				|

		52012DC0313

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za leto 2012 ter mnenjem Sveta o francoskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2016 /* COM/2012/0313 final - 2012/ () */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Francije za leto 2012
ter mnenjem Sveta o francoskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2016
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)(1)   Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog
Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in
rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih
politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih
je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in
konkurenčnost.
(2)(2)   Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o
širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter
21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav
članic[5],
ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane,
naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in
politikah zaposlovanja.
(3)(3)   Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo v
zvezi z nacionalnim reformnim programom Francije za leto 2011 ter dal
mnenje o dopolnitvi francoskega programa stabilnosti za obdobje 2011–2014.
(4)(4)   Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled
rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra predhodnega in
integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020. Poleg
tega je 14. februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela
poročilo o mehanizmu opozarjanja[6],
v katerem je Francijo opredelila kot eno od držav članic, za katere je
treba opraviti poglobljen pregled.
(5)(5)               Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni
vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu,
spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in
socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.
(6)(6)   Evropski svet je 2. marca 2012 tudi pozval države
članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo
svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe stabilnosti oziroma
konvergenčne programe in nacionalne reformne programe.
(7)(7)   Francija je 4. maja 2012 predložila dopolnitev programa
stabilnosti za obdobje 2012–2016, 13. aprila 2012 pa nacionalni
reformni program za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno,
da bi se upoštevale medsebojne povezave. Komisija je v poglobljenem pregledu[7] iz člena 5 Uredbe
(EU) št. 1176/2011 proučila tudi, ali so Francijo prizadela
makroekonomska neravnotežja. Ugotovila je, da ima Francija težave z
neravnotežjem, ki pa ni čezmerno.
(8)(8)   Na podlagi ocene programa stabilnosti v skladu z Uredbo
Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na
katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, optimističen.
Komisija je v svoji napovedi iz pomladi 2012 napovedala, da bo rast BDP v letu
2012 dosegla 0,5 %, leta 2013 pa 1,3 %, medtem ko program napoveduje
0,7 oziroma 1,75‑odstotno rast. Po primanjkljaju, ki je bil s 5,2% BDP v
letu 2011 boljši od pričakovanega, program načrtuje njegovo znižanje
na 3 % v letu 2013, tj. do roka, ki ga je Svet določil za odpravo
čezmernega primanjkljaja, in nato nadaljevanje konsolidacije, leta 2016 pa
naj bi bil proračun uravnotežen. Srednjeročni proračunski cilj
uravnoteženega proračuna v strukturnem smislu naj bi bil dosežen v
programskem obdobju. Srednjeročni proračunski cilj ustrezno odraža
zahteve Pakta za stabilnost in rast. Na podlagi (preračunanega)
strukturnega salda[8]
je načrtovani povprečni letni fiskalni napor v obdobju 2010–2013
skladen s priporočilom Sveta z dne 2. decembra 2009. V obdobju
2014–2016 naj bi bil v strukturnem smislu dosežen letni napredek pri doseganju
srednjeročnega cilja, enakovreden nadaljnjim 0,7 % BDP. V skladu s
programom naj bi bila stopnja rasti javnofinančnih odhodkov ob upoštevanju
diskrecijskih ukrepov glede prihodkov skladna z referenčno vrednostjo za
odhodke iz Pakta za stabilnost in rast. Potek prilagoditve, predstavljen v
programu, je izpostavljen tveganjem. Makroekonomski scenarij bi se lahko
izkazal za manj ugodnega kot je napovedala Komisija v svoji napovedi iz pomladi
2012. Ukrepi niso dovolj podrobno opredeljeni, da bi dosegli cilje za leto 2013
in pozneje ter priporočeni povprečni letni fiskalni napor. Poleg tega
so dosedanji rezultati Francije pri doseganju ciljev glede izdatkov mešani.
Zato ni mogoče zagotoviti, da bo čezmerni primanjkljaj do leta 2013
odpravljen, če načrtovani ukrepi ne bodo dovolj podrobno
določeni in po potrebi sprejeti dodatni ukrepi. Delež dolga je leta 2011
znašal 85,8 % BDP, leta 2013 naj bi dosegel 89,2 %, leta 2016 pa naj
bi padel na 83,2 %. V skladu s programom bo cilj glede zmanjšanja dolga
dosežen konec prehodnega obdobja (leta 2016).
(9)(9)   Čeprav so bili v drugi polovici leta 2011 in februarja 2012
sprejeti dodatni ukrepi za konsolidacijo, je izvajanje fiskalne konsolidacije
še vedno velik izziv. Za ponovno vzpostavitev vzdržnega fiskalnega položaja se
je treba izogibati odstopanjem pri odhodkih z okrepljenim fiskalnim naporom na
podlagi v celoti opredeljenih ukrepov. Poleg tega bi morala Francija
izkoristiti priložnosti za pospešitev zmanjševanja primanjkljaja, da se v
skladu z načrti olajša odpravljanje čezmernega primanjkljaja. Kar
zadeva dolgoročno vzdržnost javnih financ in primernost prihodnjih
pokojnin, se postopoma uvaja pokojninska reforma iz leta 2010. Vendar pa
ni gotovo, ali bo sistem do leta 2018 uravnotežen, če bosta zaposlovanje
in rast manjša od pričakovanih, po letu 2020 pa naj bi bil v primanjkljaju.
Poleg tega novi usmerjevalni odbor, ki je bil ustanovljen za izdajanje letnih
mnenj o finančnih razmerah v okviru različnih pokojninskih shem in
pogojih, potrebnih za zagotovitev uravnoteženih računov do leta 2018, v
letu 2011 ni izdal mnenja, zaradi česar je težko oceniti vzdržnost
pokojninskega sistema.
(10)(10)           Delovanje francoskega trga dela bi se izboljšalo z
nadaljnjim zmanjšanjem njegove razdrobljenosti. Pogodba o varnosti zaposlitve
(contrat de sécurisation professionnelle: CSP), ki je bila uvedena z zakonom iz
julija 2011 in združuje dve obstoječi pogodbi, prenaša breme
svetovanja v primeru odpuščanja zaradi presežkov z delodajalcev na javne
zavode za zaposlovanje (Pôle emploi). To je pozitiven, ampak omejen
ukrep. Sprejetih je bilo tudi več ukrepov za zagotovitev prožnega
delovnega režima za družbe, ki so začasno v težavah, oziroma so taki
ukrepi v obravnavi. Ti ukrepi pa se ne nanašajo posebej na razdrobljenost trga
dela. Poleg tega je iz pregleda zakonodaje o varnosti zaposlitve razvidno, da
upravni postopek za posamezne odpustitve še vedno vsebuje negotovosti in
morebitne visoke stroške za delodajalce. Zagotoviti je treba, da kakršne koli
spremembe minimalne plače spodbujajo zaposlovanje, zlasti mlajših in nizko
kvalificiranih.
(11)(11)           Po pokojninski reformi so korak v pravo smer ukrepi za
spodbujanje zaposlovanja starejših, vključno z zahtevo, da morajo družbe
izvajati aktivno upravljanje starosti zaposlenih. Vendar pa so povezani
akcijski načrti na splošno premalo ambiciozni in ne vključujejo
ukrepov v zvezi z, na primer, skrajševanjem delovnega časa ali ponudbo
delovnih mest, posebej prilagojenih starejšim. Poleg tega lahko nekateri vidiki
sistema nadomestil za brezposelnost za starejše (trajanje, neobstoj degresivne
lestvice) pomenijo le omejeno spodbudo za delo. Potrebna je ambicioznejša
strategija na področju izobraževanja odraslih, da se poveča njihova
zaposljivost.
(12)(12)           Za odpravljanje brezposelnosti mladih so se francoski
organi zavezali, da bodo do leta 2015 povečali število vajeništev s 600 000
na 800 000. V letih 2011 in 2012 je bilo uvedenih več ukrepov za
povečanje števila vajeništev v družbah, zvišale pa so se tudi kazni za
družbe, ki se tega ne držijo. Kljub tem ukrepom je skupno število vajeništev še
vedno veliko manjše od ciljnega. Poleg tega je iz poročila, ki so ga
nedavno naročili francoski organi, razvidno, da 40 % MSP meni, da
znanja in veščine vajencev ne ustrezajo njihovim potrebam. Za politike, ki
obravnavajo brezposelnost mladih, bi bila tako bolj koristna večja
skladnost med znanji in veščinami, pridobljenimi v izobraževalnem sistemu,
in potrebami trga dela.
(13)(13)           Združitev agencije za zaposlovanje (ANPE) in agencije,
ki ureja nadomestila za brezposelnost (UNEDIC), v eno telo (Pôle emploi)
še ne dosega pričakovanih rezultatov, kar zadeva učinkovitost in
kakovost storitev. Novi večletni tristranski sporazum o delovanju in
