopno omejevanje davčne olajšave za hipotekarne obresti in povečevanje spodbud za odplačevanje je vsekakor upravičeno, vendar se ta ukrep uvaja prepočasi, da bi lahko znatno vplival na dinamiko odplačevanja. Razmerje med posojilom in vrednostjo zastavljenih nepremičnin, ki naj bi leta 2018 znašalo 100 %, je še vedno visoko. Trg najemnih stanovanj omejujeta množica predpisov in obsežen sektor socialnih stanovanj, za katerega so hkrati značilne dolge čakalne liste. V tem sektorju je nedavna uvedba različnih najemnin glede na dohodek gospodinjstva dobrodošel ukrep, vendar je njegov učinek omejen. Podjetjem, ki upravljajo socialna stanovanja, je še vedno dovoljena gradnja stanovanj, za katera mesečna najemnina presega zgornjo mejo socialne najemnine. Čeprav so priporočila iz leta 2013 pozivala k temu, da se prizadevanja osredotočijo na podporo gospodinjstvom, ki jo najbolj potrebujejo, se ta preusmeritev še izvaja. Predlagani ukrepi tako pomenijo korak v pravo smer, vendar reforme pri obravnavanju temeljnih težav na splošno napredujejo počasi in jih je torej treba pospešiti, ko bodo to dovoljevale gospodarske razmere, hkrati pa je treba še naprej zagotavljati, da bodo socialna stanovanja dostopna prikrajšanim državljanom, ki stanovanj ne morejo najeti po tržnih pogojih, tudi na lokacijah, na katerih je povpraševanje veliko.

               (11)

               Dolgoročna vzdržnost pokojninskega sistema je bila izboljšana s postopnim zvišanjem zakonsko določene upokojitvene starosti s 65 let v letu 2012 na 67 let v letu 2023. Nizozemska je začela izvajati obsežne reforme stebrov pokojninskega sistema, ki se financirajo z zasebnimi in javnimi sredstvi, ter sistema dolgotrajne oskrbe. Te reforme so dopolnjene z reformami, ki spodbujajo starejše delavce, da delajo dlje, ter reformami za povečanje mobilnost na trgu dela. Z reformami dolgotrajne oskrbe se je odgovornost prenesla na občine, pri čemer so se zmanjšali skupni odhodki, poudarek pa je na večji učinkovitosti. Te obsežne reforme še niso v celoti sprejete. Med drugim še vedno predstavlja izziv primerna znotraj- in medgeneracijska porazdelitev stroškov in tveganj, kakovost in dostopnost dolgotrajne oskrbe pa je treba spremljati. Izvedba načrtov za reformo na področju dolgotrajne oskrbe bi prispevala k zajezitvi hitro rastočih stroškov, ki so posledica staranja prebivalstva, in s tem podprla vzdržnost javnih financ. Pri tem bi bilo treba ohranjati ustrezno raven kakovosti in dostopnosti dolgotrajne oskrbe.

               (12)

               Reforme trga dela, ki jih je predlagala vlada, so namenjene povečanju udeležbe in mobilnosti na trgu dela. Namen zakona o udeležbi na trgu dela je povečati udeležbo na trgu dela. Vendar te reforme še niso uzakonjene. Poleg tega so potrebni dodatni ukrepi za zmanjšanje fiskalnih ukrepov, ki odvračajo od iskanja zaposlitve in za povečanje zaposljivosti ljudi z obrobja trga dela, vključno z ženskami, osebami iz priseljenskih družin, invalidi in starejšimi. Nizozemska je napovedala reforme sistema nadomestil za brezposelnost in svoje razmeroma stroge delovnopravne zakonodaje, vključno z davčno spodbudo za povečanje udeležbe na trgu dela. Navedeni ukrepi so korak v pravo smer, vendar pa bo celovita ocena njihove uspešnosti mogoča šele po njihovi izvedbi. Hitrejše odpravljanje preostalih dejavnikov, ki prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu odvračajo od opravljanja večjega števila delovnih ur, bi lahko še dodatno omililo pomanjkanje delovne sile v prihodnosti. Obstoječo prožnost institucionalnega okvira bi bilo mogoče bolje izrabiti za večjo diferenciacijo pri rasti plač, kar bi okrepilo skupne dohodke gospodinjstev in s tem domače povpraševanje, ne da bi bila prizadeta konkurenčnost.

               (13)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo nizozemske ekonomske politike. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Nizozemskem, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 4 v nadaljevanju.

               (14)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil nizozemski program za stabilnost, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.

               (15)

               Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni program reform in program za stabilnost. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 2 in 4 v nadaljevanju.

               (16)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila, naslovljena na države članice, katerih valuta je euro (7). Kot država katere valuta je euro, bi morala Nizozemska tudi zagotoviti popolno in pravočasno izvedbo teh priporočil –

         PRIPOROČA, da Nizozemska v obdobju 2014–2015 ukrepa tako, da:

               1.

               Po odpravi čezmernega primanjkljaja okrepi proračunske ukrepe za leto 2014 zaradi nastajajoče vrzeli v višini 0,5 % BDP, predvidene v skladu s pomladansko napovedjo služb Komisije iz leta 2014 in ki kaže na nevarnost znatnega odstopanja od zahtev iz preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast. Bistveno okrepi proračunsko strategijo v letu 2015 za doseganje in ohranjanje srednjeročnega cilja in zagotovi spoštovanje pravila glede višine dolga za vzdržno zmanjševanje deleža javnega dolga. Zaščiti odhodke na področjih, ki neposredno vplivajo na rast, kot so izobraževanje, inovacije in raziskave.

               2.

               Ko bodo to dovoljevale gospodarske razmere, okrepi prizadevanja za reformo trga nepremičnin s pospešitvijo zmanjšanja davčne olajšave za hipotekarne obresti, tako da uvede bolj tržno naravnan mehanizem za določanje višine najemnin na trgu najemnih stanovanj in z dodatnim vezanjem višine najemnin za socialna stanovanja na višino dohodkov gospodinjstev. Spremlja učinke reform v zvezi s socialnimi stanovanji v smislu dostopnosti in cenovne dostopnosti teh stanovanj za gospodinjstva z nizkimi dohodki. Si še naprej prizadeva, da se politike v zvezi s socialnimi stanovanji preoblikujejo z namenom, da se podpora zagotovi gospodinjstvom, ki jo najbolj potrebujejo.

