title: Priporočilo Sveta z dne 20. novembra 2017 o spremljanju diplomantov (Besedilo velja za EGP. )

text:
               9.12.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 423/1

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 20. novembra 2017
   o spremljanju diplomantov
   (Besedilo velja za EGP)
   (2017/C 423/01)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 165 in 166 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Zaposljivost diplomantov po končanem izobraževanju in usposabljanju je vzrok za zaskrbljenost v mnogih državah članicah, zlasti ker se stopnja zaposlenosti novih visokošolskih diplomantov v Uniji po finančni krizi leta 2008 še ni povsem popravila (1) in ker se zaposlitveni položaj diplomantov programov poklicnega izobraževanja in usposabljanja v državah članicah razlikuje.

               (2)

               V smernicah za politike zaposlovanja držav članic za leto 2015 (2) so bile države članice skupaj s socialnimi partnerji zato pozvane, naj spodbujajo produktivnost in zaposljivost z ustrezno ponudbo relevantnih znanj, spretnosti in kompetenc.

               (3)

               Za dosego tega cilja so nujne kakovostne informacije o tem, kaj diplomanti počnejo po pridobitvi kvalifikacije ali opustitvi izobraževanja in usposabljanja, da bi lahko razumeli vzroke težav z zaposljivostjo diplomantov v določenih regijah in gospodarskih sektorjih ali diplomantov določenih disciplin visokega šolstva ali poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter našli rešitve za tovrstne težave. Pomen takih informacij je poudarjen v standardih in smernicah za zagotavljanje kakovosti v evropskem visokošolskem prostoru (3) in evropskem referenčnem okviru za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja (EQAVET) (4).

               (4)

               Vendar sistemi za zbiranje, analizo in uporabo podatkov o poklicni poti diplomantov visokošolskega izobraževanja ter poklicnega izobraževanja in usposabljanja v mnogih delih Unije niso dobro razviti, zato so potrebne boljše informacije, da bi se dijaki oziroma študenti lahko informirano odločali o tem, kaj želijo študirati, pa tudi za namene oblikovanja izobraževalnih programov ali vladne politike.

               (5)

               Prehod na trg dela je poleg tega odvisen predvsem od ekonomskih okoliščin, stopnje kvalifikacij in področja študija oziroma šolanja. Nanj vplivajo tudi socialno-demografski dejavniki in socialno-ekonomsko ozadje družine (5). Zbiranje podatkov o učinku različnih dejavnikov je torej ključno za celostno obravnavanje tega vprašanja.

               (6)

               Čeprav mnoge države članice razvijajo sisteme za spremljanje, se izmenjava znanja in dobrih praks ter vzajemno učenje izvajata le v omejenem obsegu.

               (7)

               Obseg obstoječih primerljivih podatkov je majhen, na nacionalni ravni zbrani podatki pa niso primerljivi s podatki, zbranimi v drugih državah članicah, zato bi na podlagi razlik v trendih oziroma dosežkih po državah in regijah težko prišli do ustreznih ugotovitev.

               (8)

               Zaskrbljujoči rezultati javnega posvetovanja (6) o agendi Unije za posodobitev visokega šolstva kažejo, da visoko šolstvo diplomantom ne zagotavlja potrebnih znanj, spretnosti in kompetenc, da bi lahko bili uspešni v hitro spreminjajočem se izobraževalnem in zaposlitvenem okolju, nekatere države članice pa se poleg tega še vedno spopadajo z neskladjem v znanju in spretnostih.

               (9)

               Države članice so pozvale k ukrepanju na ravni Unije, da bi se izboljšal pretok informacij o zaposljivosti, neskladju v znanju in spretnostih ter potrebah na trgu dela. V Skupnem poročilu Sveta in Komisije za leto 2015 o izvajanju strateškega okvira za evropsko sodelovanje v izobraževanju in usposabljanju (ET 2020) (7) je bilo predlagano zlasti spodbujanje relevantnosti visokega šolstva za trg dela in njegovega družbenega pomena, tudi z boljšimi informacijami in predvidevanji o potrebah in rezultatih trga dela, na primer s spremljanjem poklicnih poti diplomantov.

               (10)

               Države članice so se v sklepih iz Rige iz leta 2015, v katerih je opredeljen nov sklop srednjeročnih ciljev v poklicnem izobraževanju in usposabljanju za obdobje 2015–2020, zavezale tudi k zagotavljanju neprekinjenega obveščanja in povratnih informacij, in sicer z ukrepi, kot so uporaba podatkov o zaposljivosti diplomantov poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter združevanje podatkov o učenju, vstopu na trg dela in poklicni poti, ter razvoj zmogljivosti akterjev na nacionalni ravni, da bi podatke o diplomantih uporabili za prilagoditev učnih načrtov, poklicnih profilov in vsebine kvalifikacij poklicnega izobraževanja in usposabljanja novim gospodarskim in tehničnim zahtevam.

               (11)

               Zato so države članice v Resoluciji o spodbujanju socialno-ekonomskega razvoja in vključenosti v Evropski uniji z izobraževanjem: prispevek izobraževanja in usposabljanja k evropskemu semestru 2016 (8) poudarile pomembnost prednostnega obravnavanja neskladij in vrzeli v znanju in spretnostih.

               (12)

               To je temeljilo na prehodnem delu. Države članice so se v Sklepih Sveta o podjetnosti v izobraževanju in usposabljanju (9) iz leta 2014 dogovorile, da bodo pri ocenjevanju kakovosti in učinkovitosti izobraževanja in usposabljanja za podjetnost po možnosti uporabljale informacije, pridobljene s sledenjem poklicnim potem diplomantov.