storitvah Pôle emploi za obdobje 2012–2014, podpisan januarja 2012
(med vlado, socialnimi partnerji in Pôle emploi), je korak v pravo smer.
Vendar je še vedno treba določiti številne cilje, zaradi česar je na
tej stopnji težko oceniti, kako ambiciozna je reforma. Verodostojnost reforme
zmanjšujejo tudi proračunske omejitve in omejitve na področju
človeških virov, s katerimi se soočajo javni zavodi za zaposlovanje.
(14)(14)           Februarja 2012 je Francija sprejela povečanje
DDV na 21,2 %, tj. za 1,6 odstotne točke, ter povečanje
socialnih dajatev na kapitalske dohodke in kapitalski dobiček na 15,5 %,
tj. za 2 odstotni točki, da se nadomestijo nižji prispevki delodajalcev za
socialno varnost. To je ustrezen ukrep za uvedbo bolj uravnoteženega
davčnega sistema, ki davčno breme preusmerja z dela. Kot ugotavlja
Komisija v svojem poglobljenem pregledu o makroekonomskih neravnovesjih, bi
lahko prispeval k izboljšanju stroškovne konkurenčnosti francoskega
izvoza, kar bi lahko imelo pozitiven učinek na dobičkonosnost
podjetij, dolgoročno pa tudi na naložbe in necenovno konkurenčnost.
Vendar je reforma osredotočena preveč ozko. Kljub prizadevanjem za
zmanjšanje davčnih izdatkov te spremljajo povišanja davčnih stopenj,
zaradi česar se že tako visoko davčno breme za delo še povečuje.
Kar zadeva davčne prilive iz okoljskega davka, ima Francija drugo najnižjo
stopnjo v EU, kar pomeni, da obstajajo možnosti za povečanje tega davka.
In končno, sprejeti niso bili nobeni posebni ukrepi za ocenjevanje
učinkovitosti nekaterih nižjih stopenj pri doseganju ciljev glede
zaposlovanja ali socialnih ciljev (zlasti nižjih stopenj DDV).
(15)(15)           Sprejetih je bilo več reform za poenostavitev
poslovnega okolja in odpravo omejitev za nekatere regulirane stroke in poklice,
vendar pa ne odpravljajo ovir za vstop in omejevalnega ravnanja pri mnogih
drugih (npr. v veterini, taksi službah, zdravstvu, pravniških poklicih,
vključno z notarji). Zato je potreben bolj horizontalen in sistematičen
pregled preostalih omejevalnih ravnanj v reguliranih poklicih, da se ocenita
njihova potrebnost in sorazmernost. Kar zadeva maloprodajni sektor, je treba
distributerjem dovoliti, da sami določajo cene in druge poslovne pogoje,
tako da so potrošnikom na voljo nižje cene. Potrošniki bi imeli koristi tudi od
drugih ukrepov za spodbujanje konkurence v tem visoko koncentriranem sektorju,
na primer od odprave ali pregleda omejitev prostorskega načrtovanja in
racionalizacije postopkov za vzpostavitev novih prodajnih točk.
(16)(16)           V nekaterih omrežnih panogah (grosistična dobava
električne energije, železniški sektor) je treba povečati
intenzivnost konkurence, saj so imele dosedanje reforme teh sektorjev le delne
rezultate. Trg električne energije ostaja eden najbolj koncentriranih v
EU. Čeprav ima zakon NOME pozitiven učinek na konkurenco, so potrebni
nadaljnji ukrepi za izboljšanje dostopa alternativnih operaterjev do
zmogljivosti za proizvodnjo energije v Franciji, na primer hidroelektrarn. V
železniškem prometu obstajajo ovire za vstop novih družb na trg tako v tovornem
prometu kot tudi mednarodnem potniškem prometu; v tovornem prometu ostajajo
tudi tehnične ovire za nediskriminatoren dostop.
(17)(17)           Francoski delež na izvoznih trgih se je med letoma 2005
in 2010 zmanjšal za 19,4 %, kar pomeni eno največjih zmanjšanj pri
državah članicah in je močno nad pragom iz poročila o mehanizmu
opozarjanja, ki ga je Komisija objavila 14. februarja 2012. V
poglobljenem pregledu za Francijo so službe Komisije ugotovile, da so izgube
deležev na izvoznih trgih posledica zmanjšanja stroškovne in necenovne
konkurenčnosti, zlasti slednje. Zlasti naraščajoči stroški dela
na enoto postavljajo dobičkonosnost francoskih družb pod pritisk in
omejujejo njihove zmožnosti za rast, izvajanje ustreznih naložb za izboljšanje
uspešnosti in za inovacije. Politike, sprejete za spodbujanje inovacij v
zasebnem sektorju, je treba spremljati in dopolnjevati z ukrepi za ponovno
vzpostavitev dobičkonosnosti francoskih družb.
(18)(18)            Francija je
sprejela številne zaveze v okviru pakta „euro plus“. Te zaveze in
izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje
zaposlovanja, izboljšanje konkurenčnosti in krepitev vzdržnosti javnih
financ. Komisija je ocenila izvajanje zavez iz pakta „euro plus“. Rezultate te
ocene je upoštevala pri priporočilih.
(19)(19)           V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno
analizo francoske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in
nacionalni reformni program ter predstavila poglobljen pregled. Glede na to, da
je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske unije z
vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve,
Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in
socialno-ekonomsko politiko v Franciji, ampak tudi spoštovanje pravil in
smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v
priporočilih v točkah 1 do 5 spodaj.
(20)(20)           Svet je ob upoštevanju te ocene preučil francoski
program stabilnosti, njegovo mnenje[9]
pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki 1 spodaj.
(21)(21)           Svet je ob upoštevanju rezultatov temeljitega pregleda,
ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni
program Francije za leto 2012 in njen program stabilnosti. Njegova
priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011
so izražena zlasti v priporočilih v točkah 2, 4 in 5 spodaj –
PRIPOROČA, naj Francija v obdobju
2012–2013 sprejme naslednje ukrepe:
1.           Okrepi in izvaja naj
proračunsko strategijo za leto 2012 in pozneje ob podpori dovolj podrobno
opredeljenih ukrepov, da se zagotovi pravočasna odprava čezmernega
primanjkljaja in doseganje strukturnega fiskalnega napora, določenega v
priporočilih Sveta v skladu s postopkom o čezmernem primanjkljaju.
Nato naj zagotovi ustrezni strukturni fiskalni napor, da se lahko dovolj
približa uresničitvi srednjeročnega proračunskega cilja, med
drugim z dosego referenčne vrednosti za odhodke, ter zagotovi zadosten
napredek pri doseganju skladnosti s ciljem glede zmanjšanja dolga. Nadaljuje
naj pregled vzdržnosti in ustreznosti pokojninskega sistema in po potrebi
sprejme dodatne ukrepe.
2.           V posvetovanju s socialnimi
partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami naj uvede nadaljnje reforme za
odpravljanje razdrobljenosti trga dela s pregledom nekaterih vidikov zakonodaje
o varnosti zaposlitve, zlasti v zvezi z upravnim postopkom za posamezne
odpustitve; še
naprej naj zagotavlja, da gibanje minimalne plače podpira ustvarjanje
novih delovnih mest in konkurenčnost; sprejme naj ukrepe za povečanje
vključenosti odraslih v vseživljenjsko učenje.
3.           Sprejme naj ukrepe v zvezi s
trgom dela, da zagotovi daljšo zaposlenost starejših; izboljša naj zaposljivost
mladih, zlasti tistih, pri katerih je tveganje za brezposelnost največje,
z zagotavljanjem številnejših in boljših programov vajeništva, ki bodo
učinkovito zadovoljili njihove potrebe; pospeši naj programe aktivne
politike zaposlovanja in zagotovi večjo učinkovitost javnih zavodov
za zaposlovanje pri individualnem svetovanju.
4.           Sprejme naj nadaljnje ukrepe
za uvedbo enostavnejšega in bolj uravnoteženega davčnega sistema, pri
čemer naj davčno breme prenese z dela na druge oblike
obdavčitve, ki manj ovirajo rast in zunanjo konkurenčnost, zlasti
okoljski davek in davek na potrošnjo; nadaljuje naj prizadevanja za zmanjšanje
in racionalizacijo davčnih izdatkov (zlasti tistih, ki spodbujajo
zadolženost); pregleda naj učinkovitost sedanjih nižjih stopenj DDV pri
podpori ustvarjanju novih delovnih mest.
5.           Prizadeva naj si za odpravo
neupravičenih omejitev za regulirane stroke in poklice, zlasti v
storitvenem in maloprodajnem sektorju; sprejme naj nadaljnje korake za
liberalizacijo omrežnih panog, zlasti grosističnega trga električne
energije, razvije zmogljivosti za medsebojno povezovanje na področju
energije ter olajša vstop novih operaterjev na trg v sektorjih tovornega
prometa in mednarodnega potniškega prometa.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2012) 313 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.
[5]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 155 final.
[8]               Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in
začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije preračunale na podlagi
informacij, predloženih v programu z uporabo skupno dogovorjene metodologije.
[9]               V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