               3.

               Izvede reforme drugega stebra pokojninskega sistema, da se zagotovi primerna znotraj- in medgeneracijska porazdelitev stroškov in tveganj. Postopno zviševanje zakonsko določene upokojitvene starosti podkrepi z ukrepi za povečanje zaposljivosti starejših delavcev. Izvede predvideno reformo na področju dolgotrajne oskrbe, da se zagotovi vzdržnost, hkrati pa pravičen dostop in kakovost storitev, ter spremlja učinke te reforme.

               4.

               Sprejme nadaljnje ukrepe za krepitev udeležbe na trgu dela, zlasti ljudi na obrobju trga dela, in zmanjša odvračilne davčne ukrepe na trgu dela. Izvede reforme delavnopravne zakonodaje in sistema nadomestil za brezposelnost ter nadalje zmanjša togosti na trgu dela. V posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami omogoči večjo diferenciacijo pri rasti plač, tako da v celoti izkoristi obstoječi institucionalni okvir.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (3)  Za leto 2014 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2014/322/EU z dne 6. maja 2014 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2014 (UL L 165, 4.6.2014, str. 49).

      (4)  UL C 217, 30.7.2013, str. 89.

      (5)  Uredba (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (UL L 140, 27.5.2013, str. 11).

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (7)  Glej stran 141 tega Uradnega lista.


title: Priporočilo Sveta z dne 11. julija 2017 v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Slovaške za stabilnost za leto 2017

text:
               9.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/110

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 11. julija 2017
   v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2017 in mnenje Sveta o programu Slovaške za stabilnost za leto 2017
   (2017/C 261/24)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 16. novembra 2016 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2017. Evropski svet je na zasedanju 9. in 10. marca 2017 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 16. novembra 2016 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Slovaške ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil na zasedanju 9. in 10. marca 2017. Svet je Priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje) sprejel 21. marca 2017 (3).

               (2)

               Slovaška bi morala kot država članica, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje, kot je izraženo v priporočilih 1 in 2.

               (3)

               Poročilo o državi za Slovaško za leto 2017 je bilo objavljeno 22. februarja 2017. V njem so bili ocenjeni napredek Slovaške pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 12. julija 2016, nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (4)

               Slovaška je 26. aprila 2017 predložila nacionalni program reform za leto 2017 in program stabilnosti za leto 2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (5)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Člen 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4) določa, da lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (6)

               Za Slovaško trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V programu stabilnosti za leto 2017 vlada načrtuje izboljšanje nominalnega primanjkljaja, in sicer na 1,3 % BDP v letu 2017, ter nadaljnje postopno izboljšanje na 0 % BDP v letih 2019 in 2020. Srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, naj bi bil dosežen do leta 2018. V skladu s programom stabilnosti za leto 2017 naj bi delež dolga sektorja država v BDP postopno upadal in leta 2020 dosegel 46 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten.

               (7)

               Svet je 12. julija 2016 Slovaški priporočil, naj doseže letno fiskalno prilagoditev v višini 0,5 % BDP v letu 2017, da bi se približala srednjeročnemu proračunskemu cilju. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2017 obstaja v letu 2017 tveganje določenega odklona od tega priporočila.

               (8)

               V letu 2018 naj bi se Slovaška glede na svoj fiskalni položaj z dodatno prilagoditvijo približala srednjeročnemu proračunskemu cilju strukturnega primanjkljaja v višini 0,5 % BDP. V skladu s skupno dogovorjeno prilagoditveno matriko v okviru Pakta za stabilnost in rast ta prilagoditev pomeni zahtevo po nominalni stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (5), ki ne presega 2,9 %. To bi ustrezalo strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Ob nespremenjenih politikah obstaja v obdobju 2017–2018 skupaj tveganje znatnega odklona od te zahteve. Svet na splošno meni, da bi morala biti Slovaška pripravljena v letu 2017 sprejeti dodatne ukrepe za zagotovitev skladnosti in da bodo v letu 2018 potrebni dodatni ukrepi, da bi izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast. Vendar bi bilo treba v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 pri oceni proračunskih načrtov in rezultatov upoštevati proračunski saldo države članice glede na ciklične pogoje. Kot je navedeno v sporočilu Komisije o evropskem semestru za leto 2017, priloženem tem priporočilom za posamezne države, bo treba pri oceni osnutka proračunskega načrta za leto 2018 in poznejši oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj glede fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako k okrepitvi trenutnega okrevanja kot tudi k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Slovaške. Pri tem Svet ugotavlja, da namerava Komisija izvesti splošno oceno v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97, zlasti glede na ciklično situacijo na Slovaškem.

               (9)

               Za slovaške javne finance dolgoročno še vedno ostajajo tveganja. Odhodki za zdravstvo še naprej ogrožajo dolgoročno vzdržnost javnih financ, saj je povečanje stroškovne učinkovitosti zdravstva na Slovaškem še vedno izziv. Sprejetih je bilo nekaj ukrepov za racionalizacijo bolnišnične oskrbe in znižanje stroškov, vendar konkretni rezultati še niso vidni. V pregledu porabe za leto 2016 so bile ugotovljene možnosti za prihranke. Kljub temu je bil napredek pri zagotavljanju celostnega zdravstva v praksi in izvajanju reforme izdatkov za zdravstvo do zdaj počasen, počasi pa napreduje tudi uvajanje sistema skupin primerljivih primerov za plačila in e-zdravstvenega sistema. Medtem naj bi se po napovedih primanjkljaj javnega pokojninskega sistema dolgoročno podvojil, pri čemer je upokojitvena starost na Slovaškem med najnižjimi v Uniji. Nedavne prilagoditve pokojninskega sistema so bile večinoma priložnostne in so imele zgolj kratkoročen učinek.

