title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Slovaške za stabilnost za obdobje 2012–2016

text:
               30.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/71

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 9. julija 2013
   v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Slovaške za stabilnost za obdobje 2012–2016
   2013/C 217/18
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 10. julija 2012 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Slovaške za leto 2012 in dal mnenje o programu Slovaške za stabilnost za obdobje 2012–2015.

               (5)

               Komisija je 28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (4) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Slovaške ni opredelila kot ene od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 7. februarja 2013 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2013 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2013.

               (7)

               Evropski svet je 14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (8)

               Slovaška je 24. aprila 2013 predložila nacionalni program reform za leto 2013, 30. aprila 2013 pa program za stabilnost za obdobje 2012–2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Na podlagi ocene programa za stabilnost za leto 2013 v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je Slovaška z obsežno fiskalno konsolidacijo zmanjšala javnofinančni primanjkljaj s 7,7 % BDP v letu 2010 na 4,3 % BDP v letu 2012 in da je na podlagi trenutnih pričakovanj na dobri poti, da odpravi čezmerni primanjkljaj. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu za stabilnost, je verjeten. Slovaški organi so v primerjavi z napovedjo Komisije uporabili podobne predpostavke glede stopenj rasti BDP, le predvidena sestava rasti je nekoliko drugačna. Cilj proračunske strategije, opisane v programu za stabilnost, je doseči fiskalni položaj, ki bo zagotavljal dolgoročno vzdržnost javnih financ. Da bi to dosegla, je vlada potrdila cilj zmanjšanja nominalnega primanjkljaja v letu 2013 pod referenčno vrednost 3 % BDP v skladu s priporočilom Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Prilagojena povprečna letna fiskalna konsolidacija v obdobju 2010–2013 znaša 1,4 % BDP, kar je precej več od zahtevane letne konsolidacije v višini 1 % BDP, ki jo je priporočil Svet. Velik del prihrankov pri odhodkih v letu 2013 naj bi izviral iz lokalne uprave in drugih enot širšega sektorja države, na katere centralna država nima neposrednega vpliva. To lahko pomeni tveganje za izpolnitev cilja, saj so bili v preteklosti načrtovani odhodki že večkrat preseženi.
               Program za stabilnost potrjuje prejšnji srednjeročni proračunski cilj v višini –0,5 %, ki naj bi bil dosežen do leta 2018 in je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. V letih po tem, ko naj bi bil odpravljen čezmerni primanjkljaj, je predvideno izboljšanje (preračunanega) strukturnega proračunskega salda za leti 2014 in 2015 ustrezno (0,6 oziroma 0,7 odstotnih točk BDP), za leto 2016 pa nezadostno (0,3 odstotnih točk BDP). Pričakuje se, da bo Slovaška izpolnila referenčno vrednost za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast. V skladu s programom za stabilnost naj bi javni dolg do leta 2016 ostal pod referenčno vrednostjo 60 % BDP. Spomladanska napoved služb Komisije za leto 2013 predvideva povečanje deleža dolga na 54,6 % BDP v letu 2013 in 56,7 % BDP v letu 2014.
               Da bi zagotovili znatno zmanjšanje nominalnega primanjkljaja od leta 2011, so se slovaški organi zanašali tudi na krčenje naložb, ki se financirajo iz državnega proračuna, kar srednje- do dolgoročno ni nujno vzdržno, in na enkratne ukrepe. V prihodnje bo treba paziti, da se pri nadaljnji konsolidaciji in konvergenci ne bodo krčili odhodki za kategorije, ki spodbujajo rast, kot so izobraževanje, inovacije in prometna infrastruktura.

               (10)

               Slovaška ima na voljo možnosti za pridobitev dodatnih virov, in sicer lahko razširi davčno osnovo, omeji obseg neizpolnjevanja davčnih obveznosti in davčnih utaj ter poveča uporabo davkov, ki manj zavirajo rast, kot so davki na nepremičnine in okoljski davki. Leta 2012 je bil sprejet akcijski načrt za boj proti davčnim goljufijam s posebnim poudarkom na DDV. Da bi bila strategija uspešna, so potrebni dodatni ukrepi, zlasti izboljšanje infrastrukture IT, razširitev pristojnosti in revizijskih zmogljivosti organov ter zagotavljanje naknadne sodne obravnave.

               (11)

               Slovaška je leta 2012 sprejela pokojninsko reformo za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ. To je zmanjšalo pričakovano vrzel za 2 %, vendar njena vrzel v dolgoročni vzdržnosti v višini 4,9 % BDP ostaja precej nad povprečjem EU, ki znaša 3 % BDP. Glavni razlog je staranje prebivalstva, pri čemer so izdatki za pokojnine prispevali 1,5 odstotne točke BDP, izdatki za zdravstvo pa 2 odstotni točki BDP. Ker naj bi se izdatki Slovaške za zdravstvo dolgoročno močno povečali, bo morala država ob doseženem napredku pri izboljševanju vzdržnosti pokojninskega sistema izvesti tudi zdravstveno reformo, da bi zagotovila vzdržnost javnih financ. Uvedba učinkovitih spodbud in nadzornih mehanizmov bi pripomogla k izboljšanju stroškovne učinkovitosti sistema zdravstvenega varstva.

               (12)

               Trajanje visoke stopnje brezposelnosti, predvsem v okviru počasnega okrevanja po krizi, ostaja eden glavnih izzivov slovaškega gospodarstva. V zadnjih mesecih je Slovaška sprejela ukrepe za reformo aktivnih politik trga dela. Vendar pa bo uspešnost reform odvisna zlasti od sposobnosti javnega zavoda za zaposlovanje, da te reforme učinkovito izvede. Potrebni so tudi dodatni, bolj ciljno usmerjeni ukrepi za najbolj prikrajšane iskalce zaposlitve. Zagotavljanje socialne pomoči bi moralo biti bolj vezano na ponoven vstop v aktivnost, poleg tega pa je treba v sistemu davčnih olajšav in nadomestil odpraviti elemente, ki ljudi odvračajo od sprejemanja in opravljanja slabo plačanih del. Večja udeležba žensk in starejših na trgu dela bi pripomogla k povečanju skupne stopnje zaposlenosti in doseganju nacionalnega cilja glede stopnje zaposlenosti do leta 2020 (72 %). Vendar pa pomanjkanje zmogljivosti otroškega varstva, zlasti za otroke, mlajše od treh let, otežuje ponovno vključevanje mater na trg dela.

               (13)

               Slovaška ima eno najvišjih stopenj brezposelnosti mladih v Uniji. Kljub reformnim ukrepom, ki so bili sprejeti v letu 2012 za izboljšanje kakovosti izobraževanja in njegove ustreznosti glede na potrebe trga dela, je prehod iz šolanja v zaposlitev še vedno težaven, izobraževalni sistem pa se ne odziva dovolj hitro na potrebe trga dela. Izdatki za izobraževanje na prebivalca dajejo prednost količini pred kakovostjo, delež sredstev, namenjenih pouku (učitelji, gradiva in oprema) pa je nizek. Izboljšanje kakovosti visokega šolstva in sodelovanje med podjetji in izobraževalnimi ustanovami bi prispevalo tudi k razvoju dobro delujočega trikotnika znanja, večji učinkovitosti in privlačnosti naložb v raziskave in razvoj ter izboljšanju inovacijske sposobnosti slovaškega gospodarstva.

               (14)

               Slabo izkoriščen delovni potencial zadeva tudi marginalizirane skupnosti, ki se soočajo z velikimi ovirami pri vključevanju na trg dela in v izobraževalni sistem. Po tem, ko je bila sprejeta Strategija Slovaške republike za integracijo Romov do leta 2020, v letu 2012 na tem področju ni bilo storjenega nič konkretnega in življenjske razmere marginaliziranih skupnosti, vključno z Romi, ostajajo težke. Pomembno je, da Slovaška pospeši prizadevanja za izboljšanje izobraževalnih rezultatov marginaliziranih skupin ter zagotovi uvedbo ciljnih aktivacijskih ukrepov za odrasle.

               (15)

               Kljub opaznemu napredku je Slovaška na petem mestu med najbolj energetsko intenzivnimi državami članicami, delno zato, ker ima najvišji delež industrije v gospodarstvu (25,9 % BDP). Obenem pa so cene električne energije razmeroma visoke, zlasti za male in srednje velike industrijske odjemalce. Slovaška si je v zadnjih letih prizadevala delno liberalizirati svoj energetski trg, vendar lahko delovanje trga še izboljša, zlasti s povečanjem preglednosti, kar vključuje določanje omrežnih tarif, ter z izboljšanjem ekonomske podlage in predvidljivosti regulativnih odločitev. Tudi zanesljivost oskrbe z energijo je mogoče dodatno izboljšati in določiti bolj ambiciozne cilje glede energetske učinkovitosti.

               (16)

               Slovaška je leta 2012 začela izvajati obsežno reformo javne uprave, da bi javne storitve za državljane in podjetja postale bolj prijazne uporabnikom. V tej fazi, z izjemo lokalnih agencij, se reforma ne osredotoča na javno upravo ter njeno splošno kakovost in učinkovitost. Napredka pri reformi sodstva ni bilo, zato so sodni postopki še vedno dolgotrajni, zlasti v zadevah v zvezi z insolventnostjo, alternativno reševanje sporov pa se ne uporablja dovolj. Slovaška je nedavno prenovila predpise o javnem naročanju ter okrepila neodvisnost urada za javna naročila, vendar izkušnje pri izvajanju strukturnih skladov EU kažejo, da je učinkovito izvajanje predpisov o javnem naročanju še vedno problem.

               (17)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo slovaške ekonomske politike. Ocenila je program za stabilnost in nacionalni program reform. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Slovaškem, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 spodaj.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilih iz točk 1 in 2 spodaj.