				|

		52012DC0309

			Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Združenega kraljestva za leto 2012 ter mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za obdobje 2012–2017 /* COM/2012/0309 final  */

			   	Priporočilo za
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Združenega kraljestva za leto 2012
ter mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za obdobje
2012–2017
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)(1)   Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog
Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in
rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih
politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih
je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in
konkurenčnost.
(2)(2)   Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o
širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter
21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav
članic[5],
ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane,
naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in
politikah zaposlovanja.
(3)(3)   Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo v
zvezi z nacionalnim reformnim programom Združenega kraljestva za leto 2011 in
dal mnenje o njegovi dopolnitvi konvergenčnega programa za obdobje
2011–2014.
(4)(4)   Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni
pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra
predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji
Evropa 2020. Poleg tega je 14. februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU)
št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[6], v katerem je Združeno
kraljestvo opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti
poglobljen pregled.
(5)(5)               Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni
vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu,
spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in
socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave.
(6)(6)   Združeno kraljestvo je 30. aprila 2012 predložilo konvergenčni
program, ki zajema obdobje 2011–2012 do 2016–2017, in nacionalni reformni
program za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se
upoštevale medsebojne povezave. Komisija je v poglobljenem pregledu iz člena 5
Uredbe (EU) št. 1176/2011 proučila tudi, ali so Združeno kraljestvo
prizadela makroekonomska neravnotežja. Komisija je v svojem poglobljenem
pregledu ugotovila[7],
da ima Združeno kraljestvo težave z notranjim neravnotežjem, ki pa ni
čezmerno.
(7)(7)   Na podlagi ocene konvergenčnega programa za leto 2012 v
skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je
makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v
programu, verjeten. Namen proračunske strategije, opisane v programu, je
izvajanje potrebne fiskalne konsolidacije, da se dosežejo cilji fiskalne
strategije vlade glede neto dolga in ciklično prilagojenega tekočega
računa plačilne bilance. Konvergenčni program ne vključuje
srednjeročnega cilja, kot ga predvideva Pakt za stabilnost in rast. V
skladu z napovedmi programa naj bi bil rok za odpravo čezmernega
primanjkljaja, ki ga je določil Svet v svojem priporočilu z dne
2. decembra 2010, presežen za eno leto. Javnofinančni
primanjkljaj naj bi v obdobju 2014–2015, tj. do roka, ki ga je določil
Svet, znašal 4,4 % BDP, kar na podlagi (preračunanega) strukturnega
proračunskega salda[8]
pomeni povprečno fiskalno konsolidacijo v višini 1,25 % BDP v
obdobju 2010–2011 do 2014–2015, to pa je pod 1,75‑odstotno konsolidacijo,
ki jo določa priporočilo Sveta v skladu s postopkom o čezmernem
primanjkljaju. Čeprav se vlada ni oddaljila od svoje strategije fiskalne
konsolidacije, ki se je na začetku na podlagi prejšnjih makroekonomskih
projekcij zdela zadostna za doseganje ciljev postopka o čezmernem
primanjkljaju, pa je na fiskalni položaj in napovedi vplivalo poslabšanje
obetov glede gospodarske rasti. Ukrepi glede prihodkov so v poteku prilagoditve
fiskalne konsolidacije močno osredotočeni na začetek programa.
Do konca obdobja 2011–2012 je bilo dosežene skoraj 40 % skupne letne fiskalne
konsolidacije, načrtovane za obdobje 2010–2011 do 2014–2015, vključno
s 30‑odstotnim znižanjem porabe in dvotretjinskim povečanjem neto
davkov. Možnosti dodatnih prihodkov zaradi večje učinkovitosti
davčnega sistema na podlagi pregleda strukture stopenj DDV še niso dovolj
raziskane. Po konvergenčnem programu naj bi bil javnofinančni
primanjkljaj v obdobju 2011–2012 8,3 % BDP, v obdobju 2012–2013 5,9 %
BDP, v obdobju 2013–2014 6,0 % BDP, v obdobju 2014–2015 4,4 % BDP, v
obdobju 2015–2016 2,9 % BDP, v obdobju 2016–2017 pa 1,2 % BDP. Te
ocene so nekoliko nižje od ocen Komisije, ki je v napovedi iz pomladi za
obdobje 2012–2013 predvidevala primanjkljaj v višini 6,1 % BDP (ki bi brez
predvidenega enkratnega prenosa pokojninskih pravic znašal 7,9 %), za obdobje
2013–2014 pa primanjkljaj v višini 6.5 %. Oceni se razlikujeta zaradi
slabših napovedi rasti in prilagoditev s strani Eurostata v primerjavi s
podatki Združenega kraljestva. Vlada je v poročilu iz jeseni 2011
prilagodila svoj fiskalni načrt, tako da je dala prednost odhodkom, ki
pospešujejo rast, vendar naj bi se naložbe javnega sektorja do 2014–2015 še
vedno močno zmanjšale. Javni dolg je za obdobje 2013–2014 napovedan na
94,7 %, v obdobju 2014–2015 pa naj bi dosegel najvišjo točko.
(8)(8)   Obdobje pred krizo je bilo zaznamovano s pregrevanjem
stanovanjskega trga z rekordnim razmerjem med cenami nepremičnin in
dohodki zaradi vedno večjega pomanjkanja stanovanj, kar je vodilo k
visokim hipotekarnim dolgovom. V skladu s poglobljenim pregledom Komisije
velika zadolženost gospodinjstev pomeni notranje neravnotežje v gospodarstvu
Združenega kraljestva. Zaradi visokega deleža hipotek z variabilno obrestno
mero je finančni položaj gospodinjstev ranljiv zaradi večanja
obrestnih mer, kar ima lahko prek finančnega sektorja posreden
destabilizacijski učinek na gospodarstvo kot celoto. Stalno in
občutno zmanjšanje zadolženosti gospodinjstev je verjetno le, če se
cene nepremičnin znižajo glede na razpoložljivi dohodek. Če pa bi
nominalne cene nepremičnin hitro padle, bi lahko veliko gospodinjstev
zaradi tega imelo negativen lastniški kapital. Stanovanjska gradnja je rekordno
nizka tako zaradi sistema restriktivnega načrtovanja kot tudi
cikličnih pomanjkljivosti, širša dejavnost na trgu stanovanjskih nepremičnin
pa je še vedno počasna. Novembra 2011 je vlada objavila stanovanjsko
strategijo za Anglijo, katere namen je omogočiti povečanje
stanovanjske gradnje, neto učinek novega sistema razvoja nepremičnin
pa je še vedno precej negotov. Stanovanjska strategija prav tako ne obravnava
vprašanja obdavčitve nepremičnin, ki je v Združenem kraljestvu
kombinacija regresivnega periodičnega davka (council tax – občinski
davek) in progresivnega davka na promet nepremičnin (Stamp Duty Land Tax:
SDLT), ki bi lahko vplivala na cikličen razvoj proračunskih prihodkov
in finančno stabilnost. V proračunu za leto 2012 so bile stopnje SDLT
nekoliko prilagojene, na splošno pa so bile spremembe na tem področju le
majhne.
(9)(9)   Združeno kraljestvo se sooča z vedno večjimi izzivi v
povezavi z brezposelnostjo in udeleženostjo na trgu dela. Stopnja
brezposelnosti v Združenem kraljestvu znaša trenutno 8,4 %. Brezposelnost
mladih je mnogo višja, 22,2 %, več kot 38 % brezposelnih pa je
mlajših od 25 let. 17,7 % mladih (16–24 let) ni nezaposlenih niti
vključenih v izobraževanje ali usposabljanje. Zaposlovanje v zasebnem
sektorju se počasi povečuje, vendar ne dovolj, da bi izravnalo
zmanjšanje zaposlovanja v javnem sektorju in naraščanje delovne sile. Združeno kraljestvo ima preveč nizko kvalificiranih
delavcev, po katerih se povpraševanje zmanjšuje, ter premalo delavcev s
poklicnimi in tehničnimi veščinami in znanjem na visoki ravni, ki so
zlasti potrebni v proizvodnih in izvoznih sektorjih, kjer je uspešnost
Združenega kraljestva relativno slaba. Glavni poudarek politike poklicnega
izobraževanja in usposabljanja je na osnovnih veščinah in znanjih ter
kvalifikacijah 2. stopnje, gospodarstvo pa vedno bolj zahteva višje stopnje
kvalifikacij. V Združenem kraljestvu je poleg tega še vedno relativno veliko
odraslih s slabo bralno in numerično pismenostjo, ki niso v dobrem
položaju, da bi ustrezno izkoristili možnosti poklicnega usposabljanja. Stopnja
zgodnjega opuščanja šolanja se je od leta 2005 povečala za 3,3
odstotne točke in je nad povprečjem EU, ki znaša 14,9 %. Za
preprečevanje zgodnjega opuščanja šolanja je pomembna neprekinjena
podpora družinam z nizkimi dohodki.
(10)(10)           Vlada izvaja program reforme socialnega skrbstva, da se
več ljudem omogoči dostop do dela, ob tem pa podpira najbolj
ranljive. „Univerzalni kredit“, katerega namen je poenostaviti sistem
nadomestil, se še ne izvaja, vendar obstaja precejšnje tveganje, da bodo
pozitivne učinke novih politik na področju zaposlovanja in dohodkov več
kot izravnali manjši zneski, ki so na voljo za nadomestila, tako da bi se lahko
revščina povečala, zlasti za družine z otroki. Po neodvisnih ocenah
bo absolutna revščina otrok v letih 2020–2021 dosegla najvišjo stopnjo v
obdobju po 2001–2002, vlada pa ne bo dosegla ciljev glede zmanjšanja
revščine otrok iz zakona o revščini otrok. Nezadostna dostopnost
otroškega varstva, zlasti za družine z nizkimi dohodki, še vedno predstavlja
problem, vlada pa še ni pripravila ustreznih načrtov za reševanje tega vprašanja.
Tudi nižanje otroških dodatkov bi lahko stanje še poslabšalo.
(11)(11)           Pogoji financiranja so še vedno strogi, zlasti za MSP.
Neto posojanje podjetjem je bilo leta 2011 negativno, raziskave pa kažejo, da
velikemu številu MSP primanjkuje posojil. Poleg tega je dostop do
nebančnih posojil še vedno v veliki meri omejen na večja podjetja,
konkurenca v bančništvu pa je omejena. Kljub ukrepom, ki so jih sprejeli
organi za izboljšanje tega stanja, Breedonova delovna skupina za alternativne
vire financiranja za naslednjih pet let napoveduje precejšnje pomanjkanje
financiranja, zlasti za MSP.
(12)(12)           Združeno kraljestvo se sooča z izzivom, da mora
izboljšati prometno in energetsko infrastrukturo, kar je povezano s
postavljanjem temeljev za dolgoročno rast in konkurenčnost ter odpravljanjem
vzrokov za pomanjkljivo zunanjo konkurenčnost v proizvodnih sektorjih v
Združenem kraljestvu. Združeno kraljestvo potrebuje znatne naložbe za
posodobitev zmogljivosti za proizvodnjo električne energije, saj mora
zamenjati velik del obstoječih proizvodnih zmogljivosti, ki se bodo zaprle
v naslednjem desetletju, ter izpolniti obveznost glede energije iz obnovljivih
virov in strožje standarde glede zmanjšanja emisij ogljika. Zmogljivosti in
kakovost omrežja prometnega sektorja Združenega kraljestva so pomanjkljive, kar
bi lahko imelo negativen učinek na cilj vlade glede preusmeritve
gospodarstva Združenega kraljestva v naložbe in izvoz. V okviru strategije
vlade za fiskalno konsolidacijo se bodo neto naložbe javnega sektorja do
obdobja 2014–2015 močno zmanjšale, zaradi česar bi se lahko pritiski
v prometni infrastrukturi še poslabšali, če ne bodo zagotovljeni drugi
viri financiranja.
(13)(13)           V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno
analizo ekonomske politike Združenega kraljestva. Ocenila je konvergenčni
program in nacionalni reformni program ter predstavila poglobljeni pregled.
Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Evropske
unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve,
Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in
socialno-ekonomsko politiko v Združenem kraljestvu, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so
izražena v priporočilih v točkah 1 do 6 spodaj.
(14)(14)           Svet je ob upoštevanju te ocene proučil
konvergenčni program Združenega kraljestva, njegovo mnenje[9] pa je izraženo zlasti v
priporočilu v točki 1 spodaj.
(15)(15)           Svet je ob upoštevanju rezultatov poglobljenega
pregleda, ki ga je izvedla Komisija v skladu s členom 5 Uredbe (EU)
št. 1176/2011, in te ocene preučil nacionalni reformni program
Združenega kraljestva za leto 2012 in njegov konvergenčni program za
obdobje 2012–2017. Njegova priporočila v skladu s členom 6
Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena zlasti v priporočilih v
točkah 2, 3 in 6 spodaj –
PRIPOROČA, naj Združeno kraljestvo
v obdobju 2012–2013 sprejme naslednje ukrepe:
1.           V celoti naj izvede
proračunsko strategijo za proračunsko leto 2012–2013 ter okrepi
proračunsko strategijo za proračunsko leto 2013–2014 in pozneje ob
podpori dovolj podrobno opredeljenih ukrepov, da se zagotovi pravočasna
odprava čezmernega primanjkljaja na vzdržen način in doseganje
strukturnega fiskalnega napora, določenega v priporočilih Sveta v
skladu s postopkom o čezmernem primanjkljaju, ter da se začne
vztrajno zmanjševati delež javnega dolga. Prednost naj da izdatkom, ki
pospešujejo rast, da se bo izognilo tveganju negativnega učinka
nadaljnjega slabšanja srednjeročnih obetov glede rasti na dolgoročno
vzdržnost javnih financ.
2.           Odpravi naj destabilizacijski
učinek visokih in nestanovitnih cen stanovanj ter zadolženosti
gospodinjstev z izvedbo obsežnega programa reforme stanovanjskega trga, da se
poveča stanovanjska ponudba ter ublažita problema cenovne dostopnosti in
potrebe po državnih subvencijah za stanovanja. Sprejme naj nadaljnje reforme
trga hipotekarnih posojil in trga najemnih stanovanj, finančne regulacije
in davka na nepremičnine, da se preprečijo prevelika nestabilnost in
izkrivljanja stanovanjskega trga.
3.           Še naprej naj izboljšuje
zaposljivost mladih, zlasti tistih, ki niso vključeni v nobeno
izobraževanje ali usposabljanje in niso zaposleni, tudi tistimi, ki so
vključeni v program „Youth Contract“. Zagotovi naj, da se bo več
mladih vključevalo v vajeniške programe, da bodo ti programi ustrezno
osredotočeni na znanja in veščine na višji ravni ter vključevali
več malih in srednje velikih podjetij. Sprejme naj ukrepe za zmanjšanje
visokega deleža mladih, ki zapustijo šolanje z zelo slabimi osnovnimi veščinami
in znanji.
4.           Pospeši naj uvedbo ukrepov za
lažjo vključitev ljudi iz gospodinjstev brez oseb z zaposlitvijo na trg
delovne sile. Zagotovi naj, da zaradi načrtovanih reform socialnega
skrbstva ne bo narasla revščina otrok. V celoti naj izvede ukrepe,
namenjene izboljšanju dostopnosti otroškega varstva.
5.           Nadalje naj izboljša
razpoložljivost bančnega in nebančnega financiranja za zasebni
sektor, zlasti za mala in srednja podjetja. Spodbuja naj konkurenco v
bančnem sektorju, zlasti z ukrepi za zmanjšanje ovir za vstop,
povečanje preglednosti in lažjo zamenjavo banke, kot priporoča
Neodvisna komisija za bančništvo, ter prouči načine za
izboljšanje dostopa do tveganega in rizičnega kapitala in drugih oblik
nebančnih posojil.
6.           Izvaja naj dolgoročno
strategijo za izboljšanje zmogljivosti in kakovosti omrežne infrastrukture
Združenega kraljestva, vključno z ukrepi za razbremenitev pritiskov v
prometnem in energetskem omrežju s spodbujanjem učinkovitejšega in
strožjega načrtovanja in odločanja ter ustrezno ureditvijo
javno-zasebnega financiranja.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2012) 309 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 in P7_TA(2012)0047.
[5]               Sklep Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 161 final.
[8]               Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in
začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije preračunale na podlagi
informacij, predloženih v programu z uporabo skupno dogovorjene metodologije.
[9]               V skladu s členom 9(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