               (10)

               Zmanjšal se je obseg davčnih utaj in izogibanja davkom, ob tem pa si Slovaška prizadeva za izboljšanje prostovoljnega spoštovanja predpisov. Izboljšave pri pobiranju davkov so precej zmanjšale v preteklosti globoko vrzel pri pobiranju DDV. Zdi se, da je omejitev goljufij v zvezi z DDV pozitivno učinkovala tudi na pobiranje davka od dohodkov pravnih oseb. Finančna uprava poudarja izboljšanje izpolnjevanja obveznosti v zvezi z DDV, zlasti z izvajanjem revizij. Hkrati se proučujejo nerevizijske dejavnosti za okrepitev prostovoljnega izpolnjevanja davčnih obveznosti.

               (11)

               Kljub izboljšanju na trgu dela, ki je posledica trajnega gospodarskega okrevanja in stabilnega ustvarjanja delovnih mest, dolgotrajna brezposelnost ostaja problem. Stopnja dolgotrajne brezposelnosti ostaja med najvišjimi v Uniji. Zlasti pesti marginalizirane Rome, nizko usposobljene delavce in mlade. Poleg tega še vedno obstajajo razlike med regijami – stopnja brezposelnosti na vzhodnem Slovaškem je še vedno dvakrat višja kot v Bratislavi. Udeležba odraslih v vseživljenjskem učenju in izobraževanju druge priložnosti ostaja majhna. Kljub ukrepom, ki zaposlene z nizkimi dohodki spodbujajo k delu, in reformi javnih zavodov za zaposlovanje, ki še ni končana, so še vedno težave pri uvajanju individualizirane podpore za dolgotrajno brezposelne in ranljive skupine, to pa med drugim zaradi velikega števila vlog. Akcijski načrt Slovaške za integracijo dolgotrajno brezposelnih, ki se v veliki meri financira iz sredstev Evropskega socialnega sklada, je namenjen izboljšanju tega položaja s celovitim pristopom k individualiziranim storitvam. To bo doseženo z zagotavljanjem specializiranega svetovanja, novega sistema oblikovanja profilov, sodelovanja z zasebnimi agencijami za zaposlovanje in izvajanjem ciljnih programov usposabljanja, ki jih snujejo delodajalci na podlagi regionalnih potreb trga dela. Udeležba Romov na slovaškem trgu dela je še vedno zelo nizka, napredek pri povečevanju njihove zaposlenosti pa je počasen. Dejavniki, ki prispevajo k njihovim skromnim rezultatom na trgu dela, so nizka stopnja izobrazbe, znanja in spretnosti ter diskriminacija. Nizka stopnja zaposlenosti žensk v rodni dobi je posledica dolgega starševskega dopusta (do tri leta), ki ga le redko koristijo moški, pomanjkanja zmogljivosti za otroško varstvo, zlasti za otroke, mlajše od treh let, ter majhne uporabe prožne ureditve delovnega časa.

               (12)

               Izobraževalni sistem je premalo usmerjen k povečanju gospodarskega potenciala Slovaške. Rezultati izobraževanja in raven osnovnih znanj še vedno ne dosegajo pričakovanj v primerjavi z mednarodnimi standardi in so se v obdobju 2012–2015 še poslabšali. Poleg tega so razhajanja med regijami še vedno velika. Skromna uspešnost je v prvi vrsti povezana z močnim učinkom socialno-ekonomskega in etničnega porekla učencev in dijakov, s problematiko enakopravnosti, dostopa in vključenosti ter razmeroma majhno privlačnostjo učiteljskega poklica. Kljub povišanju plač učiteljev leta 2016 v dveh fazah (4 % januarja in 6 % septembra) in načrtovanim nadaljnjim povišanjem v obdobju 2017–2020 so nekonkurenčni plačni pogoji in omejena ponudba trajnega usposabljanja učiteljev med dejavniki, zaradi katerih je ta poklic še vedno precej neprivlačen, zlasti za bodoče mlade učitelje in tiste, ki prebivajo v bolj razvitih regijah države. Nedavno sprejeta zakonodaja za preprečevanje segregacije v zvezi z marginalizirano romsko skupnostjo še ni v celoti izvedena, da bi lahko dosegla pozitivne spremembe in povečala njihovo udeležbo v vključujočem rednem izobraževanju, pri čemer bo poseben poudarek na izobrazbi in varstvu v zgodnjem otroštvu, vključno s predšolsko vzgojo.

               (13)

               Slovaška javna uprava je v postopku modernizacije, vendar korupcija ostaja problematična. Dojemanje korupcije je še vedno visoko in je glavna ovira za poslovanje. Nadzorni mehanizmi in izvrševanje protikorupcijskih pravil se še naprej zdijo neustrezni, pobude politik v zvezi s prijavljanjem nepravilnosti in navideznimi družbami pa morda ne bodo zadostovale za odpravo problema. Poleg tega so prakse javnega naročanja na mnogih področjih še daleč od dobrih praks. Razvijajo se usposabljanja, ki bodo osebje opremila z znanjem za vodenje učinkovitejših sistemov javnega naročanja. Toda navzkrižja interesov, prilagojene razpisne zahteve in prekomerna uporaba najnižje cene kot merila za oddajo naročil ostajajo glavna težava in omejujejo konkurenco, ki temelji na kakovosti. Pomanjkljivosti pri javnem naročanju se stalno navajajo kot dejavniki, ki vplivajo na učinkovitost razporejanja javnih sredstev.

               (14)

               Kadar se zakonodajno okolje pogosto spreminja, podjetja le težko in z visokimi stroški izpolnjujejo predpise ter zakonodajne in regulativne postopke, ureditve insolventnosti pa se pogosto dojemajo kot premalo prijazni do podjetij. Nedavno je bila ustanovljena medresorska delovna skupina za poslovanje, ki jo vodi državni sekretar na Ministrstvu za gospodarstvo in ki naj bi po načrtih do junija 2017 pripravila predloge ukrepov za izboljšanje poslovnega okolja. V sektorju poslovnih poklicev na Slovaškem ostajajo visoke regulativne ovire. Za obravnavo tega vprašanja je Komisija januarja 2017 v svojem sporočilu o priporočilih za reforme na področju regulacije poklicnih storitev v okviru svežnja ukrepov za odpravo ovir na trgu storitev zagotovila posebne smernice za vsak poklic.