               (19)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih valuta je euro (6). Kot država članica, katere valuta je euro, bi Slovaška morala tudi zagotoviti, da se ta priporočila izvedejo v celoti in pravočasno –

         PRIPOROČA, da Slovaška v obdobju 2013–2014 ukrepa tako, da:

               1.

               Izvaja proračun za leto 2013, kot je predvideno, da na vzdržen način odpravi čezmeren primanjkljaj in doseže fiskalno konsolidacijo, določeno v priporočilih Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Ko bo čezmerni primanjkljaj odpravljen, nadaljuje s strukturnimi prilagoditvami, ki ji bodo omogočile, da bo izpolnila srednjeročni proračunski cilj do leta 2017. Izogiba se rezom odhodkov s spodbujevalnim učinkom na rast in okrepi prizadevanja za izboljšanje učinkovitosti javne porabe. Nadaljuje že sprejeto pokojninsko reformo, dodatno izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ z zmanjšanjem vrzeli v financiranju javnega pokojninskega sistema ter poveča stroškovno učinkovitost zdravstvenega sektorja.

               2.

               Pospeši izvajanje akcijskega načrta za boj proti davčnim goljufijam in nadaljuje s prizadevanji za izboljšanje pobiranja DDV, zlasti z okrepitvijo analitičnih in revizorskih zmogljivosti davčne uprave. Izboljša izpolnjevanje davčnih obveznosti. Obdavčitev nepremičnin prilagodi njihovi tržni vrednosti.

               3.

               Sprejme ukrepe za izboljšanje usposobljenosti javnega zavoda za zaposlovanje za zagotavljanje posameznikom prilagojenih storitev za iskalce zaposlitve ter okrepi povezanost med aktivacijskimi ukrepi in socialno pomočjo. Učinkoviteje rešuje problem dolgotrajne brezposelnosti, in sicer z aktivacijskimi ukrepi in prilagojenim usposabljanjem. Izboljša možnosti za zaposlovanje žensk z izboljšanjem zagotavljanja zmogljivosti otroškega varstva, zlasti za otroke, mlajše od treh let. Zmanjša davčni primež za delavce z nizkimi dohodki in prilagodi sistem nadomestil za brezposelnost.

               4.

               Okrepi prizadevanja za zmanjšanje visoke brezposelnosti mladih, na primer s pomočjo jamstva za mlade. Sprejme ukrepe za privabljanje mladih v učiteljski poklic in izboljša izobraževalne rezultate. Pri poklicnem izobraževanju in usposabljanju okrepi usposabljanje na delovnem mestu v podjetjih. Na področju visokošolskega izobraževanja vzpostavi več programov dodiplomskega študija, prilagojenih potrebam na trgu dela. Podpira učinkovit prenos znanja s spodbujanjem sodelovanja med univerzami, raziskovalnimi ustanovami in gospodarstvom. Okrepi prizadevanja za izboljšanje dostopa do visokokakovostne in vključujoče predšolske vzgoje in izobraževanja v šolah za marginalizirane skupine, vključno z Romi.

               5.

               Okrepi prizadevanja za boljše delovanje energetskega trga, in sicer zlasti poveča preglednost mehanizma za določanje omrežnih tarif ter poveča odgovornost regulatorja. Okrepi povezave s sosednjimi državami. Izboljša energetsko učinkovitost, zlasti v sektorju stavb in industriji.

               6.

               Sprejme ukrepe, vključno s spremembo zakona o javnih uslužbencih, za povečanje neodvisnosti javne uprave. Izboljša upravljanje človeških virov v javni upravi. Okrepi prizadevanja za povečanje analitičnih zmogljivosti na ključnih ministrstvih, da med drugim izboljša črpanje sredstev EU. Izvede ukrepe za izboljšanje učinkovitosti sodstva. Spodbuja večjo uporabo postopkov za alternativno reševanje sporov.

      V Bruslju, 9. julija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŠADŽIUS

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2013 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 118, 30.4.2013, str. 21).

      (3)  UL C 219, 24.7.2012, str. 74.

      (4)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (6)  Glej stran 97 tega Uradnega lista.


title: 2011/516/EU: Priporočilo Komisije z dne 23. avgusta 2011 o zmanjšanju prisotnosti dioksinov, furanov in PCB-jev v krmi in živilih  Besedilo velja za EGP

text:
               24.8.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 218/23

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 23. avgusta 2011
   o zmanjšanju prisotnosti dioksinov, furanov in PCB-jev v krmi in živilih
   (Besedilo velja za EGP)
   (2011/516/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Številni ukrepi so bili sprejeti kot del splošne strategije za zmanjšanje prisotnosti dioksinov, furanov in PCB-jev v okolju, živilih in krmi.

               (2)

               Mejne vrednosti za dioksine, vsoto dioksinov in dioksinom podobne PCB-je so bile določene za krmo z Direktivo 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi (1), za živila pa z Uredbo Komisije (ES) št. 1881/2006 z dne 19. decembra 2006 o določitvi mejnih vrednosti nekaterih onesnaževal v živilih (2).

               (3)

               S Priporočilom Komisije 2006/88/ES z dne 6. februarja 2006 o zmanjšanju prisotnosti dioksinov, furanov in PCB v krmi in živilih (3) so bili sprejeti pragovi za ukrepanje, da se spodbudi proaktivni pristop k zmanjšanju prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB-jev v živilih in krmi. Ti pragovi za ukrepanje so orodje, s katerim lahko pristojni organi in nosilci dejavnosti ugotovijo, v katerih primerih je primerno določiti vir onesnaženja in sprejeti ukrepe za njegovo zmanjšanje ali odpravo. Ker so viri dioksinov in dioksinom podobnih PCB-jev različni, je primerno, da so določeni ločeni pragovi za ukrepanje za dioksine in dioksinom podobne PCB-je.

               (4)

               Pragovi ukrepanja za dioksine in dioksinom podobne PCB-je v krmi so bili določeni z Direktivo 2002/32/ES.

               (5)

               Svetovna zdravstvena organizacije (SZO) je med 28. in 30. junijem 2005 organizirala strokovno delavnico za ponovno oceno vrednosti faktorjev ekvivalence toksičnosti (TEF), ki jih je SZO določila leta 1998. Številne vrednosti TEF so bile spremenjene, med drugim za PCB-je, oktaklorirane kongenerje in pentaklorirane furane. Podatki o vplivih novih vrednosti TEF in nedavni rezultati prisotnosti so zbrani v znanstvenem poročilu Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) „Rezultati spremljanja ravni dioksina v živilih in krmi (4)“ Zato je ob upoštevanju novih vrednosti TEF primerno pregledati pragove ukrepanja.

               (6)

               Izkušnje so pokazale, da ni treba izvesti preiskav, kadar so pragovi ukrepanja preseženi v nekaterih živilih. V teh primerih prekoračitev praga ukrepanja ni posledica posebnega vira onesnaženja, ki se ga lahko zmanjša ali odpravi, temveč splošnega onesnaženja okolja. Zato ni primerno določiti pragov ukrepanja za ta živila.

               (7)

               Zato je treba v teh okoliščinah Priporočilo 2006/88/ES nadomestiti s tem priporočilom –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   1.   Države članice izvajajo sorazmerno s svojo proizvodnjo, uporabo in porabo krme in živil naključno spremljanje prisotnosti dioksinov, dioksinom podobnih PCB-jev in dioksinom nepodobnih PCB-jev v krmi in živilih.
   2.   V primeru neizpolnjevanja določb Direktive 2002/32/ES in Uredbe (ES) št. 1881/2006 ter kadar se ugotovi, da vrednosti dioksinov in/ali dioksinom podobnih PCB-jev presegajo pragove ukrepanja iz Priloge k temu priporočilu za živila oz. iz Priloge II k Direktivi 2002/32/ES za krmo, države članice v sodelovanju z nosilci dejavnosti:

               (a)

               sprožijo preiskave za ugotovitev vira onesnaženja;

               (b)

               sprejmejo ukrepe za zmanjšanje ali odpravo vira onesnaženja.

         3.   Države članice morajo obvestiti Komisijo in druge države članice o svojih ugotovitvah, rezultatih preiskav ter ukrepih, sprejetih za zmanjšanje ali odpravo vira onesnaženja.
   Priporočilo 2006/88/ES se razveljavi z učinkom od 1. januarja 2012.

      V Bruslju, 23. avgusta 2011

            Za Komisijo

         John DALLI

            Član Komisije

      (1)  UL L 140, 30.5.2002, str. 10.

      (2)  UL L 364, 20.12.2006, str. 5.

      (3)  UL L 42, 14.2.2006, str. 26.

      (4)  EFSA Journal 2010; 8(3):1385, http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/1385.pdf.