               (13)

               Leta 2013 so se države članice v Sklepih Sveta o socialni razsežnosti visokega šolstva (10) dogovorile, da bodo omogočile obveščanje o možnostih za izobraževanje, priložnostih, povezanih s trgom dela, in tozadevnih rezultatih.

               (14)

               Države članice so se v Sklepih Sveta o zaposljivosti diplomantov, ki so zaključili izobraževanje in usposabljanje (11), iz leta 2012 dogovorile tudi, da bodo vzpostavile merilo, da bi do leta 2020 moralo biti zaposlenih 82 % diplomantov, starih od 20 do 34 let, ki so izobraževanje in usposabljanje zaključili največ tri leta pred referenčnim letom, ter da bodo spremljale delež zaposlenih diplomantov izobraževanja in usposabljanja, da bi razširile strokovno podlago za oblikovanje politike glede povezovanja izobraževanja in usposabljanja na eni strani ter zaposlovanja na drugi strani. Države članice in Komisija so se dogovorile, da bodo zbirale kakovostne informacije in primere dobre prakse, da bi dopolnile kvantitativno spremljanje ter okrepile podlago za oblikovanje politike, ki bo temeljila na dejstvih.

               (15)

               Evropska komisija je tako v sporočilu o novem programu znanj in spretnosti za Evropo (12) prednost namenila izboljšanju zbiranja in obdelave podatkov o znanjih in spretnostih ter s tem povezanega informiranja, kar naj bi omogočilo lažjo izbiro poklicnih poti. V ta namen je predlagala pobudo za spremljanje diplomantov terciarnega izobraževanja, ki bi državam članicam pomagala pridobiti boljše informacije o prehodu diplomantov na trg dela. To priporočilo je dopolnilni pristop k pobudam držav članic in zaveze so prostovoljne –

         DRŽAVAM ČLANICAM PRIPOROČA, NAJ:
   v skladu z zadevnim nacionalnim pravom in pravom Unije, zlasti Direktivo 95/46/ES o varstvu osebnih podatkov (13), razpoložljivimi viri in nacionalnimi okoliščinami ter v tesnem sodelovanju z vsemi zadevnimi deležniki:

               1.

               izboljšajo razpoložljivost in kakovost podatkov o dejavnostih diplomantov (14) in po potrebi oseb, ki predčasno opustijo visokošolsko izobraževanje oziroma poklicno izobraževanje in usposabljanje, vključno s tem, da do leta 2020 dosežejo napredek pri vzpostavitvi sistema za spremljanje diplomantov, ki bi lahko zajemal:

                           (a)

                           zbiranje relevantnih anonimiziranih upravnih statističnih podatkov iz zbirk podatkov s področij izobraževanja, davkov, prebivalstva in socialne varnosti;

                           (b)

                           oblikovanje longitudinalnih raziskav o diplomantih na ravni izobraževalnega sistema in, kjer je ustrezno, na institucionalni ravni, pri čemer se upošteva pomen kvalitativnih podatkov o prehodu oseb na trg dela ali v nadaljnje izobraževanje in usposabljanje ter o njihovi nadaljnji poklicni poti, in

                           (c)

                           možnost, da javni organi povežejo anonimizirane podatke iz različnih virov, da bi oblikovali celovit pregled o dosežkih diplomantov;

      Vsebina podatkov, ki jih je treba zbrati

               2.

               ob upoštevanju namena tega priporočila Sveta, tj. izboljšati primerljivost podatkov, bi morale države članice zbirati podatke na naslednjih področjih:

                           (a)

                           socialno-biografski in socialno-ekonomski podatki;

                           (b)

                           informacije o izobraževanju in usposabljanju;

                           (c)

                           informacije o zaposlitvi ali nadaljnjem izobraževanju in usposabljanju;

                           (d)

                           relevantnost izobraževanja in usposabljanja za zaposlitev ali vseživljenjsko učenje;

                           (e)

                           napredovanje na poklicni poti;

      Longitudinalne raziskave o diplomantih

               3.

               spodbujajo obširno, reprezentativno in stalno odzivanje na longitudinalne raziskave o diplomantih ter, če je mogoče, spremljanje diplomantov, ki so se odselili zaradi izobraževanja in usposabljanja ali ob zaključku svojega izobraževanja in usposabljanja;

      Evropsko sodelovanje

               4.

               sodelujejo v mreži strokovnjakov, ki spodbuja sodelovanje in vzajemno učenje med državami članicami na področju sistemov spremljanja in njihov nadaljnji razvoj. Ta mreža bo raziskala možnosti za razvoj primerljivih podatkov in skupnih opredelitev iz odstavka 2. Kar zadeva longitudinalne raziskave iz odstavkov 3 in 9, bo mreža preučila možnosti za oblikovanje skupnih načel, vprašanje optimalne pogostosti in načine spremljanja diplomantov, ki so se izselili.

               5.

               Ta mreža bo organizirana v skladu z vzpostavljenimi strukturami upravljanja za sodelovanje v okviru ET 2020, brez poseganja v morebitne nove strukture, ki mu bodo morda sledile;

      Širjenje in uporaba rezultatov

               6.

               sprejmejo vse potrebno za zagotovitev pravočasnega, rednega in splošnega širjenja ter uporabe rezultatov analiz spremljanja diplomantov s ciljem:

                           (a)

                           okrepiti poklicno svetovanje za bodoče in sedanje študente oziroma dijake ter diplomante;

                           (b)

                           podpreti oblikovanje in posodobitev učnih načrtov, da bi se izboljšala pridobivanje relevantnih znanj in spretnosti ter zaposljivost;

                           (c)

                           izboljšati usklajenost v znanjih in spretnostih, da bi podprli konkurenčnost in inovativnost na lokalni, regionalni in nacionalni ravni ter odpravili pomanjkanje strokovnega znanja;