               (15)

               Na Slovaškem je še vedno problematično izboljšanje učinkovitosti in tudi neodvisnosti pravosodnega sistema, čeprav si država prizadeva odpraviti pomanjkljivosti. Toda pomisleki glede učinkovitosti in neodvisnosti sodstva ostajajo. Poleg tega javno upravo še naprej bremenijo neučinkovitost, nezadostne zmogljivosti in razdrobljenost. Pozitiven napredek pomenita sprejetje strategije za upravljanje človeških virov iz oktobra 2015 in nedavno sprejetje zakona o javnih uslužbencih. Novi politično neodvisni svet javnih uslužbencev bo nadzoroval izvajanje načel zakona o javnih uslužbencih ter etičnega kodeksa javnih uslužbencev. Zaradi kompleksnosti in nepreglednosti regulativnega okvira so odnosi med zainteresiranimi stranmi na trgu energije zapleteni. Nedavne spremembe pri določanju tarif za distribucijo odražajo vztrajni politični in poslovni vpliv. Neodvisnost regulatorja cen energije naj bi se še zmanjšala po sprejetju zakonodaje, v skladu s katero ima vlada izključno pravico do imenovanja predsednika regulatorja, ministrstvoma za gospodarstvo in okolje pa daje pravico do poseganja v postopke določanja cen.

               (16)

               V okviru evropskega semestra 2017 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Slovaške in jo objavila v poročilu o državi za leto 2017. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2017 in nacionalni program reform za leto 2017 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Slovaška prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Slovaškem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (17)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2017, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

         PRIPOROČA, da Slovaška v letih 2017 in 2018 ukrepa tako, da:

               1.

               Nadaljuje znaten fiskalni napor za leto 2018 v skladu z zahtevami preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast, ob upoštevanju potrebe po okrepitvi trenutnega okrevanja in zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Slovaške. Izboljša gospodarnost zdravstvenega sistema, vključno z izvedbo projekta stroškovne učinkovitosti.

               2.

               Izboljša aktivacijske ukrepe za prikrajšane skupine, vključno z izvedbo akcijskega načrta za dolgotrajno brezposelne ter zagotavljanjem individualiziranih storitev in ciljnega usposabljanja. Okrepi priložnosti za zaposlovanje žensk, zlasti s povečanjem ponudbe dostopnega in kakovostnega otroškega varstva. Izboljša kakovost izobraževanja in poveča udeležbo Romov v vključujočem rednem izobraževanju.

               3.

               Izboljša konkurenco in preglednost poslov javnega naročanja ter stopnjuje boj proti korupciji z odločnejšim izvrševanjem obstoječe zakonodaje. Sprejme in izvede celovit načrt za zmanjšanje upravnih in regulativnih ovir za podjetja. Izboljša učinkovitost pravosodnega sistema ter med drugim skrajša trajanje obravnave civilnih in gospodarskih zadev.

      V Bruslju, 11. julija 2017

            Za Svet

            Predsednik

         T. TÕNISTE

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (3)  UL C 92, 24.3.2017, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  Neto javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 21. junija 2013 za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja v Španiji

text:
               26.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/4

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 21. junija 2013
   za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja v Španiji
   2013/C 180/02
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 126(7) Pogodbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 126 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) se države članice izogibajo čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju.

               (2)

               Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in močno trajnostno rast, ki prispeva k ustvarjanju delovnih mest.

               (3)

               Svet je 27. aprila 2009 v skladu s členom 104(6) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (PES) sklenil, da v Španiji obstaja čezmerni primanjkljaj, ter izdal priporočilo za odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2012 (1) (v nadaljnjem besedilu: Priporočilo Sveta z dne 27. aprila 2009) v skladu s členom 104(7) PES in členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (2).

               (4)

               Svet je 2. decembra 2009 v skladu s členom 3(5) Uredbe (ES) št. 1467/97 sklenil, da je Španija sprejela učinkoviti ukrepi in da je do nepričakovanih neugodnih gospodarskih dogodkov z večjimi negativnimi posledicami za javne finance prišlo po sprejetju Priporočila Sveta z dne 27. aprila 2009. Predvsem izrazito poslabšanje obetov glede rasti, ki jih je povzročila svetovna gospodarska in finančna kriza, je imelo večje negativne posledice za proračun. Posledično je Svet sklenil sprejeti revidirano priporočilo na podlagi člena 126(7) PDEU (v nadaljnjem besedilu: Priporočilo Sveta z dne 2. decembra 2009), da bi se čezmerni primanjkljaj na kredibilen in trajnosten način odpravil najpozneje do leta 2013 s sprejetjem ukrepov v srednjeročnem okviru.

               (5)

               Komisija je 15. junija 2010 sklenila, da je Španija sprejela učinkovite ukrepe v skladu s Priporočilom Sveta z dne 2. decembra 2009 za znižanje javnofinančnega primanjkljaja pod referenčno vrednost 3 % BDP, in menila, da zato nadaljnje ukrepanje v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem ni potrebno.