      PRILOGA
      Dioksini (vsota polikloriranih dibenzo-para-dioksinov (PCDD) in polikloriranih dibenzofuranov (PCDF), izraženih v ekvivalentih toksičnosti Svetovne zdravstvene organizacije (SZO), z uporabo faktorjev ekvivalence toksičnosti SZO-TEF) in dioksinom podobni poliklorirani bifenili (PCB), izraženi v ekvivalentih toksičnosti SZO z uporabo SZO-TEF. SZO-TEF za oceno tveganja za ljudi temeljijo na sklepih Svetovne zdravstvene organizacije – strokovnega srečanja Mednarodnega programa za kemijsko varnost (IPCS) junija 2005 v Ženevi (Martin van den Berg in sod., Ponovna ocena faktorjev ekvivalence toksičnosti za dioksine in dioksinom podobne spojine pri ljudeh in sesalcih, Svetovna zdravstvena organizacija, 2005 (The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds). Toxicological Sciences 93(2), str. 223–241 (2006))

                  Živila

                  Pragovi ukrepanja za dioksine in furane (SZO-TEF) (1)

                  Pragovi ukrepanja za dioksinom podobne PCB-je (SZO-TEF) (1)

                  Meso in mesni izdelki (razen užitnih klavničnih odpadkov) (2) naslednjih živali:

                              —

                              goveda in ovc

                  1,75 pg/g maščobe (3)

                  1,75 pg/g maščobe (3)

                              —

                              perutnine

                  1,25 pg/g maščobe (3)

                  0,75 pg/g maščobe (3)

                              —

                              prašičev

                  0,75 pg/g maščobe (3)

                  0,5 pg/g maščobe (3)

                  Mešane maščobe

                  1,00 pg/g maščobe (3)

                  0,75 pg/g maščobe (3)

                  Meso mišic gojenih rib in gojenih ribiških proizvodov

                  1,5 pg/g mokre teže

                  2,5 pg/g mokre teže

                  Surovo mleko (2) in mlečni izdelki (2), vključno z mlečno maščobo

                  1,75 pg/g maščobe (3)

                  2,0 pg/g maščobe (3)

                  Kokošja jajca in jajčni proizvodi (2)

                  1,75 pg/g maščobe (3)

                  1,75 pg/g maščobe (3)

                  Sadje, zelenjava in žita

                  0,3 pg/g proizvoda

                  0,1 pg/g proizvoda

         (1)  Zgornje koncentracije: zgornje koncentracije so izračunane ob predpostavki, da so vse vrednosti različnih kongenerjev, manjše od meje vrednotenja, enake meji vrednotenja.

         (2)  Živila, razvrščena v to kategorijo, kakor je opredeljena v Uredbi (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o posebnih higienskih pravilih za živila živalskega izvora (UL L 139, 30.4.2004, str. 55).

         (3)  Pragovi ukrepanja se ne uporabljajo za živila, ki vsebujejo < 2 % maščobe.


				|

		52012PC0005

			Priporočilo za SKLEP SVETA o ugotovitvi, da Madžarska v odziv na Priporočilo Sveta z dne 7. julija 2009 ni sprejela učinkovitih ukrepov /* COM/2012/05 final - 2012/ () */

			   	Priporočilo za
SKLEP SVETA
o ugotovitvi, da Madžarska v odziv na
Priporočilo Sveta z dne 7. julija 2009 ni sprejela učinkovitih
ukrepov
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije in zlasti člena 126(8) Pogodbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Člen 126 Pogodbe določa, da se morajo
države članice izogibati čezmernemu javnofinančnemu
primanjkljaju.
(2)
Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih
javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in
močno trajnostno rast, ki pospešuje ustvarjanje delovnih mest. Pakt za
stabilnost in rast vključuje Uredbo Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7.
julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s
čezmernim primanjkljajem[1],
sprejeto z namenom nadaljnje spodbuditve hitrega zmanjšanja čezmernih
javnofinančnih primanjkljajev.
(3)
V skladu s členom 104(6) Pogodbe je Svet
5. julija 2004 na podlagi priporočila Komisije sklenil, da je
imela Madžarska čezmerni primanjkljaj[2].
Svet je istega dne in prav tako na podlagi priporočila Komisije sprejel
priporočilo na podlagi člena 104(7), v katerem je madžarske organe
pozval, naj sprejmejo srednjeročne ukrepe z namenom zmanjšanja
primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2008.
(4)
Svet je januarja 2005 v skladu s členom 104(8)
PES menil, da Madžarska v odziv na njegovo priporočilo ni sprejela
učinkovitih ukrepov, in marca 2005 na podlagi člena 104(7) PES izdal
še eno priporočilo, v katerem je leto 2008 potrdil kot rok za odpravo
čezmernega primanjkljaja. Po znatnem poslabšanju pričakovanega
proračunskega stanja na Madžarskem je Svet novembra 2005
odločil, da Madžarska drugič ni izpolnila priporočila na podlagi
člena 104(7) PES. Svet je zato oktobra 2006 na Madžarsko naslovil tretje
priporočilo na podlagi člena 104(7) PES, v katerem je datum za
odpravo čezmernega primanjkljaja odložil na leto 2009. Julija 2009 je
sklenil, da so madžarski organi sprejeli učinkovite ukrepe v odziv na
priporočilo iz oktobra 2006. Ob upoštevanju hudega upada gospodarske rasti
zaradi gospodarske in finančne krize je na podlagi člena 104(7) PES
izdal revidirano (tretje) priporočilo.
(5)
Svet je v priporočilu iz julija 2009 madžarske
oblasti pozval, naj odpravijo čezmerni primanjkljaj najpozneje do leta
2011. Madžarski je zlasti priporočil, naj omeji slabšanje fiskalnega
položaja v letu 2009 z zagotavljanjem doslednega izvajanja sprejetih in
napovedanih popravljalnih ukrepov, da bi lahko dosegla ciljni primanjkljaj v
višini 3,9 % BDP. Poleg tega je Svet Madžarski priporočil, naj od
leta 2010 dosledno izvaja potrebne konsolidacijske ukrepe za nenehno
zmanjševanje strukturnega primanjkljaja in ponoven upad nominalnega
primanjkljaja, pri tem pa pospešeno izvaja strukturne ukrepe, da bi zagotovila
trajno izboljšanje javnih financ. Svet je Madžarski tudi priporočil, naj
določi in pravočasno sprejme konsolidacijske ukrepe, ki bi bili
potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2011, ter v letih
2010 in 2011 zagotovi skupni fiskalni napor v višini najmanj 0,5 % BDP.
Madžarskim organom je bilo poleg tega priporočeno, naj zagotovijo stalno
zniževanje deleža bruto javnega dolga.
(6)
Komisija je 27. januarja 2010 sprejela
sporočilo, namenjeno Svetu, v katerem je ugotovila, da je na podlagi
informacij, ki so bile v tem času na voljo, Madžarska sprejela
učinkovite ukrepe v odziv na priporočilo Sveta iz julija 2009, zlasti
ob upoštevanju konsolidacijskih ukrepov v višini 1,5 % BDP za dosego
ciljnega primanjkljaja v višini 3,9 % BDP v letu 2009, strukturnih reform
pokojninskega sistema in sistema socialnih prejemkov, ki podpirajo doseganje
ciljnega primanjkljaja v višini 3,8 % BDP v letu 2010, ter napredka v
zvezi z izvajanjem novega fiskalnega okvira, obenem pa je opozorila na znatna
tveganja.
(7)
Iz nove ocene ukrepov, ki jih je Madžarska sprejela
za odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2011 v odziv na
priporočilo Sveta na podlagi člena 104(7) Pogodbe, so na podlagi
devetega poročila o napredku pri postopku v zvezi s čezmernim
primanjkljajem, ki je bilo Komisiji in Svetu predloženo 15. decembra 2011,
razvidne naslednje ugotovitve:
–
Leta 2010 je dejanski proračunski primanjkljaj
presegal ciljni primanjkljaj za 0,4 % BDP, medtem ko je bila gospodarska
rast v letu 2010 močnejša, kot je bilo predvideno v napovedi služb
Komisije s pomladi 2009, na kateri je temeljilo priporočilo Sveta iz
julija 2009. Leta 2011 naj bi se javnofinančni saldo po pričakovanjih
(tako vlade kot tudi služb Komisije v napovedi z jeseni 2011) pretvoril v