                           (d)

                           načrtovati za spreminjajoče se potrebe v zaposlovanju, izobraževanju in družbi ter te potrebe tudi napovedovati in

                           (e)

                           prispevati k razvoju politike na nacionalni ravni in ravni Unije;

      Financiranje

               7.

               zagotovijo trajnost pobud za spremljanje diplomantov z dodeljevanjem ustreznih in večletnih sredstev, pri čemer lahko uporabijo nacionalne ali evropske vire financiranja, na primer iz programa Erasmus+ ali evropskih strukturnih in investicijskih skladov, kadar je to ustrezno in v skladu z obstoječimi sredstvi, pravno podlago in prednostnimi nalogami, opredeljenimi za obdobje 2014–2020, brez kakršnega koli poseganja v pogajanja o naslednjem večletnem finančnem okviru;

      Poročanje

               8.

               v dveh letih po sprejetju tega priporočila in nato redno v okviru mreže strokovnjakov ocenjujejo in poročajo Komisiji o napredku pri izvajanju tega poročila;

         KOMISIJI PRIPOROČA, NAJ:

               9.

               razvije pilotno fazo evropske raziskave o diplomantih terciarnega izobraževanja (15), ki bo izboljšala razpoložljivost primerljivih informacij o zaposlenosti diplomantov in njihovih družbenih dosežkih ter bo upoštevala izsledke študije izvedljivosti Eurograduate (16) in izkušnje držav članic z njihovimi sistemi spremljanja diplomatov; v treh letih od sprejetja tega priporočila mreži strokovnjakov predstavi poročilo o rezultatih te pilotne študije. Če se bo pilotna faza izkazala za uspešno, se bo Komisija posvetovala z državami članicami, ali naj se evropska raziskava o diplomantih terciarnega izobraževanja izvede v celoti;

               10.

               po potrebi zagotovi podporo za krepitev zmogljivosti, da bi se vzpostavili sistemi za spremljanje diplomantov na podlagi dobrih praks. V primeru poklicnega izobraževanja in usposabljanja bo to vključevalo obširno evidentiranje v državah članicah, ki upošteva možnosti za sodelovanje na ravni Unije in bi lahko služilo kot podlaga za ugotavljanje izvedljivosti evropske raziskave o diplomantih poklicnega izobraževanja in usposabljanja, če bo to potrebno. V okviru krepitve zmogljivosti bo podpora namenjena tudi sodelovanju med organi, ponudniki poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter službami za poklicno svetovanje, da bi se izboljšala razpoložljivost, primerljivost in zanesljivost podatkov o diplomantih, zbranih s spremljanjem;

               11.

               spodbuja vzajemno učenje in izmenjavo najboljših praks, krepi sodelovanje z vzpostavitvijo in podpiranjem mreže strokovnjakov ter sodeluje z drugimi zadevnimi strokovnimi skupinami, mednarodnimi organizacijami ter institucijami in agencijami EU;

               12.

               zagotovi, da so izsledki analize spremljanja diplomatov na voljo državam članicam in deležnikom;

               13.

               podpira uporabo evropskih virov financiranja, na primer iz programa Erasmus+ ali evropskih strukturnih in investicijskih skladov, kadar je to ustrezno in v skladu z njihovo finančno zmogljivostjo, pravno podlago, postopki odločanja in prednostnimi nalogami, opredeljenimi za obdobje 2014–2020, brez kakršnega koli poseganja v pogajanja o naslednjem večletnem finančnem okviru;

               14.

               poroča Svetu o izvajanju tega priporočila v petih letih od njegovega sprejetja.

      V Bruslju, 20. novembra 2017

            Za Svet

            Predsednica

         M. REPS

      (1)  COM/2015/0690 final.

      (2)  Sklep Sveta (EU) 2015/1848 z dne 5. oktobra 2015 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic za 2015 (UL L 268, 15.10.2015, str. 28).

      (3)  ISBN 952-5539-04-0.

      (4)  Priporočilo Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o vzpostavitvi evropskega referenčnega okvira za zagotavljanje kakovosti poklicnega izobraževanja in usposabljanja (UL C 155, 8.7.2009, str. 1).

      (5)  O učinku spola in migrantskega ozadja na prehod iz šole na trg dela, glej Indicators of Immigration Integration 2015 – Settling In (Kazalniki vključevanja priseljencev za leto 2015 – vključevanje v novo okolje), poglavje 13, OECD/Evropska unija (2015).

      (6)  SWD/2016/0195 final.

      (7)  UL C 417, 15.12.2015, str. 25.

      (8)  Resolucija Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, z dne 24. februarja 2016 o spodbujanju socialno-ekonomskega razvoja in vključenosti v Evropski uniji z izobraževanjem: prispevek izobraževanja in usposabljanja k evropskemu semestru 2016 (UL C 105, 19.3.2016, str. 1).

      (9)  UL C 17, 20.1.2015, str. 2.

      (10)  UL C 168, 14.6.2013, str. 2.

      (11)  UL C 169, 15.6.2012, str. 11.

      (12)  COM(2016) 381 final.

      (13)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31).

      (14)  Za namene tega priporočila Sveta je „diplomant“ oseba, ki zaključi katero koli raven visokošolskega izobraževanja oziroma poklicnega izobraževanja in usposabljanja (najmanj raven 4 v okviru evropskega ogrodja kvalifikacij). Nekatere države članice imajo sicer tudi pobude za spremljanje oseb, ki zgodaj opustijo izobraževanje in usposabljanje.

      (15)  Najmanj na ravni 5 v okviru evropskega ogrodja kvalifikacij.

      (16)  Študija izvedljivosti Eurograduate zajema samo visoko šolstvo.