               (6)

               Svet je 10. julija 2012 v skladu s členom 3(5) Uredbe (ES) št. 1467/97 sklenil, da so bili sprejeti učinkoviti ukrepi, vendar je do nepričakovanih neugodnih gospodarskih dogodkov z večjimi negativnimi posledicami za javne finance prišlo po sprejetju Priporočila Sveta z dne 2. decembra 2009. Predvsem poslabšanje obetov glede rasti in premik v sestavi rasti, ki v manjši meri temelji na davčnih prihodkih, sta imela večje negativne posledice za proračun. Svet je zato sprejel revidirano priporočilo na podlagi člena 126(7) PDEU (v nadaljnjem besedilu: Priporočilo Sveta z dne 10. julija 2012)) in Španiji priporočil, da čezmerni primanjkljaj odpravi najpozneje do leta 2014. Da bi se nominalni javnofinančni primanjkljaj do leta 2014 znižal pod referenčno vrednost 3 % BDP, je Svet Španiji priporočil, naj izboljša strukturni saldo v višini 2,7 % BDP v letu 2012, 2,5 % BDP v letu 2013 in 1,9 % BDP v letu 2014 v skladu s posodobitvijo napovedi služb Komisije iz pomladi 2012. Cilji za nominalni primanjkljaj so bili določeni na 6,3 % BDP za leto 2012, 4,5 % BDP za leto 2013 in 2,8 % BDP za leto 2014. Španija je dobila tudi priporočilo, naj izvede ukrepe, sprejete v proračunu za leto 2012 in v načrtih avtonomnih skupnosti za uravnoteženje, ter do konca julija 2012 sprejme napovedani večletni proračunski načrt za obdobje 2013–2014, vključno s srednjeročno proračunsko strategijo, ki v celoti določa strukturne ukrepe, potrebne za odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2014.

               (7)

               Komisija je 14. novembra 2012 sklenila, da je na podlagi napovedi služb Komisije iz jeseni 2012 Španija sprejela učinkovite ukrepe v skladu z Priporočilom Sveta z dne 10. julija 2012 in da nadaljnji ukrepi v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem niso potrebni.

               (8)

               V skladu s členom 3(5) Uredbe (ES) št. 1467/97 lahko Svet na priporočilo Komisije sprejme revidirano priporočilo na podlagi člena 126(7) PDEU, če so bili sprejeti učinkoviti ukrepi in je do nepričakovanih neugodnih gospodarskih dogodkov z večjimi negativnimi posledicami za javne finance prišlo po sprejetju prvotnega priporočila. V skladu s členom 3(5) navedene uredbe se pojav nepričakovanih neugodnih gospodarskih dogodkov z večjimi negativnimi posledicami za proračun oceni glede na gospodarske napovedi, na katerih temelji priporočilo Sveta.

               (9)

               V skladu s členom 126(7) PDEU in členom 3 Uredbe (ES) št. 1467/97 mora Svet na zadevno državo članico nasloviti priporočila z namenom, da se stanje čezmernega primanjkljaja v določenem roku odpravi. V priporočilu mora biti določen rok največ šest mesecev, v katerem mora zadevna država članica sprejeti učinkovite ukrepe za odpravo čezmernega primanjkljaja. Poleg tega Svet v priporočilu za odpravo čezmernega primanjkljaja zahteva, da se dosežejo letni proračunski cilji, ki so na podlagi napovedi, na kateri temelji priporočilo, v skladu z minimalnim letnim izboljšanjem strukturnega salda, tj. ciklično prilagojenega salda brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, pri čemer se za referenčno merilo uporabi vsaj 0,5 % BDP. V skladu s členoma 9(1) in 17(2) Uredbe (EU) št. 473/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov ter zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (3) bi morala Španija predstaviti program ekonomskega partnerstva.

               (10)

               Po kratkem okrevanju leta 2011 je gospodarstvo zdrsnilo nazaj v recesijo in spet beležilo negativno četrtletno realno rast BDP od tretjega četrtletja leta 2011. BDP se je na letni ravni leta 2012 zmanjšal za 1,4 %. V skladu z napovedjo služb Komisije iz pomladi 2013 naj bi se recesija v letu 2013 nadaljevala, pozitivni neto izvoz pa še vedno ne bo mogel izravnati krčenja domačega povpraševanja. Proizvodnja naj bi se stabilizirala šele proti koncu leta 2013. Zato se predvideva, da se bo realni BDP leta 2013 zmanjšal za 1,5 %, nato pa leta 2014 zrasel za 0,9 % (če se politike ne spremenijo). V času zadnjega priporočila Sveta naj bi se realni BDP leta 2012 zmanjšal za 1,9 % in leta 2013 za 0,3 %, leta 2014 pa zrasel za 1,1 %. Rast v letu 2012, ki je bila manj negativna od predvidene, je bila predvsem posledica nekoliko odpornejšega domačega povpraševanja, k čemur bi lahko prispevala tudi injekcija likvidnosti, izvršena prek sistema povračila poslovnih dolgov, ki so ga ustvarile regije in lokalne skupnosti pred 1. januarjem 2012 (27,4 milijarde EUR oziroma 2,6 % BDP). Za leti 2013 in 2014 napoved služb Komisije iz pomladi 2013 predvideva večje zmanjšanje realnega BDP (za leto 2013) oziroma slabše okrevanje (za leto 2014). To vključuje večji upad domačega povpraševanja v obeh letih in dolgotrajnejšo krizo na področju zaposlovanja. Slabši makroekonomski obeti so delno povezani z dodatnimi ukrepi za konsolidacijo iz načrta za proračun za obdobje 2013–2014 in upoštevajo proračun za leto 2013.

               (11)