presežek, vendar le zaradi enkratnih prihodkov v višini 9,75 % BDP v zvezi
s prenosom pokojninskih sredstev iz zasebnih sistemov pokojninskega zavarovanja
na državni steber in prihodkov v višini 0,9 % BDP iz sektorskih dajatev (v
telekomunikacijskem, energetskem, maloprodajnem in finančnem sektorju).
Brez enkratnih ukrepov bi primanjkljaj dosegel okoli 6 % BDP in znatno presegel
referenčno vrednost v višini 3 % BDP, določeno v Pogodbi.
Madžarske oblasti so v obvestilu o postopku v zvezi s čezmernim
primanjkljajem z jeseni 2011 napovedale presežek v višini 3,9 % BDP. Službe Komisije
so v napovedi z jeseni 2011 napovedale nekoliko nižji presežek (3,6 %
BDP), zlasti ker so upoštevale delni prevzem dolga podjetij javnega prevoza
(0,2 % BDP). Ob upoštevanju nedavnih informacij o enkratnih prejemkih,
prejetih po roku, določenem v napovedi z jeseni 2011, bi bil presežek
lahko še nižji. Strukturni primanjkljaj se je v letu 2010 poslabšal za
1,5 %, v letu 2011 pa za 1,25 %, kar je skupno 2,75 % BDP
in je v nasprotju s priporočilom Sveta, naj Madžarska v teh dveh letih
zagotovi skupni fiskalni napor v višini najmanj 0,5 % BDP, ki je
potrebno za trajnostno odpravo primanjkljaja do leta 2011. Strukturno
poslabšanje je posledica dejstva, da strukturni ukrepi niso ustrezno
kompenzirali znižanja davkov v višini več kot 2 % BDP.
–
Osnutek proračuna za leto 2012 je zasnovan
tako, da naj bi dosegli ciljni primanjkljaj v višini 2,5 % BDP v skladu s
posodobljenim konvergenčnim programom iz leta 2011. V ta namen predlog
proračuna vsebuje več ukrepov, ki po podatkih organov skupaj znašajo
skoraj 4 % BDP, poleg tega je predvidenega 0,7 % BDP rezerve kot
varovala za izredne razmere. Nasprotno naj bi po napovedih služb Komisije z
jeseni 2011 javnofinančni primanjkljaj dosegel 2,8 % BDP. Višji
primanjkljaj v primerjavi z osnutkom proračuna je med drugim posledica
tega, da se za leto 2012 pričakuje za 1 odstotno točko nižja
gospodarska rast, pa tudi bolj preudarne ocene razvoja na področju
prihodkov in odhodkov. Obenem je v skladu z ustrezno zakonodajo predvideno, da
se rezerva za izredne razmere ne bo porabila. Vendar je mejna vrednost 3 %
BDP spoštovana le zaradi enkratnih prihodkov v višini skoraj 0,9 % BDP, ki
izhajajo iz že navedenih izrednih dajatev.
–
V skladu z napovedjo služb Komisije z jeseni 2011
in na podlagi običajne domneve, da v politiki ne bo prišlo do sprememb, je
bilo predvideno, da se bo proračunski primanjkljaj v letu 2013 spet
povečal na 3,7 %. Razlog za to je predvsem dejstvo, da dodatni
prihranki iz programa strukturnih reform za navedeno leto ne bodo kompenzirali
postopne ukinitve izrednih dajatev v višini okoli 0,9 % BDP.
–
Primanjkljaj v višini 2,8 % BDP, predviden za leto
2012 na podlagi proračunskega razvoja od objave napovedi z jeseni 2011, se
še vedno zdi verjeten (brez upoštevanja nedavnega poslabšanja makroekonomskega
okolja). To pojasnjuje dejstvo, da so posledice novega konsolidacijskega
svežnja, ki zmanjšujejo primanjkljaj, v višini 0,4 % BDP, ki ga je vlada
sprejela 15. decembra 2011, večinoma izenačene s
spremembami osnutka proračuna, ki povečujejo primanjkljaj, in neto proračunskimi
stroški sporazuma z bančnim sektorjem, sklenjenega 15. decembra 2011,
ki še niso ustrezno kompenzirani z dodatnimi konsolidacijskimi ukrepi.
–
Ob upoštevanju nekaterih nadaljnjih specifikacij
programa strukturnih reform (povezane odločitve vlade in parlamenta so
podrobno opisane v poročilu o napredku iz decembra 2011), pozitivnega
osnovnega učinka iz leta 2012 in neto stroškov, ki izhajajo iz sporazuma z
bančnim sektorjem, je primanjkljaj, predviden za leto 2013 v napovedi z
jeseni 2011, mogoče zmanjšati s 3,7 % BDP na 3,25 % BDP, kar pa
je še vedno jasno nad mejno vrednostjo 3 % BDP. Razlika med posodobljeno oceno
in uradnim ciljnim primanjkljajem (2,2 % BDP) je predvsem posledica
dejstva, da se zaradi pomanjkanja posebnih ukrepov približno polovica programa
strukturnih reform ni mogla upoštevati. Preostanek razlike v primerjavi z
uradnim ciljnim primanjkljajem je povezan z napovedanimi višjimi odhodki,
predvsem na področju prevoznih podjetij v državni lasti in vzdrževanja
cest ter vključuje tudi nekolikšno razliko v predpostavkah o rasti.
–
Pri posodobljenih srednjeročnih napovedih
prevladujejo negativna tveganja. Obstaja nekaj pozitivnega tveganja, predvsem
zaradi nadaljnjega priliva prihodkov, ki je boljši od pričakovanega, za
leti 2012 in 2013, vendar bodo negativna tveganja predvidoma več kot
izravnala pozitivno tveganje. Zlasti so se povečale obrestne mere za vse
roke zapadlosti, menjalni tečaj se je poslabšal in zdi se, da se je
srednjeročna gospodarska napoved poslabšala, odkar je bila 10. novembra 2011
objavljena napoved z jeseni 2011. Če bi se ti dejavniki upoštevali, bi se
napovedi glede primanjkljaja tako v letu 2012 kot tudi v letu 2013 nadalje
povečale za 0,5 % BDP, kar bi pomenilo primanjkljaj v višini nekaj
nad 3 % BDP oziroma 3,75 % BDP.
–
Po napovedi z jeseni 2011 naj bi se bruto javni
dolg do leta 2013 glede na napovedani primanjkljaj in predpostavljeni menjalni
tečaj znova povečal na skoraj 77 % BDP, potem ko se je v letu
2011 začasno zmanjšal zaradi prevzema zasebnih pokojninskih sredstev.
Če bi se srednjeročne proračunske napovedi posodobile le na
podlagi novih ukrepov, sprejetih po roku iz napovedi, bi delež dolga ostal
večinoma nespremenjen in bi se v letu 2013 le rahlo izboljšal. Zaradi
nadaljnjih možnih revizij proračunskih napovedi, ob upoštevanju predvsem
povečanih donosov, konca menjalnega tečaja med HUF in EUR v višini
311 (kar je približno 12 % slabše od tehnične predpostavke,
uporabljene v jesenski napovedi) in slabšega makroekonomskega okolja, pa bi v letu
2011 delež dolga znašal približno 80 %, nato pa bi se tako v letu 2012 kot
tudi 2013 ustalil na ravni okoli 78,5 %, medtem ko je Svet
priporočil, da se mora delež javnega dolga stalno zmanjševati.
(8)
Na splošno lahko ugotovimo, da Madžarska do leta
2011 formalno spoštuje referenčno vrednost 3 % BDP, vendar to ne
temelji na strukturnem in trajnostnem popravku. Proračunski presežek je v
letu 2011 odvisen od znatnih enkratnih prihodkov v višini več kot
10 % BDP, v letih 2010 in 2011 pa ga spremlja skupno strukturno
poslabšanje v višini 2,75 % BDP v primerjavi s priporočenim skupnim
fiskalnim izboljšanjem v višini 0,5 % BDP. Medtem ko bodo organi v letu
2012 izvajali znatne strukturne ukrepe, se bo referenčna vrednost
3 % BDP znova spoštovala le zaradi enkratnih ukrepov v vrednosti
skoraj 1 % BDP. V letu 2013 naj bi primanjkljaj (v višini 3,25 % BDP)
znova presegel referenčno vrednost, določeno v Pogodbi, tudi po
upoštevanju dodatnih ukrepov, ki so bili napovedani po objavi napovedi služb
Komisije jeseni 2011. Na višji primanjkljaj v letu 2013 vpliva zlasti dejstvo,
da se začasni enkratni prihodki kot načrtovano postopoma ukinjajo,
medtem ko vse načrtovane strukturne reforme niso ustrezno določene.
Na splošno to utemeljuje ugotovitev, da je bil odziv madžarskih organov na
priporočilo Sveta, sprejeto 7. julija 2009 v skladu s členom 104(7)
Pogodbe, pomanjkljiv –
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Madžarska ni sprejela učinkovitih ukrepov
v odziv na priporočilo Sveta z dne 7. julija 2009 v skladu s
členom 104(7) Pogodbe.
Člen 2
Ta sklep je
naslovljen na Madžarsko.
V Bruslju, 11.1.2012
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 6.
[2]               UL L 389, 30.12.2004, str. 27. Vsi dokumenti za
Madžarsko, povezani s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem, so na
voljo na spletni strani: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/index_en.htm.