Pomembno pravno obvestilo

|

52007SC0187

Priporočilo mnenje Sveta v skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Grčije, 2006–2009  /* SEK/2007/0187 končno */

	[pic] | KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI |Bruselj, 13.2.2007SEC(2007) 187 konč.PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Grčije, 2006–2009(predložila Komisija)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMSplošno ozadjePakt stabilnosti in rasti, ki je začel veljati 1. julija 1998, temelji na cilju zdravih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje razmer za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Reforma Pakta iz leta 2005 je potrdila njegovo koristnost pri utrjevanju proračunske discipline, je pa poskusila okrepiti njegovo učinkovitost in gospodarsko podlago ter zavarovati dolgoročno vzdržnost javnih financ.Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], ki je del Pakta stabilnosti in rasti, določa, da morajo države članice Svetu in Komisiji predložiti programe stabilnosti ali konvergenčne programe ter njihove letne dopolnitve (države članice, ki so že sprejele enotno valuto, predložijo programe stabilnosti ali njihove dopolnitve, države članice, ki je še niso sprejele, predložijo konvergenčne programe oziroma njihove dopolnitve). Prvi program stabilnosti Grčije je bil predložen junija 2000. V skladu z Uredbo je Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podal mnenje 12. februarja 2001. V skladu z istim postopkom Komisija oceni dopolnitve programov stabilnosti in konvergenčnih programov, preuči jih prej navedeni odbor, po potrebi pa jih preuči še Svet.Ozadje ocene dopolnitve programaKomisija je preučila najnovejšo dopolnitev programa stabilnosti Grčije, predloženo 18. decembra 2006, in sprejela priporočilo za zadevno mnenje Sveta (glej okvir z glavnimi točkami ocene).Kot ozadje za oceno proračunske strategije v novem programu stabilnosti naslednji odstavki povzemajo:1.  gospodarsko in proračunsko uspešnost zadnjih desetih let,2.  stanje države pri korektivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem),3.  najnovejšo oceno stanja države pri preventivnem delu Pakta stabilnosti in rasti (povzetek mnenja Sveta o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti), in4.  oceno Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006.Nedavna ekonomska in proračunska uspešnostGrčija ima veliko gospodarsko rast in se približuje EU-25 kar zadeva življenjski standard[2]. Sooča se z visoko inflacijo, ki je posledica kombinacije visoke potencialne rasti in strukturnih problemov (nefleksibilen proizvodni trg). Kljub pomanjkanju delovne sile v določenih sektorjih nefleksibilen trg dela ovira mobilnost delovne sile, zato ostaja nezaposlenost visoka, kar nakazuje na morebitna neskladja med veščinami delavcev in potrebami podjetij, hkrati pa je stopnja zaposlenosti po merilih EU nizka, zlasti med ženskami. Čeprav produktivnost dela lepo raste, se stroški dela na enoto povečujejo hitreje kot pri glavnih trgovinskih partnerjih Grčije na euroobmočju, zaradi česar se konkurenčni položaj države slabša. Zaradi tega ima Grčija visoke trgovinske primanjkljaje, ki se le deloma kompenzirajo s presežki pri storitvah. Zunanji primanjkljaj gre v veliki meri pripisati primanjkljaju v javnem sektorju. Grčija ima primanjkljaj vedno nad 3 % BDP. Grčija ima velik dolg, sooča pa se tudi s tveganji zaradi naraščajočih stroškov sistema javnega zdravstvenega varstva in drugih tekočih odhodkov. Ta struktura javnih odhodkov je zaskrbljujoča, ne le zato, ker se zunanja posojila ne preusmerjajo v produktivne naložbe, pač pa tudi zato, ker so zunanja posojila odvisna od kredibilnosti in vzdržnosti javnih financ.Postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za GrčijoSvet je 5. julija 2004 na podlagi člena 104(6) odločil, da ima Grčija čezmerni primanjkljaj. Hkrati je nanjo naslovil priporočilo v skladu s členom 104(7), v katerem določa, da je treba čezmerni primanjkljaj zmanjšati do leta 2006.Svet je 18. januarja 2005 v skladu s členom 104(8) odločil, da Grčija ni sprejela učinkovitih ukrepov v odgovor na to priporočilo, 17. februarja 2005 pa je v skladu s členom 104(9) sklenil, da Grčijo pozove, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki se mu zdijo potrebni za izboljšanje razmer. V skladu s tem pozivom je treba čezmerni primanjkljaj še vedno zmanjšati do leta 2006. Komisija je 6. aprila 2005 sprejela sporočilo Svetu o ukrepih, ki so jih grški organi sprejeli kot odgovor na poziv Sveta, v katerem je upoštevala dopolnitev programa stabilnosti iz marca 2005, ki je bila predložena v okviru nadaljnjih ukrepov v odgovor na poziv Sveta. Sklep sporočila je, da je glede na podatke, ki so bili na voljo takrat, grška vlada sprejemala odločitve, ki so bile skladne s pozivom Sveta, tako da na tej stopnji niso bili potrebni nadaljnji ukrepi v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Svet se je na srečanju 12. aprila 2005 strinjal s to oceno.Ocena v mnenju Sveta o predhodnem programuSvet je 14. marca 2006 sprejel mnenje o predhodni dopolnitvi programa stabilnosti, ki zajema obdobje 2005–2008. Svet je pozdravil „dosedanje napore in dejstvo, da je vlada dala prednost trajnemu zmanjšanju primanjkljaja“. Svet ugotavlja, da „je program na splošno skladen z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2006, pod pogojem, da se bo predvidena prilagoditev izvajala v polni meri, in v odvisnosti od učinkov pričakovanih primanjkljajev morebitnih prihodnjih statističnih revizij proračunskih podatkov“. Glede na priporočila Sveta na podlagi člena 104(9) z dne 17. februarja 2005 je Svet Grčijo pozval, da:„(i) izvede potrebne trajne ukrepe, ki bi vodili do zmanjšanja čezmernega primanjkljaja najpozneje do leta 2006;(ii) nadaljuje s prizadevanji za zmanjšanje primanjkljaja v strukturnem smislu k srednjeročnemu cilju, določenem v programu, in izkoristi ugodne gospodarske razmere za zmanjšanje primarne porabe;(iii) izboljša prizadevanja za določitev in nadzor še drugih dejavnikov poleg neto zadolževanja, ki prispevajo k spremembi stopenj dolga, da se zagotovi, da se delež dolga zmanjšuje v zadostni meri in se zadovoljivo približuje referenčni vrednosti;(iv) nadzoruje javnofinančne odhodke za pokojnine in strogo izvaja odobrene pokojninske reforme ter izvede dodatno strukturno reformo, da se zagotovi dolgoročna vzdržnost javnih financ;(v) nadalje izboljša zbiranje in obdelavo javnofinančnih podatkov, predvsem z uporabo mehanizmov, ki zagotavljajo hitre in točne proračunske podatke, zlasti za socialno varnost.“Ocena Komisije o nacionalnem programu reform iz oktobra 2006Poročilo o izvajanju nacionalnega programa reform Grčije, ki ga določa prenovljena lizbonska strategija za rast in delovna mesta, je bilo predloženo oktobra 2006. Nacionalni program reform Grčije kot ključne izzive ali prednostne naloge opredeljuje: proračunsko konsolidacijo, raziskave in razvoj ter inovacije, posodobitev javne uprave, aktivne politike na trgu dela ter reforme izobraževanja in usposabljanja.Ocena Komisije tega programa (sprejeta kot del njenega letnega poročila o napredku[3] iz decembra 2006) je pokazala, da je napredek Grčije pri izvajanju nacionalnega programa reform omejen. Na makroekonomskem področju Grčija relativno dobro napreduje, napredek pri reformah na mikroekonomskem področju in na področju zaposlovanja pa je še vedno nezadosten. Kar zadeva upravljanje je potrebno boljše usklajevanje in večja zavzetost med upravnimi ravnmi.Glede na ugotovljene močne in šibke točke se Grčiji priporoča, da sprejme ukrepe na področju proračunske konsolidacije, javne uprave, ohranjanja delovnih mest in izobraževanja.Okvir glavne točke za oceno Kot določata člen 5(1) (za programe stabilnosti) in člen 9(1) (za konvergenčne programe) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97, ocena upošteva naslednje točke: ali so ekonomske predpostavke, na katerih temelji program, verjetne; srednjeročni proračunski cilj, ki ga je predložila država članica, in ali so prilagoditvene poti za njegovo dosego ustrezne; ali ukrepi, sprejeti in/ali predlagani za upoštevanje teh prilagoditvenih poti, zadoščajo za uresničitev srednjeročnega cilja v okviru konjunkturnega cikla; ali so pri oceni prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja prizadevanja za usklajevanje večja v času dobrih gospodarskih razmer, medtem ko so lahko prizadevanja