               Po napovedi služb Komisije iz pomladi 2013 je leta 2012 javnofinančni primanjkljaj dosegel 10,6 % BDP, medtem ko je bil cilj vlade in postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem 6,3 % BDP, leta 2011 pa 9,4 % BDP. Ob upoštevanju kapitalskih transferjev bankam (ki se obravnavajo kot enkratne operacije) so primanjkljaji znašali 7,0 % in 9,0 % BDP v letu 2012 oziroma 2011. Zmanjšanje nominalnega salda ustreza izboljšanju primarnega salda za 2,4 odstotne točke (brez kapitalskih transferjev bankam) v gospodarstvu, ki se krči, in ob sestavi rasti s šibkimi davčnimi prihodki. Napoved služb Komisije iz pomladi 2013 kaže na izboljšanje strukturnega primanjkljaja za 1,8 odstotne točke v letu 2012, medtem ko je bilo priporočeno izboljšanje za 2,7 odstotne točke. Po manjšem popravku potencialne proizvodnje navzdol od zadnjega priporočila Sveta ocena fiskalne konsolidacije ostaja nespremenjena. Vendar pa naj bi na ocenjeno spremembo strukturnega salda močno vplival nepričakovan izpad dohodka, ki je znašal približno 1,0 odstotne točke. Na splošno naj bi se ob upoštevanju teh učinkov prilagojena fiskalna konsolidacija povečala na 2,9 odstotne točke, kar je več, kot je bilo priporočeno v Priporočilu Sveta z dne 10. julija 2012. Na proračunsko odstopanje v letu 2012 je poleg ukrepov dokapitalizacije vplivala tudi kombinacija prihodkov, manjših od pričakovanih (ob upoštevanju vpliva diskrecijskih ukrepov in baznega učinka), večje vmesne potrošnje in socialnih transferjev. Sestava rasti, ki je v manjši meri temeljila na davčnih prihodkih, in večje poslabšanje na trgu dela sta povzročila velike izpade prihodkov, zlasti neposrednih in posrednih davkov, ter višje socialne odhodke. Španija je leta 2012 sprejela obsežne ukrepe za konsolidacijo v višini približno 4 % BDP, od tega je bilo približno 1 1/2 % BDP na strani prihodkov ter 2 1/2 % BDP na strani odhodkov. S temi ukrepi se je delno nadomestilo tudi osnovno poslabšanje strukturnega salda zaradi višjih plačil obresti in višjih socialnih transferjev.

               (12)

               Po napovedih služb Komisije iz pomladi 2013 se predvideva, da se bo za leto 2013 javnofinančni primanjkljaj zmanjšal na 6,5 % BDP, medtem ko je cilj postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem določen na 4,5 % BDP. Primarni saldo naj bi se izboljšal za 4,5 odstotne točke (0,9 odstotne točke brez kapitalskih transferjev bankam). Na podlagi zadnjega priporočila Sveta je španska vlada avgusta 2012 predstavila večletni proračunski načrt za obdobje 2013–2014, ki opisuje nekatere značilnosti strategije konsolidacije v srednjeročnem obdobju. Proračunski vpliv diskrecijskih ukrepov v letu 2013 naj bi po ocenah znašal skupno približno 1 % BDP na strani odhodkov in približno 1 1/2 % BDP na strani prihodkov. Pričakovano proračunsko odstopanje v višini približno 2 % BDP v primerjavi s ciljem, določenim s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem, je mogoče delno pojasniti s slabšim izhodiščnim položajem. Vendar je glavni dejavnik za odstopanje neugodna sestava rasti, saj se zasebna potrošnja pospešeno zmanjšuje, trg dela pa daje rezultate, ki so slabši od pričakovanih v Priporočilu Sveta z dne 10. julija 2012. Napoved služb Komisije iz pomladi 2013 kaže, da se bo strukturni primanjkljaj leta 2013 dodatno zmanjšal za 1,1 odstotne točke BDP, medtem ko je bilo v priporočilih navedeno zmanjšanje za 2,5 odstotne točke. Ob upoštevanju spremembe ocenjene potencialne rasti in izpada prihodkov, večjega od pričakovanega, se višina fiskalne konsolidacije poveča za 1,4 odstotne točke in znaša tako skupaj 2,5 % BDP, kar je v skladu s Priporočilom Sveta z dne 10. julija 2012. Španska vlada je v svojem programu za stabilnost za leto 2013 napovedala javnofinančni ciljni primanjkljaj v višini 6,3 % BDP za leto 2013, ki naj bi temeljil na dodatnih konsolidacijskih ukrepih v višini približno 3 milijard EUR (0,3 % BDP), ki jih je treba sprejeti in izvesti še letos.

               (13)

               Glede na napoved služb Komisije iz spomladi 2013 naj bi se za leto 2014 nominalni primanjkljaj po pričakovanjih povečal na 7,0 % BDP, pri čemer ciljni primanjkljaj v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem znaša 2,8 % BDP. Primarni primanjkljaj naj bi se povečal za 0,4 % BDP. Poleg baznega učinka pričakovano odstopanje v glavnem odraža iztek začasnih ukrepov, ki so bili sprejeti v preteklih letih, in dejstvo, da načrtovani konsolidacijski ukrepi za leto 2014 niso bili dovolj podrobno pojasnjeni v večletnem proračunskem načrtu iz avgusta 2012, da bi jih bilo mogoče vključiti v napoved služb Komisije. Poleg tega naj bi davki še naprej imeli zelo majhno vlogo v sestavi gospodarske rasti, pri čemer naj socialni prispevki in posredni davki ne bi naraščali v popolnem sorazmerju z nominalnim BDP. Prav tako bi se povečevala tudi plačila obresti zaradi višjega dolga. Po napovedih služb Komisije iz pomladi leta 2013 naj bi se strukturni primanjkljaj poslabšal za 1,1 odstotne točke, medtem ko je bilo priporočeno izboljšanje v višini 1,9 % BDP. Če se upoštevata sprememba predvidene potencialne rasti in nepričakovan izpad prihodkov, se vrzel poveča za dodatne 0,2 odstotne točke.

               (14)

               Kar zadeva fiskalno upravljanje, je bil velik napredek dosežen pri poročanju o izvrševanju proračuna na podcentralni ravni države. Vendar določbe zakona o stabilnosti proračuna na področju zgodnjega opozarjanja in korektivnih mehanizmov za omejitev proračunskih odstopanj niso bile v celoti učinkovite, poleg tega pa bi bilo mogoče izboljšati tudi preglednost pri njihovem izvajanju. Kljub napredku v zvezi s proračunskim poročanjem na regionalni ravni bi doseganje večje fiskalne preglednosti zahtevalo celovitejšo, doslednejše in bolj pravočasno poročanje, med drugim tudi v zvezi s proračunskim načrtovanjem, na konsolidirani ravni javne uprave v skladu z Evropskim sistemom računov. Institucionalno in finančno popolnoma neodvisen fiskalni svet še ni bil ustanovljen.