				|

		52014DC0407

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Estonije za leto 2014 in mnenje Sveta o estonskem programu stabilnosti za leto 2014 /* COM/2014/0407 final */

Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Estonije za leto 2014
in mnenje Sveta o estonskem programu stabilnosti za leto 2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad
proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti
člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske komisije[2],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[3],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija
2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih
vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na
nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da
morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili
polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju
priporočil za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013 sprejel
priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Estonije za
leto 2013 in dal mnenje o dopolnitvi estonskega programa stabilnosti za
obdobje 2012–2017. Komisija je 15. novembra 2013 v skladu z
Uredbo (EU) št. 473/2013[4]
predložila mnenje o osnutku proračunskega načrta Estonije za leto
2014[5].
(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[6],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU)
št. 1176/2011 sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[7], v katerem Estonije ni
opredelila kot ene od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen
pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, vrnitvi k
normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Estonija je 8. maja 2014 predložila nacionalni
program reform za leto 2014 in 29. aprila 2014 program stabilnosti za
leto 2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala
njuna medsebojna povezanost.
(8)
Cilj proračunske strategije iz programa
stabilnosti za leto 2014 je doseganje srednjeročnega cilja in
zagotovitev zadostnih fiskalnih rezerv za težke čase za gospodarstvo.
Program potrjuje prejšnji srednjeročni cilj strukturnega presežka, ki je
strožji od zahtev Pakta za stabilnost in rast. Estonski preračunani
strukturni saldo naj bi se poslabšal za 0,1 odstotne točke BDP v
letu 2014, s čimer bi odstopal od zahtevane prilagoditvene poti,
preden bi se izboljšal za 0,4 odstotne točke BDP v letu 2015 in
ostal blizu ravnovesja v obdobju 2016–2017. Poleg tega program kaže na tveganje
odstopanja od referenčne vrednosti za odhodke v letu 2014 in na
tveganje bistvenega odstopanja v letu 2015. Na splošno načrtovana
prilagoditvena pot za doseganje srednjeročnega cilja predstavlja tveganja
v zvezi z izpolnjevanjem zahtev iz Pakta za stabilnost in rast. Makroekonomski
scenarij, na katerem temeljijo fiskalne projekcije v programu, ki ga ni potrdil
neodvisni subjekt, je verjeten in na splošno skladen s pomladansko napovedjo
Komisije iz leta 2014. Po napovedi Komisije naj bi se strukturni
primanjkljaj v letu 2014 poslabšal za 0,1 % BDP, kar pomeni vrzel v
višini 0,3 % BDP za zahtevano prilagoditvijo in bistveno odstopanje,
če se ocenjuje obdobje dveh let. Za leto 2015 Komisija predvideva
nadaljnje poslabšanje strukturnega salda za 0,2 % BDP, kar kaže na
bistveno odstopanje od zahtevane prilagoditve za doseganje srednjeročnega
cilja. Pričakuje se tudi bistveno odstopanje od referenčne vrednosti
za odhodke v obdobju 2014–2015. Na podlagi ocene programa stabilnosti za
leto 2014 in napovedi Komisije Svet v skladu z Uredbo Sveta (ES)
št. 1466/97 meni, da obstaja tveganje bistvenega odstopanja od
srednjeročnega cilja v letih 2014 in 2015. Pravilo o strukturnem
saldu za uskladitev s Pogodbo o stabilnosti, usklajevanju in upravljanju je
začelo veljati z novim estonskim zakonom o državnem proračunu
23. marca 2014, vendar je pravilo treba še dopolniti s krepitvijo
zavezujoče narave večletnih ciljev glede odhodkov.
(9)
Na trgu dela je bil dosežen precejšen napredek pri
zmanjševanju brezposelnosti mladih in dolgotrajne brezposelnosti. Posebno
pozornost je treba nameniti ukrepom, ki spodbujajo k delu osebe z nizkimi
dohodki. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za reševanje naraščajočega
pomanjkanja delovne sile, vključno z izgubo delovne sile zaradi staranja
ter umikom s trga dela zaradi zdravstvenega stanja in invalidnosti. Zato je
zelo pomembno pravočasno sprejetje in izvajanje reforme o sposobnosti za
delo ob zagotavljanju razpoložljivosti podpornih storitev. Stroškovna
učinkovitost odhodkov za družinsko politiko bi se lahko še izboljšala, med
drugim s prerazporejanjem sredstev za starševski dodatek na ukrepe, kot so
storitve otroškega varstva. Pričakuje se, da bo to spodbudilo zgodnje
vračanje žensk na trg dela in pripomoglo k zmanjševanju še vedno velikih
razlik v plačilu med spoloma. Okrepiti je treba ukrepe za spodbujanje
podjetništva in ustvarjanja delovnih mest v regijah zunaj mest Talin in Tartu,
da se prepreči povečevanje razlik v gospodarskem razvoju in se
zmanjša brezposelnost, zlasti med nizkokvalificiranimi delavci.
(10)
Na področju izobraževanja in usposabljanja so
bile nedavno uvedene reforme za usklajevanje izobraževanja z zahtevami trga
dela. Potrebna bodo nadaljnja prizadevanja za lažji prehod iz izobraževanja v
zaposlitev. Uvesti bo treba sistematične ukrepe, v katere bodo zlasti
vključeni socialni partnerji, za večjo udeležbo v poklicnem
izobraževanju in usposabljanju ter učenju na delovnem mestu, zlasti
vajeništvu. Pri izvajanju strategije za vseživljenjsko učenje bodo
potrebna resna prizadevanja za zagotovitev močno potrebne nadgradnje
spretnosti, prekvalifikacije ter ravni usposobljenosti, zlasti za osebe, ki so
v slabšem položaju v odnosu do trga dela. Obstaja okvir pametne specializacije,
ki zajema strategijo za podjetništvo in rast ter strategijo za raziskave,
razvoj in inovacije s poudarkom na skupnih prednostnih nalogah z dodatno
specializacijo tematskih področij. Zaradi majhnosti estonskega
gospodarstva si je treba nadalje prizadevati za internacionalizacijo sistema
raziskav in razvoja ter inovacij in njegovo uvrstitev med prednostne naloge.
(11)
Intenzivnost rabe virov je v Estoniji še vedno zelo
visoka. Dosežen je bil napredek pri obravnavanju energetske učinkovitosti
javnih stavb, vendar je prizadevanja treba ohraniti in okrepiti, zlasti v
stanovanjskem in industrijskih sektorjih. Znaten napredek je bil dosežen glede
ravnanja z odpadki in odlaganja odpadkov, zagotoviti pa je treba ekonomsko
upravičenost recikliranja. Potrebna je izvedba ukrepov iz načrta za
razvoj prometa, zlasti da se Estoniji omogoči omejitev emisij CO2
v sektorju zunaj sistema trgovanja z emisijami. Energetsko učinkovitost
tovornega prometa je mogoče izboljšati z uporabo bolj trajnostnih
načinov prevoza. Uporabo javnega prevoza je mogoče še povečati z
izboljšanjem dopolnjevanja regionalnih omrežij in povezav med avtobusnim in
železniškim potniškim prometom. Uporaba osebnih vozil se povečuje, medtem
ko je povprečna starost osebnih avtomobilov skoraj dvakrat višja od
povprečja EU, novi osebni avtomobili pa so med tistimi, ki najbolj onesnažujejo
okolje v EU. Potrebna je znatna okrepitev okoljskih spodbud, vključno z
obdavčitvijo. Medtem ko so bili sprejeti obetavni ukrepi glede
čezmejnih energetskih povezav, bo za popolno povezovanje estonskega
energetskega trga z EU potreben čas in naložbe.
(12)
Vse večje regionalne razlike v povezavi z
negativnimi demografskimi gibanji, neučinkovitostjo in pomanjkanjem
sodelovanja med lokalnimi oblastmi ovirajo razvojni potencial Estonije. . To gre deloma pripisati trdovratni
neusklajenosti med fiskalno zmogljivostjo in decentralizirano odgovornostjo v
majhnih občinah ter omejeni ekonomiji obsega. Zagotavljanje bolj
učinkovitih in dostopnih kakovostnih javnih storitev na lokalni ravni, ki
bo temeljilo na področjih storitev in minimalnih standardih storitev, zlasti
na področju prometa, dolgotrajne oskrbe, predšolske vzgoje in socialnih
storitev, je predpogoj za aktivacijo ter učinkovitost ukrepov na trgu
dela.
(13)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo estonske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in
nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni
EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le
pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v
Estoniji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz
točk 1 do 5 v nadaljevanju.
(14)
Svet je ob upoštevanju te ocene preučil
estonski program stabilnosti, njegovo mnenje[8]
pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 v nadaljevanju.
(15)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te
analize je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih
valuta je euro. Estonija bi morala ta priporočila izvesti pravočasno
in v celoti –
PRIPOROČA, da Estonija v obdobju
2014–2015 ukrepa tako, da:
1.           Okrepi
proračunske ukrepe za leto 2014 zaradi nastajajoče vrzeli v
višini 0,3 % BDP v skladu z napovedjo Komisije iz pomladi 2014, ki
opozarja na tveganje bistvenega odstopanja glede na zahteve Pakta za stabilnost
in rast. V letu 2015 bistveno okrepi proračunsko strategijo, da
zagotovi doseganje srednjeročnega cilja in izpolnjevanje tega cilja tudi v
prihodnje. Proračunsko pravilo dopolni z bolj zavezujočimi pravili o
večletnem načrtovanju odhodkov v okviru srednjeročnega
proračunskega okvira ter še naprej povečuje učinkovitost javne
porabe.
2.           Izboljša spodbude za delo z
ukrepi, namenjenimi delavcem z nizkimi dohodki. Si ciljno prizadeva za
aktivacijo tistih, ki so najbolj oddaljeni od trga dela, zlasti z
zagotavljanjem pravočasnega sprejetja in izvajanja reforme o sposobnosti
za delo. Poveča učinkovitost in stroškovno učinkovitost družinske
politike ter izboljša razpoložljivost in dostopnost otroškega varstva. Pripravi
usklajene ukrepe za spodbujanje gospodarskega razvoja in podjetništva v regijah
z visoko brezposelnostjo.
3.           Zagotovi ustreznost sistemov
izobraževanja in usposabljanja glede na potrebe trga dela, izboljša ravni
spretnosti in usposobljenosti z razširitvijo ukrepov za vseživljenjsko
učenje ter sistematičnim povečanjem udeležbe v poklicnem
izobraževanju in usposabljanju, vključno z vajeništvom. Dodatno okrepi
dajanje prednosti in specializacijo v raziskovalnih in inovacijskih sistemih
ter spodbuja sodelovanje med podjetji ter visokošolskimi in raziskovalnimi
ustanovami in s tem prispeva k mednarodni konkurenčnosti.
4.           Pospeši prizadevanja za
izboljšanje energetske učinkovitosti, zlasti stanovanjskih in
industrijskih stavb. Bistveno okrepi okoljske spodbude, da bi prometni sektor
prispeval k manj potratni mobilnosti. Še naprej razvija čezmejne povezave
s sosednjimi državami članicami za diverzifikacijo virov energije in
spodbujanje konkurence prek izboljšane integracije baltskih energetskih trgov.
5.           Prihodke lokalnih oblasti
ustrezneje prilagodi njihovim pristojnostim. Izboljša učinkovitost
lokalnih oblasti ter zagotovi kakovostne javne storitve na lokalni ravni,
zlasti na področju socialnih storitev, ki dopolnjujejo ukrepe za
aktivacijo.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               COM(2014) 407 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[4]               UL L 140, 27.5.2013, str. 11.
[5]               C(2013) 8002 final.
[6]               COM(2013) 800 final.
[7]               COM(2013) 790 final.
[8]               V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne  14. marca 2006  o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2004

text:
               18.3.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 81/12

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 14. marca 2006
   o podelitvi razrešnice Komisiji za izvajanje dejavnosti Evropskega razvojnega sklada (deveti ERS) za proračunsko leto 2004
   (2006/223/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu AKP–ES, podpisanega 23. junija 2000 v Cotonouju (1),
   ob upoštevanju Notranjega sporazuma o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru finančnega protokola k Sporazumu o partnerstvu AKP–ES (2), s katerim je bil med drugim ustanovljen deveti Evropski razvojni sklad (deveti ERS), in zlasti člena 32(3) tega sporazuma,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 27. marca 2003, ki se uporablja za deveti Evropski razvojni sklad (3), in zlasti členov 96 do 103 Finančne uredbe,
   po preučitvi izkaza prihodkov in odhodkov in bilance stanja v zvezi z dejavnostmi devetega ERS na dan 31. decembra 2004 ter poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2004, skupaj z odgovori Komisije (4),
   ker Evropski parlament na priporočilo Sveta podeli Komisiji razrešnico za finančno upravljanje devetega ERS v skladu s členom 32(3) omenjenega notranjega sporazuma,
   ker je Komisija dejavnosti devetega ERS v proračunskem letu 2004 na splošno zadovoljivo izvajala –
   PRIPOROČA, da Evropski parlament Komisiji podeli razrešnico za izvajanje dejavnosti devetega ERS za proračunsko leto 2004.