               30.11.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 408/46

         P7_TA(2014)0259
   69. zasedanje generalne skupščine Združenih narodov
   Priporočilo Evropskega parlamenta z dne 2. aprila 2014 Svetu o 69. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov (2014/2017(INI))
   (2017/C 408/07)

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji (PEU), zlasti členov 21 in 34,

               —

               ob upoštevanju predloga priporočila Svetu o 69. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov, ki ga je v imenu skupine ALDE pripravil Alexander grof Lambsdorfski (B7-0014/2014),

               —

               ob upoštevanju 68. zasedanja generalne skupščine Združenih narodov,

               —

               ob upoštevanju svojega priporočila Svetu z dne 11. junija 2013 o 68. zasedanju generalne skupščine Združenih narodov (1),

               —

               ob upoštevanju prednostnih nalog EU za 68. zasedanje generalne skupščine Združenih narodov, ki jih je Svet sprejel 24. junija 2013 (2),

               —

               ob upoštevanju resolucije generalne skupščine Združenih narodov z dne 3. maja 2011 o sodelovanju Evropske unije pri delu Združenih narodov (3) in resolucije Evropskega parlamenta z dne 11. maja 2011 z naslovom „EU kot globalni akter: njena vloga v mednarodnih organizacijah“ (4),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. novembra 2010 o 10. obletnici resolucije varnostnega sveta Združenih narodov št. 1325 (2000) o ženskah, miru in varnosti (5),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. julija 2011 o zunanjih politikah EU v prid demokratizaciji (6),

               —

               ob upoštevanju resolucije varnostnega sveta Združenih narodov št. 2106 z dne 24. junija 2013 o krepitvi prizadevanj za odpravo nekaznovanosti storilcev dejanj spolnega nasilja in predhodnih resolucij na to temo (7),

               —

               ob upoštevanju svojega priporočila Svetu z dne 18. aprila 2013 o načelu Združenih narodov glede odgovornosti zaščititi (8),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 8. oktobra 2013 o korupciji v javnem in zasebnem sektorju: vpliv na človekove pravice v tretjih državah (9),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. februarja 2013 o 22. zasedanju Sveta Združenih narodov za človekove pravice (10),

               —

               ob upoštevanju člena 121(3) in člena 97 Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve in mnenja Odbora za razvoj (A7-0250/2014),

               A.

               ker je zavezanost učinkovitemu multilateralizmu, v katerega središču so Združeni narodi, sestavni del zunanje politike EU, izhaja pa iz prepričanja, da je učinkovit večstranski sistem nujen za doseganje skupnih ciljev ter spoprijemanje s svetovnimi krizami, izzivi in nevarnostmi;

               B.

               ker EU in njene države članice finančno največ prispevajo v sistem Združenih narodov (redni proračun, programi in sredstva ZN ter proračun za mirovne operacije);

               C.

               ker je trdno in stabilno partnerstvo med EU in Združenimi narodi temeljnega pomena za delovanje ZN v okviru vseh treh stebrov – miru in varnosti, človekovih pravic ter razvoja – in je tudi ključno za vlogo EU kot svetovnega akterja;

               D.

               ker so človekove pravice in demokracija temeljne vrednote EU ter načela in cilji evropskega zunanjega delovanja; ker so spoštovanje, spodbujanje in varovanje splošne veljavnosti in nedeljivosti človekovih pravic temelji evropske enotnosti in celovitosti;

               E.

               ker bodo glede na poročilo Svetovne banke „Turn Down the Heat“ (Znižajmo temperaturo) sedanja gibanja emisij verjetno v 20 do 30 letih povzročila segrevanje za 2 oC in do leta 2100 za 4 oC; ker je generalni sekretar ZN Ban Ki-moon povabil voditelje držav na vrh ZN o podnebnih spremembah, ki bo septembra 2014, da bi sprejeli jasne zaveze za nadaljnje ukrepe v zvezi s podnebnimi spremembami;

               F.

               ker EU kot vodilna svetovna donatorica podpira okrepljena prizadevanja za pravočasno izpolnitev razvojnih ciljev tisočletja do leta 2015 in skupni pristop za izkoreninjenje revščine in trajnostni razvoj;

               G.

               ker bodo osrednja tema 58. zasedanja komisije ZN za položaj žensk izzivi in dosežki pri izvajanju razvojnih ciljev tisočletja za ženske in dekleta;

               H.

               ker korupcija v javnem in zasebnem sektorju vzdržuje in slabša neenakost in diskriminacijo pri uživanju državljanskih, političnih, gospodarskih, socialnih in kulturnih pravic in ker ni dvoma, da korupcijo in kršitve človekovih pravic spremljajo zloraba moči, odsotnost pravne odgovornosti in različne oblike diskriminacije;

               I.

               ker je razvoj načela odgovornost zaščititi pomemben korak k predvidevanju in preprečevanju genocida, vojnih zločinov, etničnega čiščenja in zločinov zoper človečnost ter k odzivanju nanje; ker je treba to načelo uporabljati čim bolj dosledno in enotno;

               J.

               ker bosta ratifikacija obeh sprememb iz Kampale v državah članicah in priznanje pristojnosti Mednarodnega kazenskega sodišča za kaznivo dejanje agresije dodatno prispevali k temu, da storilci tega kaznivega dejanja ne bodo več ostali nekaznovani;

               K.

               ker je v razmerah, kjer se uporablja načelo odgovornost zaščititi, izredno pomembno ohraniti razlikovanje med pooblastili vojaških in humanitarnih akterjev, da se ohrani dojemanje nevtralnosti in nepristranskosti vseh humanitarnih akterjev in ne ogrozi učinkovita dostava pomoči;

               1.

               na Svet naslavlja naslednja priporočila:

         Človekove pravice, demokracija in pravna država

               (a)

               naj dejavno spodbuja izvajanje deklaracije, sprejete na srečanju na visoki ravni o načelu pravne države na nacionalni in mednarodni ravni dne 24. septembra 2012, in posebne nadaljnje ukrepe v zvezi s tem, in razišče, v kolikšni meri je načelo pravne države mogoče umestiti v premisleke, ki trenutno potekajo o razvojnih ciljih tisočletja za obdobje po letu 2015;

               (b)

               naj okrepi mednarodna prizadevanja, katerih cilj je zagotoviti, da se vse človekove pravice, opredeljene v konvencijah ZN, obravnavajo kot univerzalne, nedeljive ter medsebojno odvisne in povezane ter da se zagotavlja njihovo spoštovanje; naj spodbuja vključevanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin v vse vidike dela ZN;

               (c)

               naj si prizadeva okrepiti postopek splošnega rednega pregleda z vključitvijo priporočil v dvostranske in večstranske dialoge s članicami ZN, zlasti v dialoge o človekovih pravicah; naj pripomore k vzpostavitvi okolja, v katerem bodo lahko nevladne organizacije prispevale k različnim fazam postopka splošnega rednega pregleda;

               (d)

               naj spodbuja veliki prispevek civilne družbe k različnim mehanizmom človekovih pravic ZN, vključno z različnimi fazami v postopku splošnega rednega pregleda; naj glede na pritisk ali celo povračilne ukrepe ter ob natančnem spremljanju tovrstnih potencialnih primerov v zvezi z nevladnimi organizacijami in civilno družbo nudi podporo nacionalnim institucijam, ki se ukvarjajo s človekovimi pravicami, pri krepitvi zmogljivosti;

               (e)

               naj ponovno izrazi svojo polno podporo Mednarodnemu kazenskemu sodišču in naj bo pozoren na vse poskuse spodkopavanja legitimnosti, univerzalnosti in celovitosti sistema Rimskega statuta; naj dejavno angažira države, ki še niso pristopile k temu sistemu, da ga hitro podpišejo in ratificirajo; naj se dejavno zavzema za ratifikacijo sprememb rimskega statuta iz Kampale iz leta 2010 o kaznivem dejanju agresije, tudi v vseh državah članicah;

               (f)

               naj se dejavno zavzema za ratifikacijo konvencije ZN proti korupciji in konvencije ZN proti mednarodnemu organiziranemu kriminalu s strani vseh članic ZN; naj okrepi prizadevanja za dokončanje pogajanj o celoviti konvenciji o mednarodnem terorizmu; naj podpira vzpostavitev posebnega poročevalca ZN o finančnem kriminalu, korupciji in človekovih pravicah;

               (g)

               naj pozove člane generalne skupščine ZN, da za glavno prednostno nalogo v agendah mednarodnih finančnih in razvojnih institucij določijo popolno preglednost poročanja družb ter boj proti korupciji, pranju denarja, davčnim oazam, nezakonitim denarnim tokovom in škodljivim davčnim sistemom.

               (h)

               naj poudari, da razvojni napredek ne bo trajnosten brez dobrega upravljanja ter odgovornih in demokratičnih institucij in pravne države; naj zato zagotovi, da se bo v novem okviru odražala jasna zavezanost demokratičnemu upravljanju.

               (i)

               naj spodbuja preprečevanje grozodejstev in drugih hudih kršitev tako, da UNHRC spremeni v mehanizem za zgodnje opozarjanje in preprečevanje, da ne bo zgolj organ za odzivanje, ter tako prepreči nadaljnje stopnjevanje kršitev človekovih pravic;

               (j)

               naj uvede tematske pobude, s tem pa krepi odgovornost za kršitve človekovih pravic in sprejme ustrezne ukrepe, usmerjene v ključna vprašanja s področja človekovih pravic, vključno s prizadevanji za odpravo smrtne kazni in varovanje pravic ranljivih ljudi, kot so otroci, ženske, LGBTI ali avtohtono prebivalstvo;

               (k)

               naj obsodi sistematične kršitve človekovih pravic v Islamski republiki Iran;

      Mučenje

               (l)

               naj ponovno poudari pomen boja proti mučenju in drugim oblikam slabega ravnanja ter dejstvo, da EU to vprašanje obravnava prednostno, zlasti v primeru otrok; naj obnovi mandat posebnega poročevalca za nadaljnja tri leta in zagotovi učinkovito nadaljnje ukrepanje na podlagi preteklih resolucij o mučenju; naj pokaže skupno zavezanost izkoreninjenju mučenja in podpori žrtvam, zlasti tako, da še naprej prispeva ali, kjer je to ustrezno, začne prispevati v prostovoljni sklad ZN za žrtve mučenja in posebni sklad v okviru Izbirnega protokola h Konvenciji proti mučenju;

      Smrtna kazen

               (m)

               naj se še naprej bori proti uporabi smrtne kazni in naj odločno podpira moratorij kot korak v smeri odprave; naj si še naprej prizadeva za odpravo po vsem svetu; naj odločno pozove države, ki še izvajajo smrtno kazen, naj objavijo jasne in natančne podatke o številu obsodb in usmrtitev;

      Pravice lezbijk, gejev, biseksualcev, transseksualcev in interseksualcev (LGBTI)

               (n)

               naj izrazi zaskrbljenost glede nedavnega povečanja diskriminacijskih zakonov in praks ter nasilnih dejanj nad posamezniki na podlagi spolne usmerjenosti in identitete; naj spodbuja pozorno spremljanje razmer v Nigeriji in Ugandi, kjer se z novimi zakoni resno ogroža svoboda spolnih manjšin; naj ponovno potrdi svojo podporo neprekinjenemu delu visokega komisarja za človekove pravice v boju proti tem diskriminacijskim zakonom in praksam ter na splošno delu ZN na tem področju; naj priporoči aktivno sodelovanje v boju proti poskusom spodkopavanja teh pravic;