               (15)

               Bruto javnofinančni dolg se je leta 2012 povečal na približno 84 % BDP, medtem ko je bilo v posodobitvi napovedi služb Komisije iz pomladi 2012 napovedano povečanje na 80,9 %. Povečanje deleža dolga je bilo posledica primanjkljaja, ki je bil višji od pričakovanega, nižje nominalne rasti BDP, stroškov operacij v zvezi z dokapitalizacijo bank in izplačil zaostalih plačil, ki so bremenila javno upravo. V skladu z napovedjo služb Komisije iz pomladi 2013 naj bi se po scenariju izvajanja nespremenjenih politik razmerje med dolgom in BDP po napovedih še povečalo in leta 2014 preseglo 95 %, kar pomeni, da bo referenčna vrednost iz Pogodbe presežena v vseh letih.

               (16)

               Komisija je 10. aprila 2013 na podlagi poglobljenega pregleda iz leta 2013 v zvezi s Španijo v okviru postopka v zvezi z makroekonomskim neravnotežjem (4) ugotovila, da v Španiji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja. Odpravljanje teh neravnotežij, ki so se nakopičila v letih velike gospodarske rasti, zlasti pa prevzemanje zelo visokih ravni zasebnega in zunanjega dolga zelo negativno vplivata na gospodarsko rast, finančno stabilnost in javne finance. Trajnostna odprava čezmernega primanjkljaja v srednjeročnem obdobju zahteva sočasen napredek pri zagotavljanju odprave makroekonomskih neravnotežij, ki je podprt s strukturnimi reformami za spodbujanje rasti in ustvarjanje delovnih mest ter zmanjševanje strukturne togosti, ki ovira prilagajanje.

               (17)

               Po napovedi služb Komisije iz pomladi 2013 Španija ne bo izpolnila nominalnih proračunskih ciljev iz Priporočila Sveta z dne 10. julija 2012. Vendar je strukturna konsolidacija, ki jo je Španija izvedla v letih 2012 in 2013, ob upoštevanju nepričakovanih neugodnih gospodarskih dogodkov, do katerih je prišlo po objavi priporočila Sveta, v skladu s Priporočilom Sveta z dne 10. julija 2012. Ti nepričakovani neugodni gospodarski dogodki so zelo negativno vplivali na javne finance. Zlasti veliki izpadi prihodkov, povezani s tekočimi prizadevanji, da bi se gospodarstvo ponovno uravnotežilo in bi njegova sestava rasti v manjši meri temeljila na davčnih prihodkih, in s tem povezani negativni učinki na elastičnost prihodkov so privedli do močnega poslabšanja proračunskega položaja. Poleg tega je gospodarska recesija zelo negativno vplivala na zaposlovanje in brezposelnost se je s tem močno povečala. Ob upoštevanju vseh teh dejavnikov in skladno s pravili Pakta za stabilnost in rast ter vključno s potrebo po odpravi čezmernih makroekonomskih neravnotežij z velikimi negativnimi posledicami za javne finance se zdi podaljšanje roka za odpravo čezmernega primanjkljaja v Španiji za dve leti, in sicer do leta 2016, primerno, kljub enoletnemu podaljšanj, ki ga Pakt za stabilnost in rast predvideva kot pravilo.

               (18)

               Ker ostajata razvoj gospodarstva in proračuna zelo negotova, bi bilo treba priporočeni proračunski cilj za zadnje leto obdobja za odpravo čezmernega primanjkljaja določiti tako, da bo očitno pod referenčno vrednostjo, in s tem zagotoviti učinkovito in trajno odpravo primanjkljaja v zahtevanem roku.

               (19)

               Vmesni nominalni ciljni primanjkljaji, ki bi vodili do odprave čezmernega primanjkljaja do leta 2016, so določeni na 6,5 % BDP za leto 2013, 5,8 % BDP za leto 2014, 4,2 % BDP za leto 2015 in 2,8 % BDP za leto 2016. Doseganje teh ciljev zahteva povprečno letno izboljšanje primarnega salda (brez enkratnih ukrepov) v višini 1,3 % BDP v obdobju 2013–2016 in na podlagi napovedi služb Komisije iz pomladi 2013, ki so bile pripravljene za obdobje do leta 2016, izboljšanje strukturnega proračunskega salda v višini 1,1 % BDP leta 2013, 0,8 % BDP leta 2014, 0,8 % BDP leta 2015 in 1,2 % BDP leta 2016. Ta postopnejša prilagoditev upošteva trenutne težke gospodarske razmere in tekoče velike strukturne spremembe v španskem gospodarstvu, podpreti pa jo bo treba z ambicioznimi strukturnimi reformami. Ta prilagoditev naj bi podprla odpravo zunanjih in notranjih makroekonomskih neravnotežij, ublažila negativne kratkoročne učinke fiskalne konsolidacije na gospodarsko rast, hkrati pa je stabilizirala in obrnila trend naraščanja splošnega javnofinančnega dolga.

               (20)

               V skladu z napovedmi služb Komisije iz pomladi 2013, ki so bile pripravljene za obdobje do leta 2016, ki temelji na predpostavki nespremenjenih politik, na tej stopnji dodatni ukrepi za dosego priporočenega izboljšanja strukturnega salda za leto 2013 (in novega ciljnega primanjkljaja 6,5 % BDP) ne bodo potrebni, vendar bo treba proračunske načrte na vseh ravneh upravljanja dosledno izvajati. V obdobju 2014–2016 bo treba za trajno zmanjšanje primanjkljaja pod referenčno vrednost Pogodbe sprejeti precejšnje strukturne fiskalne ukrepe poleg tistih, ki so že vključeni v napovedi služb Komisije iz pomladi 2013. S temi ukrepi, ki bodo leta 2014 morali znašati okoli 2 % BDP, leta 2015 1 % BDP in leta 2016 1 ½ % BDP, bi se morale izravnati potreba po nadomestitvi negativnih sekundarnih učinkov, negativna potencialna proizvodna rast ter rast plačil obresti in socialnih plačil.