      V Bruslju, 14. marca 2006

            Za Svet

            Predsednik

         K.-H. GRASSER

      (1)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (2)  UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

      (3)  UL L 83, 1.4.2003, str. 1.

      (4)  UL C 301, 30.11.2005, str. 249.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Danske za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Danske za obdobje 2011–2015

text:
               20.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 213/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Danske za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Danske za obdobje 2011–2015
   2011/C 213/01
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za zaposlovalne politike držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja politikah.

               (3)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla ekonomskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (4)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostni obravnavi ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanje brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (5)

               Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Danska je 9. maja 2011 predložila leta 2011 posodobljeno različico konvergenčnega programa za obdobje 2011–2015 in nacionalni program reform za leto 2011. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

               (7)

               Na podlagi ocene posodobljene različice konvergenčnega programa v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temelji konvergenčni program, verjeten. Čeprav temelji na nekoliko bolj ugodnih predpostavkah o rasti za leto 2012 in naslednja leta, je na splošno v skladu z napovedjo služb Komisije iz pomladi 2011. Cilj v konvergenčnem programu določene proračunske strategije je do leta 2013 zmanjšati primanjkljaj pod referenčno vrednost, ki znaša 3 % BDP, kar je v skladu s priporočili Sveta z dne 13. julija 2010, pri čemer bi najprej popravljeni srednjeročni cilj za strukturni proračunski saldo, ki ni manjši od – 0,5 % BDP, dosegli do leta 2015, in nato uravnotežen proračun do leta 2020. Potek prilagoditve za doseganje tega cilja je ustrezen. Šteje se, da so v konvergenčni program vključeni ukrepi, ki jih je Parlament sprejel pomladi 2010, ustrezna podlaga za proračunske cilje in bi v obdobju 2011–2013 predstavljali letni fiskalni napor v višini približno 1 % BDP. Danska bo svoj popravljeni srednjeročni cilj dosegla v obdobju konvergenčnega programa. Tveganja za proračunske cilje so na splošno uravnotežena.

               (8)

               Dansko gospodarstvo se je pričelo upočasnjevati leta 2007 med prilagoditvijo na trgu nepremičnin, kar je prispevalo k domačim bančnim težavam, ki so jih še povečale naraščajoče plačilne nesposobnosti in brezposelnost. Recesija je bila huda, proizvodnja se je med jesenjo 2007 in pomladjo 2009 skrčila za 8 %, stopnja brezposelnosti pa je leta 2010 zrasla na 7,4 %. Stopnja zaposlenosti je padla z 79,8 % leta 2008 na 76,1 % leta 2010, pri čemer so bili prizadeti zlasti mladi. Proizvodnja je začela okrevati leta 2009 in realna rast BDP je leta 2010 dosegla 2,1 %. Okrevanje so pospeševali ohranitev domačega povpraševanja (tudi na račun fiskalne ekspanzije), krepka ponovna rast zalog in močno okrevanje glavnih trgovinskih partnerjev Danske.

               (9)

               Avtomatski stabilizatorji in s krizo povezani ukrepi so povzročili, da se je splošni javnofinančni saldo iz presežka v višini 3,2 % BDP leta 2008 spremenil v primanjkljaj v višini 2,7 % BDP leta 2009. Na podlagi danske priglasitve spomladi 2010 in napovedi služb Komisije iz pomladi 2010, da bo leta 2010 proračunski primanjkljaj presegel 5 % BDP, je bil julija 2010 za Dansko sprožen postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Čeprav so nepričakovani in začasni izredni prihodki, povezani z davki na donos pokojninskih skladov, lansko leto privedli do stabilizacije proračunskega primanjkljaja pri 2,7 % BDP, napoved služb Komisije iz pomladi 2011 predvideva, da se bo primanjkljaj leta 2011 ponovno povečal na približno 4 % BDP, ter poudarja potrebo po neprekinjenih in ambicioznih naporih za konsolidacijo v letu 2012 in 2013, kot je bilo načrtovano. To pomeni strogo izvajanje ukrepov, sprejetih v sporazumu o konsolidaciji iz leta 2010, in kontrolo odhodkov, kot je določena v konvergenčnem programu, da bi zagotovili odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2013. Ob primerjavi z predvideno rastjo potencialne srednjeročne rasti odhodkov in ob upoštevanju diskrecijskih ukrepov, se zdi da predvideni izdatki predstavljajo ustrezno prilagoditev za dosego srednjeročnih ciljev. V skladu z zadnjo oceno Komisije je tveganje v zvezi z dolgoročnimi cilji vzdržnosti javnih financ nizko.

               (10)

               Za doseganje proračunskih ciljev je pomemben strog nadzor, da bi se izognili ponovnim prekoračitvam porabe na ravneh lokalnih in regionalnih vlad. Preteklih 20 let je javna poraba nenehno presegala proračunske cilje. Vlada je že sprejela nekaj ukrepov, da bi rešila to težavo, in načrtuje uvedbo nove sheme za nadzor nad porabo, ki jo bo neodvisno nadziral danski ekonomski svet, kot je opisano v konvergenčnem programu.

               (11)

               Zaradi demografskih dejavnikov se bo delovno aktivno prebivalstvo (15–64 let) med letoma 2010 in 2025 skrčilo za približno 1,5 % in do leta 2040 za skoraj 5 %. Srednjeročno bi okrevanje gospodarstva lahko vodilo do primanjkljajev na trgu dela, kot smo jim bili priča v letih razcveta. Navkljub že visoki stopnji zaposlenosti, je ponudbo delovne sile mogoče še povečati. Prostovoljno zgodnje upokojevanje je zelo razširjeno med ljudmi, starimi od 60 do 64 let, zaradi česar je stopnja zaposlenosti za to skupino samo 40 %. Poleg tega 10 % delovno aktivnega prebivalstva, mlajšega od 40 let, bodisi prejema invalidnine bodisi je zaposlenega pod pogoji fleksibilne zaposlitve (subvencionirana zaposlitev).

               (12)

               Trend upadanja rasti produktivnosti je prisoten od leta 1995, za kar so eden od morebitnih vzrokov slabi izobraževalni dosežki. Čeprav Danska še naprej radodarno troši za svoj izobraževalni sistem, so rezultati izobraževanja na več ključnih področjih zgolj povprečni, Danska pa ima četrto najnižjo raven dosežene izobrazbe mladih v EU. Leta 2009 je samo 70,1 % prebivalcev, starih od 20 do 24 let, zaključilo vsaj višje srednješolsko izobraževanje (v primerjavi s povprečjem EU, ki je 78,6 %) (3), rezultati PISA pa so povprečni. Stopnje osipa v mladinskih in poklicnih ustanovah so razmeroma visoke ter na področju poklicnega izobraževanja mladih dosegajo skoraj 50 % dijakov, ki ne končajo šolanja. Poleg tega približno 20 % mladih 10 let po končanju osnovne šole ni pridobilo izobrazbe, višje od nižje srednješolske ravni. Izboljšanje kakovosti izobraževalnega sistema bi tudi pomagalo preprečiti bodoče neravnotežje kvalifikacij na trgu dela, ki trenutno nakazuje možnost presežka nekvalificiranih delavcev in pomanjkanja kvalificiranih delavcev. Rast produktivnosti je bila posebej šibka v gradbenem sektorju in sektorju storitev. To velja zlasti za lokalne storitve, maloprodajni sektor, veleprodajo in osebne storitve, kjer lahko nizke stopnje konkurence v posameznih sektorjih, na primer visoke ovire za vstop na trg, vodijo do razporeditve virov, ki ni optimalna. Prostorska zakonodaja je stroga in v maloprodajnem sektorju omejuje možnosti za ekonomije obsega, ki povečujejo produktivnost. Zaradi ustrezne obravnave dejstva, da odprti postopki predstavljajo samo približno 25 % javnih naročil, je vlada sprožila strategijo, katere cilj je povečanje konkurence na področju javnih storitev s postopnim večanjem javnih naročil v občinah in regijah, ter za občine določila nov cilj, v skladu s katerim mora biti 31,5 % vseh naročil do leta 2015 izvedenih po odprtem postopku.

               (13)

               Zadolženost gospodinjstev glede na BDP je najvišja v EU. Kopičenje ravni dolgov, ki ga je spodbudil razcvet nepremičninskega trga med letoma 2004 in 2007, ustvarja potencialna tveganja za gospodarstvo in finančno stabilnost. Čeprav ta tveganja zmanjšujejo značilnosti razvitega, s hipotekami zavarovanega trga obveznic na Danskem in na splošno trdna finančna situacija večine gospodinjstev (premoženje znatno presega obveznosti), so bili po prilagoditvi cen nepremičnin uvedeni le omejeni ukrepi za ublažitev njihovih procikličnih nihanj.