v času slabih gospodarskih razmer manjša, in ali si za države članice euroobmočja in MDT II zadevna država članica prizadeva za letno izboljšanje svojega proračunskega stanja, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratnih in začasnih ukrepov, z 0,5 % BDP kot merilom za dosego srednjeročnega proračunskega cilja; izvajanje večjih strukturnih reform, ki imajo neposredne dolgoročne učinke na prihranek pri izdatkih (vključno s spodbujanjem potencialne rasti) in torej preverljiv učinek na dolgoročno vzdržnost javnih financ (pod pogojem, da se glede referenčne vrednosti 3 % BDP ohrani ustrezna varnostna meja in se pričakuje vrnitev proračunskega stanja v programskem obdobju na srednjeročni proračunski cilj), in sicer pri določanju prilagoditvenih poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki ga še niso dosegle) ali pri odobritvi začasnega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja (za države članice, ki so ga dosegle), pri tem pa se nameni posebna pozornost pokojninskim reformam, ki uvajajo večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber; ali so ekonomske politike zadevne države članice skladne s širšimi smernicami ekonomskih politik. Verjetnost makroekonomskih predpostavk programa se oceni glede na napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in tudi z uporabo skupno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov in ciklično prilagojenih saldov. Skladnost s širšimi smernicami ekonomskih politik se oceni na podlagi širših smernic ekonomskih politik na področju javnih financ, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008. Pri oceni se preučijo tudi: razvoj deleža dolga in obeti za dolgoročno vzdržnost javnih financ, ki jim je treba posvečati „zadostno pozornost pri nadzoru proračunskih stanj“ v skladu s poročilom Sveta z dne 20. marca 2005 o „Izboljšanju izvajanja Pakta stabilnosti in rasti“. Sporočilo Komisije z dne 12. oktobra 2006 določa pristop k oceni dolgoročne vzdržnosti javnih financ[4]; stopnja integracije z nacionalnim programom reform, ki ga predložijo države članice v skladu z lizbonsko strategijo za rast in delovna mesta. V spremni opombi Evropskemu svetu z dne 7. junija 2005 o širših smernicah ekonomskih politik za obdobje 2005–2008 je Svet Ecofin navedel, da morajo biti nacionalni programi reform skladni s programi stabilnosti in konvergenčnimi programi; skladnost s kodeksom ravnanja[5], ki med drugim določa skupno strukturo in vrsto razpredelnic s podatki za programe stabilnosti in konvergenčne programe. |-  PriporočiloMNENJE SVETAv skladu s členom 5(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o dopolnitvi programa stabilnosti Grčije, 2006–2009SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[6] in zlasti člena 5(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju s Finančno-ekonomskim odborom –PODAL NASLEDNJE MNENJE:5.  Svet je [27. februarja 2007] preučil dopolnitev programa stabilnosti Grčije, ki zajema obdobje od 2006 do 2009[7].6.  Makroekonomski scenarij, na katerem temelji program, predvideva, da bo realna rast BDP relativno stabilna, in sicer okrog 4 % letno. Glede na trenutno razpoložljive podatke se zdi, da ta scenarij temelji na predpostavkah o rasti, ki so za leti 2006 in 2007 verjetne, za obdobje po tem pa preveč optimistične, saj se zdi, da je predvidena rast za to obdobje ocenjena previsoko. Napovedi v programu glede inflacije se zdijo za zadnja leta programskega obdobja nekoliko manj optimistične.7.  V napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 in v novi dopolnitvi programa je javnofinančni primanjkljaj za leto 2006 ocenjen na 2,6 % BDP, kar povsem ustreza ciljni vrednosti iz prejšnje dopolnitve programa stabilnosti. Skupni odhodki so dosegli ciljno vrednost, določeno v proračunu za leto 2006. Glavne kategorije odhodkov so na splošno dosegle ciljne vrednosti, zmanjšanje socialnih transferjev, razen tistih v naravi, pa je v polni meri kompenziralo prekoračitev na področju javnih naložb v višini 0,5 % BDP. Skupni prihodki so bili malo višji od pričakovanih. Enkratni ukrepi so se deloma nadomestili s trajnimi ukrepi, ki so bili sprejeti sredi leta, sem pa spadajo povečanje trošarin na gorivo in cigarete ter povišanje davka na mobilne povezave. S prihodki iz teh trajnih ukrepov se je kompenziralo zmanjšanje enkratnih prihodkov z 0,6 % BDP iz proračuna za leto 2006 na 0,4 % BDP.8.  Proračunska strategija v programu stremi k zmanjšanju čezmernega primanjkljaja v letu 2006. Zatem naj bi se javnofinančni primanjkljaj skozi programsko obdobje še naprej enakomerno zmanjševal in leta 2009 dosegel 1,2 % BDP. Zmanjšanje primanjkljaja za 1,5 odstotne točke BDP med letoma 2006 in 2009 naj bi bilo v enaki meri posledica povečanja prihodkov in zmanjšanja odhodkov. Skupni prihodki naj bi se povečali za 0,75 odstotne točke BDP, v glavnem zaradi posrednih davkov in socialnih prispevkov. Skupni odhodki naj bi se v istem obdobju zmanjšali za okoli 0,75 odstotne točke BDP, od tega za 0,5 odstotne točke na račun nižjih plačil obresti. Zato bo zmanjšanje primarnih odhodkov po ocenah omejeno na samo 0,25 odstotne točke. Socialni transferji naj bi se povečali za 0,5 odstotne točke, kar bi se več kot kompenziralo z zmanjšanjem drugih kategorij odhodkov, zlasti javne porabe, v višini 0,75 odstotne točke. Primarni presežek bi se skozi programsko obdobje povečal za okrog 1 odstotno točko, tj. na 3 % BDP do leta 2009. Čeprav so v primerjavi s prejšnjim programom ciljne vrednosti za obdobje 2006–2008 ob enakem makroekonomskem scenariju v glavnem nespremenjene, je trenutna prilagoditev v letu 2006 pomembnejša, saj je bil dejanski primanjkljaj v letu 2005 (5,2 % BDP) večji od napovedanega v dopolnitvi iz decembra 2005 (4,3 % BDP).9.  Strukturni saldo (tj. ciklično prilagojeni proračunski saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov), izračunan v skladu s skupno dogovorjeno metodologijo, naj bi se izboljšal s primanjkljaja v višini okrog 3,5 % BDP v letu 2006 na 1,75 % BDP na koncu programskega obdobja (2009). V tem programu, tako kot v prejšnji dopolnitvi programa stabilnosti, je kot srednjeročni cilj za proračunsko stanje določeno strukturno ravnovesje ali presežek, česar pa se v okviru programa ne namerava doseči v programskem obdobju. Ker srednjeročni cilj presega najnižje merilo (primanjkljaj, ocenjen v višini okoli 1,5 % BDP), bi se moral ob njegovi uresničitvi izpolniti tudi cilj, da se zagotovi varnostna rezerva za preprečitev pojava čezmernega primanjkljaja. Srednjeročni cilj programa se nahaja v obsegu, določenem za države članice euroobmočja in MDT II v Paktu stabilnosti in rasti ter kodeksu ravnanja ter ustrezno odraža delež dolga in dolgoročno povprečno rast.10.  Tveganja za proračunske napovedi v programu se zdijo do leta 2007 v glavnem uravnotežena, kasneje pa bi bili lahko proračunski rezultati slabši od pričakovanih v programu. Program zlasti za leti 2008 in 2009 ne zagotavlja dovolj informacij o predvidenih ukrepih, poleg tega pa temelji na preveč optimističnem makroekonomskem scenariju. Na podlagi preteklih izkušenj in kljub dejstvu, da v zadnjih dveh letih ni bilo zabeleženih odstopanj, ni mogoče izključiti tveganja prekoračitve pri odhodkih v programskem obdobju. Pride lahko tudi do izpada prihodkov, če bi se napovedani ukrepi za boj proti davčni utaji izkazali za neučinkovite.11.  Glede na to oceno tveganja je proračunska naravnanost v programu skladna z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2006, ki ga priporoča Svet. Vendar se zdi, da ne zagotavlja dovolj varnostne rezerve, da bi se ob običajnih makroekonomskih nihanjih v programskem obdobju preprečila prekoračitev praga primanjkljaja v višini 3 % BDP. V letih po znižanju čezmernega primanjkljaja se pričakuje, da bodo v Grčiji še naprej prevladovale dobre gospodarske razmere. Ob upoštevanju te ocene je treba pospešiti v programu predvideno hitrost prilagoditev v smeri srednjeročnega cilja, zlasti po letu 2007, da bo v skladu s Paktom stabilnosti in rasti, ki določa, da mora za države članice v euroobmočju in MDT II kot merilo veljati letno izboljšanje strukturnega salda za 0,5 % BDP in da mora biti prilagoditev višja v času ugodnih gospodarskih razmer ter bi lahko bila nižja v času slabih gospodarskih razmer.12.  