               (21)

               V programu stabilnosti za leto 2013 je predviden potek prilagajanja, ki je na splošno skladen z odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2016, pri čemer bi morale biti vrednosti nominalnega primanjkljaja 6,3 % BDP leta 2013, 5,5 % leta 2014, 4,1 % leta 2015 in 2,7 % leta 2016. Za leto 2013 ciljna vrednost temelji na dodatnih konsolidacijskih ukrepih v višini približno 3 milijarde EUR, ki so predvideni v programu in jih je še treba natančno določiti.

               (22)

               Ukrepi za proračunsko konsolidacijo bi morali na splošno zagotoviti trajno izboljšanje javnofinančnega salda, hkrati pa bi morali biti usmerjeni k povečevanju kakovosti javnih financ in krepitvi možnosti za gospodarsko rast.

               (23)

               Španija se srednjeročno sooča z visokimi tveganji za vzdržnost, dolgoročno pa je izpostavljena srednje velikim tveganjem. Če bi se spet lahko zagotovil višji primarni strukturni saldo v višini približno – 0,5 % BDP, kakršna je bila njegova povprečna vrednost v obdobju 1998–2012, bi to pripomoglo k omejevanju teh tveganj. Pričakuje se, da bo reforma programa predčasnega upokojevanja iz leta 2013 prispevala k dolgoročni vzdržnosti sistema socialne varnosti. Vendar bo potrebno sprejeti dodatne ukrepe za omejitev rasti odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, in sicer z ustrezno ureditvijo faktorja vzdržnosti, predvidenega v reformi pokojninskega sistema iz leta 2011, ter hkrati zagotoviti, da se bo upokojitvena starost povečevala v skladu z daljšanjem življenjske dobe.

               (24)

               Zaradi decentraliziranosti svojih javnih financ je treba v Španiji potek fiskalne prilagoditve podkrepiti z verodostojno srednjeročno konsolidacijsko strategijo, ki vključuje (i) podroben večletni proračunski načrt s podrobno opredelitvijo ukrepov za obdobje 2014–2016, (ii) nadaljnje krepitve učinkovitosti institucionalnega okvira (z dodatnim povečanjem preglednosti pri izvajanju zakona o stabilnosti proračuna ter z ustanovitvijo neodvisnega fiskalnega sveta), (iii) sprejetje konkretnih ukrepov za omejitev naraščajočega strukturnega primanjkljaja v sistemu socialne varnosti ter (iv) konsolidacijo, ki si v večji meri prizadeva spodbujati gospodarsko rast (vključno z izvajanjem sistematičnih pregledov odhodkov ter davčnega sistema).

               (25)

               Vzporedno z rednimi pregledi finančne pomoči EMS za dokapitalizacijo finančnih institucij v Španiji (5) ter v skladu z dogovorom iz memoranduma o soglasju, podpisanega 23. julija 2012, se bo vsako četrtletje spremljal napredek pri izvajanju zavez Španije v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem.

               (26)

               Španija izpolnjuje pogoje za podaljšanje roka za odpravo čezmernega javnofinančnega primanjkljaja iz člena 3(5) Uredbe (ES) št. 1467/97 –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:

               1.

               Španija bi morala do leta 2016 odpraviti sedanji čezmerni primanjkljaj.

               2.

               Španija bi morala leta 2013 doseči nominalni ciljni primanjkljaj v višini 6,5 % BDP, leta 2014 5,8 % BDP, leta 2015 4,2 % BDP in leta 2016 2,8 % BDP, kar je na podlagi napovedi služb Komisije iz pomladi 2013, ki so bile pripravljene za obdobje do leta 2016, skladno z izboljšanjem strukturnega salda v višini 1,1 %, 0,8 %, 0,8 % oziroma 1,2 % BDP v obdobju 2013–2016.

               3.

               Španija bi morala izvesti ukrepe, sprejete v proračunskih načrtih za leto 2013, na vseh ravneh upravljanja ter biti pripravljena, da sprejme popravne ukrepe v primeru odstopanj od proračunskih načrtov. Organi bi morali okrepiti srednjeročno proračunsko strategijo z natančno opredeljenimi strukturnimi ukrepi za obdobje 2014–2016, ki so potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2016.

               4.

               Svet določi rok 1. oktobra 2013, do katerega mora španska vlada sprejeti učinkovite ukrepe ter v skladu s členom 3(4a) Uredbe (ES) št. 1467/97 podrobno poročati o konsolidacijski strategiji, ki je predvidena za dosego ciljev.

         Poleg tega bi morala Španija:

               (a)

               okrepiti učinkovitost institucionalnega okvira z dodatnim povečanjem preglednosti pri izvajanju zakona o stabilnosti proračuna ter z ustanovitvijo neodvisnega fiskalnega sveta, ki bo zagotavljal analize in svetovanje ter spremljal skladnost fiskalne politike z nacionalnimi fiskalnimi predpisi in fiskalnimi predpisi Unije;

               (b)

               izvesti konkretne korake za omejitev naraščajočega strukturnega primanjkljaja v sistemu socialne varnosti; in

               (c)

               bolj poudariti pomen konsolidacije, ki si v večji meri prizadeva spodbujati gospodarsko rast, vključno z izvajanjem sistematičnih pregledov odhodkov in davčnega sistema.

         Da bo zagotovila uspešnost strategije za fiskalno konsolidacijo, bo pomembno tudi, da Španija fiskalno konsolidacijo podpre s celovitimi strukturnimi reformami v skladu s priporočili Sveta, ki so bila na Španijo naslovljena v okviru evropskega semestra in postopka v zvezi z makroekonomskim neravnotežjem.
   To priporočilo je naslovljeno na Kraljevino Španijo.

      V Luxembourgu, 21. junija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         M. NOONAN

      (1)  Vsi dokumenti, povezani s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Španijo, so na voljo na: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm

      (2)  UL L 209, 2.8.1997, str. 6.

      (3)  UL L 140, 27.5.2013, str. 11.

      (4)  http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2013/op134_en.htm

      (5)  http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/spain/index_en.htm