               (14)

               Danska je v okviru pakta „euro plus“ sprejela številne zaveze. Da bi izboljšali fiskalno vzdržnost, je bil sprejet dogovor o okrepitvi kaznovalne zakonodaje v zvezi z nadzorom porabe na lokalni ravni, vlada pa namerava predložiti predlog zakona o zgornji meja odhodkov. Ukrepi za zaposlovanje so osredotočeni na spodbujanje zaposlenosti s podaljševanjem delovne dobe v okviru reforme pokojninskega sistema. Da bi spodbudili konkurenčnost, je sveženj o konkurenci s konkretnimi pobudami usmerjen predvsem na gradbeni sektor in sektor storitev. Poleg teh zavez se izvaja jamstvena shema, ki bo spodbudila zasebne rešitve za upravljanje bank v težavah in pomagala izboljšati finančno stabilnost. Navedeni ukrepi in zaveze zadevajo štiri področja pakta. Na splošno ukrepi sovpadajo s tistimi, ki so bili sprejeti na podlagi letnega pregleda rasti, da bi dosegli napredek glede ciljev strategije Evropa 2020, zlasti na področju zaposlovanja. Čeprav so bile številne napovedane zaveze že uvedene, bi bilo treba v bližnji prihodnosti izvesti pomembne ukrepe za izboljšanje in krepitev proračunske discipline (na lokalni ravni) ter za spodbujanje zaposlovanja. Te zaveze so bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.

               (15)

               Komisija je ocenila konvergenčni program in nacionalni program reform, vključno z zavezami v okviru pakta „euro plus“. Zaradi potrebe po okrepitvi splošnega ekonomskega upravljanja EU z zagotavljanjem prispevka na ravni EU k prihodnjim nacionalnim odločitvam je pri tem poleg njihovega pomena za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Danskem upoštevala tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Komisija ob upoštevanju navedenega meni, da bi bilo treba v letu 2011 in naslednjih letih vztrajati pri neprekinjenih in ambicioznih naporih za fiskalno konsolidacijo. Treba bi bilo tudi storiti nadaljnje korake, da bi še povečali ponudbo delovne sile z zmanjševanjem zgodnjega upokojevanja in osredotočanjem na posebne skupine, izboljšali kakovost izobrazbe, okrepili konkurenco v ključnih sektorjih ter dodatno stabilizirali trg nepremičnin.

               (16)

               Glede na to oceno in ob upoštevanju Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 16. julija 2010 je Svet preučil posodobitev konvergenčnega programa Danske za leto 2011, njegovo mnenje (4) pa odraža zlasti priporočilo iz točke (1) spodaj. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet preučil nacionalni program reform Danske –

         PRIPOROČA, da Danska v obdobju 2011–2012:

               1.

               izvede ukrepe za fiskalno konsolidacijo v letih 2011, 2012 in 2013 in zagotovi povprečni letni fiskalni napor 0,5 % BDP v letih 2011–2013, kot je bilo načrtovano, ter popravi čezmerni primanjkljaj do leta 2013 v skladu s priporočilom Sveta o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Po tem zagotovi, kot je načrtovano, ustrezno prilagoditev za dosego srednjeročnih ciljev. Pospeši zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja, če se gospodarske razmere izkažejo za boljše od sedanjih pričakovanj. Okrepi nadzor nad odhodki s sprejetjem zavezujočih večletnih zgornjih mej porabe za lokalne, regionalne in nacionalno vlado, ki so skladne s skupnimi srednjeročnimi splošnimi proračunskimi cilji;

               2.

               z namenom okrepitve zaposlenosti in vzdržnost javnih financ, sprejme potrebne ukrepe, da zagotovi dolgotrajno večjo ponudbo delovne sile z izvajanjem nedavno sprejete pokojninske reforme o shemi za prostovoljno zgodnje upokojevanje, reformira invalidske pokojnine in bolje usmerja subvencionirane sheme zaposlovanja (sistem fleksibilne zaposlitve) na najbolj ranljive skupine;

               3.

               pospeši izvajanje reform za izboljšanje kakovosti izobraževalnega sistema. Zmanjša stopnje osipa, zlasti v sektorju poklicnega izobraževanja, in zviša število razpoložljivih pripravniških mest;

               4.

               izvede korake za odpravo ovir za konkurenco, zlasti pri lokalnih storitvah in v maloprodajnem sektorju, s pregledom zakonodaje o rabi zemljišč ter večjo odprtostjo javnih naročil v občinah in regijah;

               5.

               sprejme, vzporedno s podporo potekajoči stabilizaciji trga nepremičnin po nedavni prilagoditvi cen, preventivne ukrepe za krepitev srednjeročne stabilnosti zadevnega trga in finančnega sistema, vključno s pregledom delovanja sistemov hipotek in davka na nepremičnine.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Ohranjene za leto 2011 s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politiko zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).

      (3)  Čeprav je opazno, da šolarji na Danskem začnejo izobraževanje kasneje kot v drugih državah članicah in tako pridobijo višjo srednješolsko diplomo šele po 24 letu starosti. V starostni skupini od 25 do 34 let je 85 % prebivalstva zaključilo vsaj višjo srednješolsko izobrazbo.

      (4)  Predvideno v členu 9(3) Uredbe (ES) št. 1466/97.


				|

		52014DC0427

			Priporočilo PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Finske za leto 2014 in mnenje Sveta o finskem programu stabilnosti za leto 2014 /* COM/2014/0427 final */

			   	Priporočilo
PRIPOROČILO SVETA
v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Finske za leto 2014
in mnenje Sveta o finskem programu stabilnosti za leto 2014
SVET EVROPSKE UNIJE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z
dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o
nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1],
zlasti člena 5(2) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in
odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2],
zlasti člena 6(1) Uredbe,
ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3],
ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4],
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
ob upoštevanju mnenja
Ekonomsko-finančnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno
zaščito,
ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko
politiko,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil
predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za rast in
delovna mesta, Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost.
(2)
Svet je na predlog Komisije 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za
politike zaposlovanja držav članic, ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.
(3)
Voditelji držav oziroma vlad so 29. junija 2012
sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih
vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na
nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da
morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili
polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju
priporočil za posamezne države.
(4)
Svet je 9. julija 2013 sprejel
priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Finske za leto 2013
in dal mnenje o posodobljenem finskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2016.
Komisija je 15. novembra 2013 predložila mnenje o osnutku
proračunskega načrta Finske za leto 2014[5] v skladu z
Uredbo (EU) št. 473/2013[6].