Ocenjuje se, da je bruto javni dolg v letu 2006 dosegel 104 % BDP, kar je precej nad referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež dolga skozi programsko obdobje postopoma zmanjšal za skoraj 13 odstotnih točk BDP, usklajevanja stanj in tokov pa bodo od leta 2007 dalje zelo majhna. Glede na preveč optimistične napovedi o rasti in tveganja glede ciljnega primanjkljaja bo gibanje deleža dolga po letu 2007 verjetno manj ugodno kot predvideva program. Kljub temu se glede na to oceno tveganja zdi, da se delež dolga skozi programsko obdobje dovolj hitro približuje referenčni vrednosti.13.  Ni povsem jasno, kakšen dolgoročni proračunski vpliv bo imelo staranje prebivalstva v Grčiji, saj dolgoročne napovedi glede odhodkov za pokojnine niso na voljo, je pa zelo verjetno, da bo ta vpliv precej nad povprečjem EU. Glede na najnovejše informacije iz dopolnitve programa stabilnosti Grčije iz leta 2002 je mogoče dolgoročno pričakovati precejšnje povečanje odhodkov za pokojnine v deležu BDP. Začetni proračunski položaj se je glede na leto 2005 sicer izboljšal, vendar še vedno predstavlja precejšnje tveganje za vzdržnost javnih financ, tudi če se še ne upošteva dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva. Poleg tega sedanji bruto javni dolg precej presega referenčno vrednost iz Pogodbe, tako da bodo za njegovo znižanje dolgoročno potrebni veliki primarni presežki. Načrtovana konsolidacija javnih financ bi skupaj z nujnimi ukrepi reform za omejevanje pričakovanega občutnega povečanja odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, prispevala k zmanjševanju tveganj za dolgoročno vzdržnost javnih financ. Na splošno je Grčija izpostavljena večjemu tveganju, kar zadeva vzdržnost javnih financ. Če bi bile na voljo dolgoročne napovedi izdatkov za pokojnine, bi bila ocena dolgoročne proračunske vzdržnosti bolj natančna.14.  Program stabilnosti ne vsebuje kvalitativne ocene splošnega učinka poročila o izvajanju nacionalnega programa reform iz oktobra 2006 v okviru srednjeročne davčne strategije. Poleg tega ne zagotavlja nobenih sistematskih informacij glede neposrednih proračunskih stroškov ali prihrankov glavnim reform, ki so predvidene v nacionalnem programu reform, njegove proračunske napovedi pa razen za leto 2007 ne upoštevajo izrecno, kakšne posledice bodo imeli ukrepi iz nacionalnega programa reform za javne finance. Kljub temu se zdijo ukrepi na področju javnih financ, predvideni v programu stabilnosti, skladni z ukrepi, ki so predvideni v nacionalnem programu reform. Zlasti se zdi, da je bila večina ukrepov in dejavnosti, načrtovanih v poročilu o izvajanju nacionalnega programa reform za leto 2007, vključenih v Zakon o proračunu iz leta 2007, čeprav ni natančnega opisa ukrepov in njihovega izvajanja in se zaradi tega porajajo dvomi glede proračunskih posledic.15.  Proračunska strategija v programu je na splošno skladna s širšimi smernicami ekonomskih politik, ki jih vsebujejo integrirane smernice za obdobje 2005–2008.16.  Kar zadeva zahteve po podatkih, določenih v kodeksu ravnanja za programe stabilnosti in konvergenčne programe, vsebuje program vse obvezne in večino neobveznih podatkov[8].Splošni zaključek je, da je program po obsežni proračunski konsolidaciji in ob dobrih možnostih za rast skladen z zmanjšanjem čezmernega primanjkljaja do leta 2006 in da predvideva napredek k srednjeročnemu cilju, ki pa ne bo dosežen v programskem obdobju. Konsolidacija, ki je odvisna tudi od občutnega zmanjšanja bremena obresti, je podvržena nekaterim tveganjem, saj določeni ukrepi za obdobje po letu 2007 niso natančno določeni.Ob upoštevanju zgornje ocene se Grčijo poziva, da:(i) izkoristi čas ugodnih gospodarskih razmer in po tem, ko se bo čezmerni primanjkljaj zmanjšal, okrepi prilagoditev k srednjeročnemu cilju in zagotovi, da se bo ustrezno zmanjšal tudi delež dolga glede na BDP;(ii) še naprej izboljšuje proračunski postopek s povečevanjem transparentnosti, natančno določitvijo proračunske strategije za daljše časovno obdobje ter učinkovitim izvajanjem mehanizmov za spremljanje in nadzor primarnih odhodkov;(iii) glede na zelo velik dolg in pričakovano povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ, in sicer z doseganjem srednjeročnega cilja, nadzorom javnih izdatkov za pokojnine in zdravstveno varstvo ter odločnim izvajanjem sprejetih reform, ter da čimprej pripravi dolgoročne napovedi glede odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Realni BDP (spremembe v %) | PS dec. 2005 | 3,7 | 4,0 | 3,9 | 4,0 | 4,1 |COM nov. 2006 | 3,7 | 3,8 | 3,7 | 3,7 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 3,6 | 3,8 | 3,8 | 4,0 | ni podatkov |Inflacija po HICP (%) | PS dec. 2005 | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 2,8 | 2,6 |COM nov. 2006 | 3,5 | 3,3 | 3,3 | 3,3 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 3,5 | 3,2 | 3,0 | 2,7 | ni podatkov |Proizvodna vrzel (v % potencialnega BDP) | PS dec. 20051 | 0,9 | 1,0 | 0,9 | 1,1 | 1,5 |COM nov. 20065 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | 1,8 | ni podatkov |PS dec. 20051 | 1,1 | 1,1 | 1,1 | 1,5 | ni podatkov |Javnofinančni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | -5,2 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -1,2 |COM nov. 2006 | -5,2 | -2,6 | -2,6 | -2,4 | ni podatkov |PS dec. 2005 | -4,3 | -2,6 | -2,3 | -1,7 | ni podatkov |Primarni saldo (v % BDP) | PS dec. 2005 | -0,4 | 2,0 | 2,0 | 2,4 | 2,9 |COM nov. 2006 | -0,4 | 2,0 | 1,8 | 1,7 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 0,9 | 2,3 | 2,4 | 2,8 | ni podatkov |Ciklično prilagojeni saldo (v % BDP) | PS dec. 20051 | -5,6 | -3,0 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |COM nov. 2006 | -5,9 | -3,3 | -3,3 | -3,1 | ni podatkov |PS dec. 20051 | -4,8 | -3,1 | -2,8 | -2,4 | ni podatkov |Strukturni saldo2 (v % BDP) | PS dec. 20053 | -5,6 | -3,4 | -2,8 | -2,3 | -1,8 |COM nov. 20064 | -5,9 | -3,7 | -3,3 | -3,1 | ni podatkov |PS dec. 2005 | -4,8 | -3,7 | -2,8 | -2,4 | ni podatkov |Bruto javni dolg (v % BDP) | PS dec. 2005 | 107,5 | 104,1 | 100,1 | 95,9 | 91,3 |COM nov. 2006 | 107,5 | 104,8 | 101,0 | 96,4 | ni podatkov |PS dec. 2005 | 107,9 | 104,8 | 101,1 | 96,8 | ni podatkov |Opombe: 1 Izračuni služb Komisije na podlagi podatkov iz programa. 2 Ciklično prilagojeni saldo (kot v prejšnjih vrsticah) brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov. 3 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz programa (0,4 % BDP v letu 2006). 4 Enkratni in drugi začasni ukrepi iz napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (0,4 % BDP v letu 2006). 5 Na podlagi ocenjene potencialne rasti v višini 3,7 %, 3,8 %, 3,6 % in 3,5 % v tem zaporedju v obdobju 2005–2008. Vir: Program stabilnosti (PS); gospodarske napovedi služb Komisije iz jeseni 2006 (COM); izračuni služb Komisije. |[1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Grški organi so 22. septembra Eurostatu predložili nove podatke o BDP za obdobje 1995–2005, iz katerih je razviden velik popravek BDP. Ta popravek je bil izveden v okviru rednega postopka ocenjevanja skladnosti s statističnimi praksami Eurostata. Vendar dopolnitev programa stabilnosti (in zakon o Proračunu iz leta 2007) ne upošteva popravljenih vrednosti BDP. Glede na obseg in kompleksnost popravka, ki ga Eurostat še vedno temeljito preverja, je Komisija v svoji oceni dopolnitve programa uporabila podatke o BDP iz časa pred popravkom.[3] Sporočilo Komisije spomladanskemu zasedanju Evropskega sveta, „Izvajanje prenovljene lizbonske strategije za rast in delovna mesta – Leto uresničevanja“, 12.12.2006, COM(2006) 816.[4] Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu „Dolgoročna vzdržnost javnih financ v EU“, 12.10.2006, COM(2006) 574 in Generalni direktorat za gospodarske in finančne zadeve pri Evropski komisiji (2006), „The long-term sustainability of public finances in the European Union“, European Economy št. 4/2006.[5] „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence “, ki jih je 11. oktobra 2005 potrdil Svet Ecofin.[6] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (UL L 174, 7.7.2005, str. 1). Dokumenti, navedeni v tem besedilu, so na voljo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .[7] Dopolnitev je bila predložena dva tedna po roku, določenem v kodeksu ravnanja, tj. 1. decembru.[8] Manjkajo zlasti podatki o javnofinančnih odhodkih glede na namen, dolgoročni vzdržnosti in prispevkih k potencialni rasti BDP.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Francije za obdobje 2011–2014