      Oborožena brezpilotna letala

               (o)

               naj podpira mednarodna prizadevanja, ki države spodbujajo k bolj pregledni in odgovorni uporabi oboroženih brezpilotnih letal v skladu z vzpostavljenim mednarodnim pravnim okvirom, in preiskave načrtnih ubojev; naj še naprej pomaga pri teh preiskavah ter spremlja priporočila posebnih poročevalcev ZN o izvensodnih, naglih ali samovoljnih usmrtitvah in o boju proti terorizmu;

         Mir in varnost

               (p)

               naj, da bi Združenim narodom zagotovil učinkovitejša orodja za preprečevanje stopnjevanja in v podporo misijam za zagotavljanje miru in mirovnim misijam, zagotovi večjo podporo EU (tehnično in finančno podporo, opremo ali sile EU), kjer je to potrebno;

               (q)

               naj zagotovi, da bodo mandati mirovnih misij odražali dolgoročne potrebe za krepitev držav in institucij ter podporo demokraciji in se tako osredotočali na celovit pristop, ki bo omogočil odpravo vzrokov za konflikte in nestabilnost držav;

               (r)

               naj sodeluje pri krepitvi vloge in zmogljivosti regionalnih organizacij pri ohranjanju miru, preprečevanju konfliktov, civilnem in vojaškem kriznem upravljanju in reševanju konfliktov;

               (s)

               naj od vseh strani v oboroženem spopadu zahteva, da v celoti upoštevajo svoje obveznosti po mednarodnem pravu, vključno z neoviranim dostopom do humanitarne pomoči;

               (t)

               naj zagotovi, da bo razvojni okvir za obdobje po letu 2015 spodbujal trajnostni mir z reševanjem ključnih vzrokov za konflikte in tako ustvaril ustrezne razmere, potrebne za razvoj in za uresničevanje pravic;

               (u)

               naj se osredotoči na odpravo terorizma ne glede na to, ali terorizem uživa državno podporo ali ne;

               (v)

               naj zagotovi, da se bo konferenca ZN o vzpostavitvi območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, ki se ni odvila leta 2012, kot je bilo odločeno na revizijski konferenci pogodbenic Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja leta 2010, odvila leta 2014;

               (w)

               naj podpre resolucije generalne skupščine Združenih narodov o orožju z osiromašenim uranom in naj razvije skupno stališče EU, ki bo bolje odražalo večkratne pozive Parlamenta k preventivnemu svetovnemu moratoriju ter razvijajoči se svetovni konsenz o potencialnih tveganjih za zdravje civilistov, kompleksnem bremenu upravljanja po konfliktu in finančnih stroških, povezanih z uporabo takega orožja;

               (x)

               naj zagotovi, da bo postopek pregleda strukture ZN za izgradnjo miru v letu 2015 spodbujal načelo odgovornosti zaščititi in vlogo žensk pri izgradnji miru;

         Odgovornost zaščititi

               (y)

               naj si prizadeva za uveljavitev načela odgovornosti zaščititi kot mednarodnega standarda ob hkratnem vzdrževanju občutljivega ravnotežja med vlogo zadevnih držav in mednarodne skupnosti ter ob upoštevanju načela preprečevanja sporov in uporabe oboroženih sil kot skrajnega ukrepa;

               (z)

               naj s tem v zvezi zagotovi, da bo za preprečevanje in končanje genocida in množičnih zločinov odgovorna predvsem zadevna država, pri čemer pa ima tudi mednarodna skupnost vlogo, ki nadomešča sklicevanje na suverenost;

               (aa)

               naj spodbuja temeljno idejo, da preprečevanje zahteva razdelitev odgovornosti ter sodelovanje med vpletenimi državami in mednarodno skupnostjo;

               (ab)

               naj pri morebitnih prihodnjih nadgradnjah pojma odgovornost zaščititi v sodelovanju z vsemi mednarodnimi partnerji zagotovi popolno spoštovanje mednarodnega humanitarnega prava in skladnost z njim;

               (ac)

               naj si prizadeva, da se v mandate mirovnih misij pod okriljem ZN vključi zaščita civilnega prebivalstva;

         Ženske in otroci

               (ad)

               naj ponovno potrdi svojo zavezanost izvajanju resolucij varnostnega sveta ZN o ženskah, miru in varnosti (11), ki priznavata nesorazmeren učinek vojne na ženske, pa tudi njihovo osrednjo vlogo pri obvladovanju in reševanju sporov ter ohranjanju miru;

               (ae)

               naj odločno podpira in spodbuja celovito izvajanje resolucije ZN št. 2106 o boju proti nekaznovanju storilcev dejanj spolnega nasilja, povezanih s spori, ter zagotovi utrjevanje nadaljnje odgovornosti in preventivnih ukrepov, preventivnih ukrepov v zvezi s spolnimi zločini in zlorabami ter podporo žrtvam takih dejanj;

               (af)

               naj prednostno obravnava odpravo porok otrok;

               (ag)

               naj zagotovi, da bodo ženske zastopane na vseh ravneh mirovnih procesov in vključene v preventivno diplomacijo, zgodnje opozarjanje in varnostni nadzor ter preiskovalne komisije v razmerah po končanju sporov;

               (ah)

               naj zagotovi, da bo izobraževanje deklic v središču pozornosti;