(5)
Komisija je 13. novembra 2013 sprejela letni
pregled rasti[7],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2014. Istega dne je na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011
sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[8],
v katerem je Finsko opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba
opraviti poglobljen pregled.
(6)
Evropski svet je 20. decembra 2013 potrdil
prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, konsolidacije
javnih financ in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne konsolidacije javnih financ, ponovni
vzpostavitvi normalnih pogojev za kreditiranje gospodarstva, spodbujanju rasti
in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave.
(7)
Komisija je 5. marca 2014 objavila rezultate
poglobljenega pregleda za Finsko[9],
ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011. Na
podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Finskem še naprej
obstajajo makroekonomska neravnotežja, zaradi katerih je potrebno spremljanje
in ukrepanje politike. Stalno pozornost je treba namenjati zlasti šibkemu
izvozu v zadanih letih zaradi industrijskega prestrukturiranja, pa tudi zaradi
stroškovnih in nestroškovnih dejavnikov konkurenčnosti.
(8)
Finska je 17. aprila 2014 predložila
nacionalni reformni program za leto 2014 in program stabilnosti za leto 2014.
Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna
povezanost.
(9)
Cilj proračunske strategije iz programa
stabilnosti za leto 2014 je vrnitev na srednjeročni cilj v letu 2015,
da se zadrži strukturni saldo nad tem ciljem v preostalem delu programskega
obdobja ter se uravnotežijo javne finance od leta 2017 naprej.
Srednjeročni cilj Finske v zvezi s strukturnim primanjkljajem v višini 0,5 %
BDP je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Finska je svoj
srednjeročni cilj dosegla leta 2013 in načrtuje, da se bo
približala temu dosežku tudi v letu 2014, poleg tega pa naj bi
izpolnjevala referenčno vrednost za odhodke. Finska načrtuje, da bo
presegla srednjeročni cilj v letu 2015, pri čemer bo še vedno
spoštovala referenčno vrednost za odhodke. To je na splošno v skladu z
zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Hkrati se bruto javni dolg povečuje
in po pričakovanjih naj bi začasno presegel prag 60 % BDP v
letu 2015, predvsem zaradi slabših makroekonomskih obetov. Makroekonomski
scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, ki ga niso
pripravili neodvisni strokovnjaki, je verjeten, čeprav je nekoliko bolj
optimističen od napovedi Komisije iz pomladi v zvezi z gospodarsko rastjo
v letih 2014 in 2015. V napovedi Komisije iz pomladi 2014 je predvideno
poslabšanje strukturnega salda za 0,3 % BDP v letu 2014, ki vključuje
odstopanje od srednjeročnega cilja, v letu 2015 pa izboljšanje za 0,6 %
BDP, pri čemer naj bi se v obeh letih upoštevala referenčna vrednost
za odhodke. Na podlagi ocene programa in napovedi Komisije v skladu z Uredbo
Sveta (ES) št. 1466/97 Svet meni, da bo Finska verjetno dosegla cilje
svojega programa, ki so na splošno v skladu s Paktom za stabilnost in rast.
(10)
Finska se sooča z visokimi tveganji za
vzdržnost v dolgoročnem obdobju zaradi proračunskega vpliva stroškov
staranja prebivalstva. Finska je priznala, da vrzel v vzdržnosti obstaja in
pripravila program strukturne politike v letu 2013, ki je namenjen
odpravljanju vrzeli in oživitvi rasti. Drug večji korak so omejitve
javnofinančnih odhodkov ter javnofinančni fiskalni načrt za
obdobje 2015–2018 iz marca 2014, ki določa ukrepe prilagajanja,
strukturne reforme in naložbe v rast. Ukrepi prilagajanja na strani prihodkov
zadevajo predvsem povečanja dohodnine in davka na izdelek.
(11)
Učinkovitost javnih služb ni dohajala rasti
produktivnosti v zasebnem sektorju. Finska pripravlja upravne reforme v zvezi s
strukturo občin, zdravstva in socialnih storitev. Reforma občin
temelji na prostovoljni združitvi občin in finančnih spodbudah
države. Rezultat prostovoljnih združitev je še negotov. Storitve socialnega
varstva in zdravstvene storitve bi moralo zagotavljati pet regionalnih
ponudnikov, občine pa bi še naprej sodelovale pri zagotavljanju storitev.
Podrobnosti še niso jasne, zakonodajni predlog pa se načrtuje za
jesen 2014. Nove strukture bi morale biti vzpostavljene na začetku
leta 2017. Zakon iz julija 2013 o podpori sposobnosti delovanja
starejših z večjo osredotočenostjo na preprečevanje,
rehabilitacijo in samostojno življenje bi moral prispevati k manjši potrebi po
institucionalni oskrbi in zajeziti prihodnje stroške dolgotrajne oskrbe.
(12)
Ključni izziv Finske na področju trga
dela je še vedno dolgoročna ponudba delovne sile, saj trenutno več
ljudi iz trga dela izstopa kot pa jih vanj vstopa. Daljše delovne dobe in
izboljšanje ponudbe delovne sile so nujni za izpolnitev povpraševanja po
delovni sili v prihodnosti. Program strukturne politike države iz leta 2013
vključuje ukrepe za podaljšanje delovne dobe in izboljšanje ponudbe
delovne sile, med drugim tudi povečanje spodbud za sprejetje delovnih
mest. Finska zmanjšuje predčasno upokojevanje, vendar je nekaj poti še
vedno odprtih, na primer t. i. „predor brezposelnosti“, prek katerega lahko
starejši brezposelni pod nekaterimi pogoji še naprej prejemajo nadomestila za
brezposelnost do upokojitve. Zdi se, da ima nedavno uvedeni koeficient
pričakovane življenjske dobe in potrojitev odmerne stopnje pokojninskih
pravic omejen učinek na upokojevanje. Ker se poleg tega pričakovana
življenjska doba vse hitreje daljša (tj. hitreje od napovedane), delavci pa ne
delajo dlje, obstaja tveganje, da ne bo več mogoče zagotoviti
ustreznih pokojnin. Finska si je zastavila cilj, da bo do leta 2025
povečala dejansko upokojitveno starost na vsaj 62,4 leta. Vprašljivo
je, ali se ta cilj lahko doseže brez sprejetja novih ukrepov, kot je
povečanje zakonsko določene upokojitvene starosti in okrepitve
prizadevanj za povečanje zaposljivosti starejših delavcev. Socialni
partnerji pripravljajo predlog pokojninske reforme, ki naj bi jo izvedla nova
vlada po parlamentarnih volitvah spomladi 2015, veljati pa naj bi
začela začetek leta 2017. Finska je sprejela relevantne in ambiciozne
ukrepe za odpravo brezposelnosti med mladimi in dolgotrajne brezposelnosti.
Trajno izboljšanje znanj in spretnosti, ki se zahtevajo za delovna mesta,
ciljnih skupin in njihovih priložnosti na trgu dela pa bo zahtevalo več
časa.
(13)
Finska je sprejela ukrepe za izboljšanje splošnega
konkurenčnega okolja in nekaj napredka je bilo doseženega pri izvajanju
programa o zdravi konkurenci. Organ, pristojen za konkurenco, in organ za
varstvo potrošnikov sta se združila in nova struktura je v zgodnjih fazah
vzpostavljanja. Zakon o konkurenci zdaj nalaga prag za prevladujoči
položaj za sektor maloprodaje potrošniškega blaga, finskemu organu, pristojnemu
za konkurenco in varstvo potrošnikov, pa so bila podeljena posebna pooblastila,
da lahko pod nekaterimi pogoji posreduje zoper gospodarske dejavnosti, s katerimi
se ukvarjajo javni organi in ki izkrivljajo konkurenco na trgu. Maloprodajni
trg na Finskem je zelo koncentriran, v zadevni zakonodaji pa je nekaj
dejavnikov, zaradi katerih je konkurenca potencialno manj učinkovita in ki
krepijo položaj dveh vodilnih podjetij na trgu, ki se ukvarjata z maloprodajo.
Kot primer se lahko navedejo zelo stroge zahteve v zvezi z urbanističnim
načrtovanjem, tako za velika trgovska podjetja kot za male enote. Trenutno
se pregleduje ureditev rabe zemljišč in urbanističnega načrtovanja,
kar je priložnost, da se na to področje vnesejo spremembe, ki bi podpirale
zdravo konkurenco. Maloprodajni sektor je še naprej med najbolj reguliranimi v
državah članicah, vključno z ovirami za konkurenco, ki jih ustvarja
ureditev velikih maloprodajnih prostorov.
(14)
Oživitev rasti in konkurenčnosti je
ključni izziv za finsko gospodarstvo. Finska kotira zelo visoko v
mednarodnem konkurenčnem okolju, vendar je kljub temu v obdobju 2007–2012
v EU najhitreje izgubljala deleže na izvoznih trgih. Intenzivnost R&R v
gospodarstvu se manjša, nacionalni cilj za izdatke za R&R pa se zdi še bolj
nedosegljiv. Učinkovitost finskega raziskovalnega in inovacijskega sistema
pri preoblikovanju R&R v nove inovativne proizvode in storitve je
ključnega pomena. Trenutno ni dovolj naložb za preoblikovanje potenciala
R&R v nove izdelke. Omejeno število velikih izvoznih podjetij, ki prodajajo
majhen izbor izdelkov, ter manjša naklonjenost izvozu finskih malih podjetij
negativno vplivata na trgovinske rezultate in potencialno rast. Izvozni
potencial bi se lahko povečal z nadaljnjo prilagojeno podporo
internacionalizaciji manjših podjetij. Finska je začela reforme, da bi
izboljšala zmogljivost izdelave inovativnih izdelkov in podprla diverzifikacijo
industrije, vključno z obsežno reformo raziskovalnih ustanov in
financiranja raziskav. Program strukturne politike za leto 2013, omejitve
javnofinančnih odhodkov in fiskalni načrt za obdobje 2015–2018 iz
marca 2014 ne vsebujejo le ukrepov prilagajanja in strukturnih reform,
ampak vključujejo tudi pobude za spodbujanje rasti in inovacij. Finska bi
lahko veliko pridobila z diverzifikacijo svoje oskrbe z energijo, zlasti ker je
odvisna samo od enega vira plina.
(15)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
obsežno analizo finske ekonomske politike. Ocenila je program stabilnosti in
nacionalni reformni program. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo EU v prihodnje
nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena za vzdržno
fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Finskem, ampak tudi spoštovanje
pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru
evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 5 spodaj.
(16)
Svet je ob upoštevanju te ocene proučil finski
program stabilnosti, njegovo mnenje[10]
pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke (1) v nadaljevanju.
(17)
Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki
ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program
in program stabilnosti. Njegova priporočila v skladu s členom 6
Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilih iz točk 2, 4
in 5 v nadaljevanju.
(18)
V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla
tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na podlagi te
analize je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih
valuta je euro. Tudi Finska bi morala ta priporočila izvesti
pravočasno in v celoti –
PRIPOROČA, da Finska v obdobju 2014–2015
ukrepa, tako da:
1.           Okrepi proračunske ukrepe za leto 2014 ob upoštevanju
nastajajoče vrzeli v zvezi s srednjeročnim ciljem. V letu 2015 in
naslednjih letih izpolnjuje srednjeročni cilj, kakor je bilo
načrtovano, ter zagotovi, da se upošteva merilo glede dolga, in obenem
izvaja rasti prijazno fiskalno politiko. Hitro izvede reforme iz programa
strukturne politike ter nacionalnega načrta omejitev javnofinančnih
odhodkov in nacionalnega fiskalnega načrta za obdobje 2015–2018, da se
zmanjša vrzel v fiskalni vzdržnosti ter se okrepijo pogoji za rast.
2.           Zagotovi
učinkovito izvajanje tekočih upravnih reform v zvezi s strukturo
občin ter socialnih in zdravstvenih storitev, da se poveča stroškovna
učinkovitost pri zagotavljanju javnih storitev.
3.           Bolje
uporabi potencial celotne delovne sile na trgu dela, vključno z
izboljšanjem stopnje zaposlenosti in zaposljivosti starejših delavcev,
zmanjšanjem možnosti predčasnega umika s trga dela in prilagoditvijo
zakonsko določene upokojitvene starosti spremembam pričakovane
življenjske dobe. Izboljša obete mladih in dolgotrajno brezposelnih na trgu
dela ter posebno pozornost nameni poklicnemu izobraževanju ter usmerjenim
aktivacijskim ukrepom.
4.           Nadaljuje
prizadevanja za krepitev konkurence na proizvodnem in storitvenem trgu, zlasti
v maloprodajnem sektorju, z izvajanjem programa za spodbujanje zdrave konkurence,
vključno s spremembami Zakona o rabi zemljišč in gradnji, ki bi
dodatno podprle zdravo konkurenco.
5.           Še naprej krepi zmogljivost Finske za zagotavljanje inovativnih
proizvodov in storitev ter podjetij z visoko rastjo v hitro se
spreminjajočih razmerah in še naprej izvaja diverzifikacijo industrije,
zlasti s krepitvijo spodbud za vlaganje v Finsko in nadaljnjim olajševanjem
vstopa manjših podjetij na izvozne trge. Finska bi morala pospešiti razvoj
čezmejne plinske povezave z Estonijo.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 209, 2.8.1997, str. 1.
[2]               UL L 306, 23.11.2011, str. 25.
[3]               COM(2014) 427 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 in P7_TA(2014)0129.
[5]               UL L 140, 27.5.2013, str. 11.
[6]               C(2013) 8012 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 89 final.
[10]             V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.