text:
               20.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/8

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Francije za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Francije za obdobje 2011–2014
   2011/C 213/03
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (4)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostnem obravnavanju ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (5)

               Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnosti ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Francija je 3. maja 2011 leta 2011 posodobljeno različico programa za stabilnost za obdobje 2011–2014, in nacionalni program reform za leto 2011. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

               (7)

               Francijo je z zmanjšanjem BDP za 2,7 % v letu 2009 gospodarska in finančna kriza razmeroma manj prizadela kot ostale države članice, delno zaradi znatnih gospodarskih stabilizatorjev in razmeroma nizke stopnje odprtosti njenega gospodarstva, ki so v določeni meri zmanjšali vpliv padca svetovne trgovine na to državo. Tudi bančni sektor se je izkazal za odpornega. V letu 2010 si je gospodarstvo opomoglo in splošna rast BDP je znašala 1,5 %. Vendar je gospodarska kriza znatno vplivala na javne finance Francije. Zaradi avtomatskih stabilizatorjev in diskrecijskih fiskalnih spodbud se je javnofinančni primanjkljaj povečal s 3,3 % BDP leta 2008 na 7,5 % BDP leta 2009. Podobno je kriza poslabšala nezadostno uporabo delovne sile in strukturne pomanjkljivosti francoskega trga dela, na katerem je bila stopnja brezposelnosti razmeroma visoka, saj je leta 2010 znašala 9,7 %. Poleg tega se je trgovinska bilanca blaga v zadnjem desetletju postopno slabšala, kar kaže na izzive, s katerimi se soočajo francoska podjetja v zvezi s stroškovno in necenovno konkurenčnostjo.

               (8)

               Na podlagi ocene posodobljenega programa za stabilnost v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi, preveč ugoden, predvsem ker pričakovane stopnje rasti ostajajo višje od napovedi rasti v poznejših letih. Po primanjkljaju, ki je bil s 7 % BDP v letu 2010 boljši od pričakovanega, program za stabilnost načrtuje njegovo znižanje na 3 % v letu 2013, tj. do roka, ki ga je Svet določil za odpravo čezmernega primanjkljaja, in nato nadaljevanje konsolidacije. Po tem, ko je dolg v letu 2010 znašal 82 % BDP, naj bi se delež dolga do leta 2012 povečal (86 %), nato pa se bo nekoliko zmanjšal. Potek prilagoditve primanjkljaja in dolga je odvisen od negativnih tveganj, ki vključujejo možnost, da bi se makroekonomski scenarij lahko izkazal za manj ugodnega, pomanjkanje natančne določitve ukrepov za dosego ciljev od leta 2012 dalje in dejstvo, da cilji v preteklosti pogosto niso bili doseženi ne glede na rezultat iz leta 2010, ki je bil biljši od pričakovanega. Zato brez nadaljnjih ukrepov ni mogoče zagotoviti odprave čezmernega primanjkljaja do leta 2013. Srednjeročni cilj uravnoteženega proračuna v strukturnem smislu do konca obdobja programa za stabilnost verjetno ne bo dosežen. Povprečni letni fiskalni napor v obdobju 2010–2013 na podlagi gibanja (preračunanega) strukturnega salda je nekoliko pod ravnjo, ki se je zahtevala v priporočilu Sveta z dne 2. decembra 2009 (nad 1 % BDP).

               (9)

               Izvedba fiskalne konsolidacije ostaja glavni izziv. Izogibanje odstopanjem na strani odhodkov z okrepljenim fiskalnim naporom na podlagi v celoti opredeljenih ukrepov je ključnega pomena za ponovno vzpostavitev vzdržnega fiskalnega položaja, zlasti, ker cilj za leto 2013 ne predvideva nobene varnostne rezerve do praga 3 % BDP. Poleg tega bi bilo primerno vse izredne prihodke uporabiti za pospešitev zmanjšanja primanjkljaja in dolga, kakor je določeno v Zakonu o večletnem planiranju javnih financ za obdobje 2011–2014. Na podlagi zadnje ocene Komisije so tveganja v zvezi z srednjeročno vzdržnostjo javnih financ srednja. Za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ je Francija v letu 2010 sprejela novo pokojninsko reformo. Načrtovani ukrepi, vključno s postopnim zvišanjem minimalne upokojitvene starosti s 60 na 62 let in zakonsko določene upokojitvene starosti s 65 na 67 let, ter postopnim opuščanjem shem zgodnjega upokojevanja, bi morali vplivati na nizko stopnjo zaposlenosti starejših delavcev. Poleg tega se pričakuje, da bo pokojninski sistem do leta 2018 uravnotežen. Nato se bo verjetno pojavil primanjkljaj, razen če ne bodo sprejeti nadaljnji ukrepi. Zadnja pokojninska reforma je ustvarila tudi nov javni organ, tj. „Comité de pilotage des régimes de retraite“, ki je odgovoren za predložitev letne ocene proračunskega stanja pokojninskih računov in sprejetje korektivnih ukrepov, če obstaja verjetnost poslabšanja.

               (10)

               Veljavna zakonodaja o varnosti zaposlitve je še vedno prestroga: pogoji za odpuščanje zaradi gospodarskih razlogov niso pravno urejeni. Na trgu dela to povzroča, da delavci s pogodbami o zaposlitvi za nedoločen čas (večina zaposlenih) uživajo določeno stopnjo varnosti, delavci s pogodbami o zaposlitvi za določen čas (večina pritoka na trg dela) pa so izpostavljeni negotovosti. Delež pogodb za določen čas je tako znatno večji pri mladih delavcih, prehodov z njih na pogodbe za nedoločen čas pa je malo. Ta segmentacija velja tudi za dostop do poklicnega usposabljanja. Posledično so v zvezi s temi značilne pogoste menjave in omejena akumulacija človeškega kapitala. Mladi in manj kvalificirani delavci so tako izpostavljeni nesorazmernim tveganjem na trgu dela. Cilja zakona o obnovitvi socilanega dialoga in zakona o modernizaciji trga dela iz leta 2008 sta bila modernizacija socialnega dialoga in reševanje problema dvojnosti trga dela. Zakon o modernizaciji trga dela je uvedel nov postopek za prenehanje stalnih pogodb o zaposlitvi z medsebojnim sporazumom („rupture conventionnell“), ki se ga zdaj uporablja vedno več.

               (11)

               Stopnja brezposelnosti v Franciji je bila v letu 2010 nekoliko nad povprečjem EU in dolgotrajna brezposelnost se povečuje (3,9 % leta 2010 v primerjavi z 2,9 % leta 2008). V tem okviru bi morale imeti javne službe za zaposlovanje pomembno vlogo pri podpiranju brezposelnih pri iskanju zaposlitve. V Franciji je nova javna služba za zaposlovanje, ki deluje po načelu „vse na enem mestu“, Pôle Emploi zaenkrat pokazala mešane rezultate. V obdobju 2009–2010 je bil njen glavni cilj osredotočen predvsem na združevanje dveh predhodno obstoječih upravnih organov. Rezultati zunanjega izvajanja storitev posredovanja zaposlitve so glede doseganja ciljev vrnitve na delo, ki jih je določil Pôle Emploi, zaenkrat mešani. Hkrati so viri Pôle Emploi, ki so namenjeni individualizirani podpori iskalcem zaposlitve, še vedno premalo razviti (71 ekvivalentov polne zaposlitve na 10 000 brezposelnih, kar je precej pod ravnmi, zabeleženimi v nekaterih primerljivih državah).