               (ai)

               naj dejavno sodeluje na 58. zasedanju Komisije o položaju žensk, da ne bi spodkopaval „pravnega reda“ pekinških izhodišč ZN za ukrepanje, na primer dostopa do izobrazbe in zdravja kot osnovne človekove pravice; naj odločno obsodi spolno nasilje nad ženskami, ki se uporablja kot vojna taktika, vključno z množičnimi posilstvi, spolno suženjstvo, prisilno prostitucijo, preganjanje na podlagi spola, vključno s pohabljanjem ženskih spolnih organov, trgovino z ljudmi, zgodnje in prisilne poroke, uboje iz časti in vse druge primerljivo hude oblike spolnega nasilja; naj podpiše in ratificira Konvencijo Sveta Evrope o preprečevanju nasilja nad ženskami in nasilja v družini ter o boju proti njima;

               (aj)

               naj pozove države članice k ratifikaciji tretjega Izbirnega protokola h Konvenciji ZN o otrokovih pravicah, ki bo otrokom omogočil, da se pritožijo odboru;

         Razvojni načrt za obdobje po letu 2015

               (ak)

               naj prizna, da je bil na področju doseganja razvojnih ciljev tisočletja dosežen znaten napredek; naj kar najbolje izkoristi pripravljalno fazo pred vrhovnim srečanjem o načrtu za obdobje po letu 2015, ki bo potekalo septembra 2015, ter naj zagotovi usklajenost med državami članicami EU glede poglavitnih področij in ciljev, ki jih želi EU spodbujati, da se preprečita nedoslednost in nedoločljivost zaradi preobsežnega nabora ciljev; naj poudari, da je treba posebno pozornost nameniti najmanj razvitim državam ter državam, kjer potekajo konflikti, in državam po konfliktih; naj zagotovi, da bodo države v razvoju prevzele odgovornost za te cilje;

               (al)

               naj poudari, da bi bilo treba svetovna prizadevanja za doseganje razvojnih ciljev tisočletja okrepiti v času, ki je ostal do roka za izpolnitev leta 2015, in jih osredotočiti na področja, kjer je zaostanek največji;

               (am)

               naj zagotovi, da bo izkoreninjenje revščine skupaj z bojem proti neenakosti, spodbujanem trajnostnega razvoja, prehransko varnostjo in enakostjo spolov ostalo prednostna naloga v novem enotnem in celostnem okviru;

               (an)

               naj si prizadeva za sprejetje enotnega, celovitega in povezanega okvira za razvojne cilje tisočletja po letu 2015 z jasnimi merili, ki bodo vključevala osrednja razvojna in trajnostna vprašanja; naj zagotovi, da bo ta okvir univerzalen in globalen ter da bo spodbujal blaginjo, človekove pravice in dobro počutje za vse;

               (ao)

               naj se zavzema za pristop na podlagi človekovih pravic in zagotovi, da bodo človekove pravice s svojo univerzalnostjo v osrčju okvira za obdobje po letu 2015;

               (ap)

               naj pozove k usklajenemu in celovitemu mednarodnemu pristopu k financiranju po letu 2015, ki bo na predvidljiv način obravnaval vse razsežnosti trajnostnega razvoja, in naj v skladu s sklepi Sveta iz decembra 2013 v okviru sistema ZN nadalje spodbuja premisleke o alternativnih virih financiranja in drugih načinih izvajanja pomoči, zlasti s pomočjo zasebnih naložb in nefinančnih sredstev;

               (aq)

               naj zagotovi, da bodo novi ambiciozni cilji podprti z enako ambicioznim in inovativnim razvojnim financiranjem;

               (ar)

               naj glede na to, da se okoljska in razvojna vprašanja na svetovni ravni običajno obravnavajo ločeno, poišče nove načine, da bi premagali to delitev in povezali ti med seboj tesno povezani področji, med drugim z institucionalnega vidika;

               (as)

               naj opozori na zavezo, ki so jo razvite države sprejele leta 2010 na konferenci o podnebnih spremembah (COP16) v Cancunu, da bodo do leta 2020 vsako leto zagotovile 100 milijard ameriških dolarjev „novega in dodatnega“ financiranja za obravnavanje potreb v državah v razvoju v zvezi s podnebnimi spremembami; naj poudari, da bi s temi finančnimi sredstvi zagotovili uravnoteženo porazdelitev med prilagajanjem na podnebne spremembe in njihovim blaženjem;

         Drugo

      Zasebnost v digitalni dobi

               (at)

               naj sprejme vse potrebne zakonodajne in upravne ukrepe za celovito izvajanje priporočil iz resolucije generalne skupščine Združenih narodov (12), da bi zagotovili enake pravice državljanov zunaj spleta in na njem, in naj še zlasti pregleda postopke, prakse in zakonodajo ter vzpostavi neodvisne in učinkovite nadzorne mehanizme, pri tem pa naj posebno pozornost nameni zaščiti podatkov;

               (au)

               naj z namenom potrjevanja zavezanosti EU temu vprašanju na svetovni ravni dejavno spodbuja posebne nadaljnje ukrepe vseh članic ZN na podlagi zadevne resolucije;

      Sporazum o trgovini z orožjem

               (av)

               naj dejavno spodbuja hiter podpis in ratifikacijo sporazuma o trgovini z orožjem s strani vseh članic ZN, vključno z vsemi članicami EU, da bi mednarodni skupnosti omogočili učinkovito odpravljanje negativnih posledic pomanjkanja preglednosti in pomanjkljivo urejene trgovine s konvencionalnim orožjem in strelivom ter nevarnimi tehnologijami, ki prispeva k svetovnim oboroženim spopadom in se izkorišča za kršenje človekovih pravic; naj sodeluje z drugimi ustreznimi državami, regionalnimi in mednarodnimi organizacijami ter civilno družbo, da bi v zvezi s tem spodbujal nadaljnjo širitev področja uporabe sporazuma o trgovini z orožjem;