               (12)

               Francoski primanjkljaj tekočega računa se je v zadnjem desetletju postopno slabšal, kar kaže na poslabšanje trgovinske bilance blaga, ki je delno posledica zmanjšanja konkurenčnosti na področju stroškov dela po ponovni uvedbi enotne minimalne plače v obdobju 2003–2005 (posledica predhodne reforme 35-urnega delovnega tedna je bilo pet različnih minimalnih ravni). Postopek indeksacije je bil nekoliko izboljšan (ustanovitev svetovalne komisije neodvisnih strokovnjakov, odprava diskrecijskih zvišanj), kar je povzročilo zmernost pri višanju minimalne plače. Posledično se je delež zaposlenih, ki prejemajo minimalno plačo, znatno zmanjšal, kar je omogočilo boljše razlikovanje med plačami. Vendar je francoska minimalna plača še vedno med najvišjimi v EU glede na povprečno plačo, čeprav je davčna obremenitev zaradi znižanja prispevkov delodajalcev za socialno varnost precej nižja kot pri povprečni plači.

               (13)

               V Franciji so davki na delo in prispevki za socialno varnost med najvišjimi v EU, medtem ko ostaja davek na potrošnjo razmeroma nizek. Poleg tega so tudi prihodki iz okoljskega davka kot delež BDP precej pod povprečjem EU. Uravnoteženje davčnega sistema s prenosom obdavčenja z dela na potrošnjo in okolje bo verjetno ugodno vplivalo tako na delovna mesta kot tudi na okoljske cilje.

               (14)

               Davčne olajšave in olajšave na področju socialne varnosti (vključno z „niches fiscales“) so v Franciji zelo visoke (približno 11 % BDP) in ogrožajo konsolidacijo javnih financ. Poleg tega zahtevata razumevanje ter izkoriščanje prednosti sistema od podjetij in gospodinjstev naložbe v obsežno strokovno znanje. Čeprav se davčni odhodki uporabljajo za izvajanje določene gospodarske politike, dosedaj še ni bilo sistematične ocene o tem, ali so uspeli uresničiti zastavljene cilje, čeprav je v skladu z Večletnim zakonom o načrtovanju javnih financ za obdobje 2009–2012 v letu 2011 predviden pregled. Njihova nadomestljivost z javnimi odhodki je francoskim organom v preteklosti omogočila, da so uradno izpolnili obstoječa pravila o porabi, čeprav njihova zamenjava v skladu s členom 9 Večletnega zakona o načrtovanju javnih financ za obdobje 2011–2014 ni več mogoča. Francoski organi predvidevajo zmanjšanje proračunskih stroškov za davčne odhodke (ki je delno povezano z zmanjšanjem njihovega števila) za približno 0,75 % BDP v obdobju 2011–2013. Vendar natančni davčni odhodki, ki naj bi se odpravili, za obdobje po letu 2012 še niso določeni.

               (15)

               Konkurenčnost v maloprodajnem sektorju še vedno ovirajo upravne omejitve pri odpiranju velikih trgovin na drobno in prepoved preprodaje pod ceno. V sektorju storitev še vedno obstajajo ovire za konkurenco pri številnih reguliranih poklicih, ki bi se lahko obravnavale s pregledom pogojev vstopa ali s postopno odpravo nekaterih kvot (numerus clausus) in izključnih pravic, ki jih imajo ti poklici.

               (16)

               Francija je v okviru pakta „euro plus“ sprejela številne zaveze. Kar zadeva fiskalno področje, se je Francija zavezala, da bo čim prej izvedla pokojninsko reformo iz leta 2010. Da bi okrepila fiskalno vzdržnost, bo Francija tudi spremenila svojo ustavo in vanjo vključila zavezujoče večletno proračunsko načrtovanje. Da bi se povečala udeležba na trgu dela, se obravnavajo različni ukrepi za izboljšanje aktivnih politik na trgu dela (npr. pripravništva za lajšanje prehoda mladih delavcev iz šole na delovno mesto, dodatne ustanove za varstvo otrok do leta 2012, da bi se izboljšale zaposlitvene možnosti žensk, izboljšanje storitev, ki jih javne službe za zaposlovanje nudijo iskalcem zaposlitve). Ukrepi konkurenčnosti so osredotočeni na izboljšanje sistema visokošolskega izobraževanja, spodbujanje raziskav in razvoja ter inovacij („investissements d'avenir“) kot tudi zmanjšanje upravnega bremena z izvajanjem obsežnega programa za poenostavitev upravnih postopkov. Te zaveze se nanašajo na tri od štirih področij pakta, pri čemer ne zadevajo finančnega sektorja. Čeprav so sprejete na področjih, ki predstavljajo največji izziv, številne med njimi (zlasti tiste, ki zadevajo fiskalno upravljanje ali podporo visokošolskemu izobraževanju ter raziskavam in razvoju) potrjujejo obstoječe javne politike/reforme. Zdi se, da program reform ni povsem v skladu z obsegom makroekonomskih izzivov na trgu dela ali v poslovnem okolju. Poleg tega je predvidena ustavna reforma politično negotova. Navedene zaveze na podlagi pakta „euro plus“ so bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.

               (17)

               Komisija je ocenila program za stabilnosti in nacionalni program reform ter zaveze pakta „euro plus“, ki jih je predložila Francija. Pri tem ni upoštevala le njihovega pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Franciji, ampak tudi njihovo usklajenost s pravili in navodili EU, in sicer glede na potrebo po okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja EU z zagotavljanjem prispevka na ravni EU v prihodnjih nacionalnih odločitvah. V zvezi s tem Komisija meni, da je treba podrobneje določiti strategijo fiskalne konsolidacije, zlasti za leto 2012 in pozneje, da bi se zagotovila odprava čezmernega primanjkljaja do leta 2013 in bi se dolg zmanjšal. Morebitni izredni prihodki bi se morali uporabiti za pospešitev zmanjšanja primanjkljaja in dolga, kakor je določeno v Večletnem zakonu o načrtovanju javnih financ za obdobje 2011–2014. Prenos davkov z dela na okolje in potrošnjo ter racionalizacija davčnih odhodkov bi spodbudila fiskalne in okoljske cilje ter izboljšala poslovno okolje. Nadaljnji ukrepi v obdobju 2011–2012 bi morali biti osredotočeni na prilagoditev zakonodaje za zaščito delovnih mest, da bi se zmanjšala dvojnost trga dela, in na krepitev javnih služb za zaposlovanje, da bi nudile celovito podporo iskalcem zaposlitve. Nadaljevati bi bilo treba z izvajanjem obstoječe politike zmerne minimalne plače. V reguliranih poklicih in prodaji na drobno bi bilo treba spodbujati konkurenčnost.

               (18)

               Svet je glede na to oceno in ob upoštevanju priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 2. decembra 2009 proučil dopolnitev programa za stabilnost Francije za leto 2011, njegovo mnenje (3) pa je zlasti odraženo v njegovih priporočilih v točki (1) v nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet proučil nacionalni program reform Francije –

         PRIPOROČA, da Francija v obdobju 2011–2012:

               1.

               zagotovi priporočeni povprečni letni fiskalni napor, ki bi bil v obdobju 2010–2013 višji od 1 % BDP, in dosledno izvaja ukrepe za popravek čezmernega primanjkljaja do leta 2013 v skladu s priporočili Sveta glede postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem in po tem zagotovi ustrezen napredek za dosego srednjeročnih ciljev; določi potrebne ustrezne ukrepe od leta 2012 dalje; sprejme dodatne ukrepe, če so ti potrebni in uporabi morebitne izredne dohodke za pospešitev zmanjševanja primanjkljaja in dolga; nadaljuje s pregledom vzdržnosti pokojninskega sistema in po potrebi sprejme dodatne ukrepe;

               2.

               v skladu z nacionalnimi praksami posvetovanja s socialnimi partnerji sprejme nove ukrepe za boj proti segmentaciji trga dela s pregledom izbranih vidikov zakonodaje glede varnosti zaposlitve ob sočasni izboljšavi človeškega kapitala in prehodu na bolj stabilne pogodbe o zaposlitvi; zagotovi, da kakršne koli prilagoditve na področju minimalne plače podpirajo ustvarjanje delovnih mest;

               3.

               spodbuja dostop do vseživljenskega učenja, ki bi starejšim delavcem pomagal ohraniti zaposlitev, in ustvari spodbude za podporo pri ponovnem zaposlovanju. Pospeši aktivne politike na trgu dela ter uvede ukrepe za izboljšanje organizacije, sprejemanja odločitev in postopkov javnih služb za zaposlovanje, da bi se izboljšale storitve in individualizirala podpora tistim, ki jih ogroža dolgotrajna brezposelnost;

               4.

               poveča učinkovitost davčnega sistema, tudi s prenosom davkov z dela na okolje in potrošnjo, ter izvede načrtovano zmanjšanje števila in stroškov davčnih olajšav ter olajšav na področju socialne varnosti (vključno z „niches fiscales“);

               5.

               sprejme dodatne ukrepe za odpravo neupravičenih omejitev na področju reguliranih strok in poklicev, zlasti v sektorju storitev in v maloprodajnem sektorju.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Veljajo tudi za leto 2011 v skladu s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).

      (3)  Predvideno v členu 5(3) Uredbe (ES) št. 1466/97.