      EU v Združenih narodih

               (aw)

               naj dejavno podpre celovito reformo sistema ZN, zlasti njegovega varnostnega sveta, da bi okrepili njegovo legitimnost, zastopanost regij, odgovornost in učinkovitost; naj si prizadeva za sedež EU v razširjenem varnostnem svetu ZN, kar je eden od dolgoročnih ciljev Evropske unije;

               (ax)

               naj zagotovi doslednost in učinkovitost delovanja EU kot svetovnega akterja, ki bo ukrepal hitro in celovito ter bo govoril z enim glasom, in sicer z boljšim usklajevanjem stališč držav članic ter s sodelovanjem med Evropsko službo za zunanje delovanje in državami članicami; v zvezi s tem naj Evropsko službo za zunanje delovanje spodbuja, naj si prizadeva k večji doslednosti EU, predvsem prek delegacij EU v New Yorku in Ženevi;

               (ay)

               naj podpre vlogo parlamentov in regionalnih skupščin v sistemu ZN in svetovni parlamentarizem;

               (az)

               naj nadaljuje s plodnim sodelovanjem v podporo multilateralizmu in upravljanju na svetovni ravni ter poudari pomen strateškega partnerstva med EU in UNDP, ki je februarja 2014 obeležilo deseto obletnico;

               (ba)

               naj javnost seznani s tem, da bo leto 2015 razglašeno za evropsko leto razvoja, kar bo odprlo možnosti brez primere za ozaveščanje Evropejcev o svetovnih izzivih in pomenu novih razvojnih ciljev, o katerih bo potreben dogovor;

      Podnebne spremembe

               (bb)

               naj poudari, da so svetovni izzivi še prisotni in se bodo najverjetneje še povečali ter da podnebne spremembe in propadanje okolja pomenijo grožnjo za napredek, dosežen pri doseganju razvojnih ciljev tisočletja; naj zato na vrhovnem srečanju ZN o podnebju leta 2014 okrepi delovanje na področju podnebnih sprememb, da bi oblikovali trdne temelje za uspešna pogajanja in stalen napredek pri zmanjševanju emisij in krepitvi strategij prilagajanja na konferenci pogodbenic Okvirne konvencije Združenih narodov o spremembi podnebja leta 2015; naj služi kot zgled in pravočasno z ozirom na vrhovno srečanje sprejme ambiciozen zavezujoč okvir za podnebno politiko s cilji, da bi tako pozitivno vplival na pogajanja;

               (bc)

               naj aktivno sodeluje v razpravi o pojmu „podnebni begunec“, tudi o njegovi morebitni pravni opredelitvi v mednarodnem pravu ali pravno zavezujočem mednarodnem sporazumu;

               (bd)

               naj na tretji mednarodni konferenci septembra 2014 ponovno izrazi podporo EU majhnim otoškim državam v razvoju;

         Sirija

               (be)

               naj si prizadeva za uresničitev trajnostne politične rešitve v Siriji, ki bo zagotovila konec nasilja in spodbudila prehod v demokracijo ter upoštevala upravičena pričakovanja sirskega ljudstva; naj podpira celovito izvajanje sklepov prve ženevske konference in naj nadaljuje proces druge ženevske konference ob upoštevanju pomena ženevskega procesa kot edinstvenega foruma, ki omogoča neposredna pogajanja za mir in prehod v demokracijo med sprtimi stranmi;

               (bf)

               naj si prizadeva za vključitev vseh ustreznih globalnih in regionalnih akterjev v drugo ženevsko konferenco, ob tem pa naj prizna, da ima v sirski krizi odločilno vlogo veliko različnih akterjev;

               (bg)

               naj skliče mednarodno konferenco o sirski begunski krizi, na kateri bodo v ospredju humanitarne dejavnosti s poudarkom na podpori državam gostiteljicam v regiji in krepitvi vključenosti EU v diplomatska prizadevanja za odpravo spora;

               (bh)

               naj si nujno prizadeva za hitro izvajanje resolucije varnostnega sveta Združenih narodov št. 2139 o humanitarnih razmerah v Siriji, da se končno omogoči varen, neoviran in takojšen dostop do vseh ljudi v stiski, tudi tistih na bojnih ozemljih in zunaj sirskih meja; naj zagotovi, da bo odstranjevanje, prenos in uničenje kemičnega orožja, najdenega v Siriji, popolnoma pregledno;

               (bi)

               naj krepi mednarodno sodelovanje pri uničevanju sirskega kemičnega orožja ter pozove k polnemu izvajanju odločitve izvršnega sveta Organizacije za prepoved kemičnega orožja z dne 27. septembra 2013;

               (bj)

               naj podpira vsa prizadevanja za zagotovitev odgovornosti za kršitve človekovih pravic in mednarodnega humanitarnega prava v Siriji ter naj si aktivno prizadeva za to, da bi varnostni svet razmere v Siriji predložil Mednarodnemu kazenskemu sodišču;

         Južni Sudan

               (bk)

               naj spodbuja vse strani k spoštovanju sporazuma o prekinitvi sovražnosti (premirju), podpisanega 23. januarja 2014, vključno z določbami, ki od sprtih strani zahtevajo, da se vzdržijo napadov na civiliste in zagotovijo varen dostop humanitarnih delavcev do območij Južnega Sudana, ki so jih prizadeli spori; naj poudari, da je ta sporazum samo prvi korak k miru in spravi, pri čemer je treba upoštevati razmere v Južnem Sudanu, vključno s političnim bojem za vodenje države, ki povzroča vse hujše etnične spopade in zaradi katerega je razseljenih več kot 650 000 ljudi;

               (bl)

               naj podpira agendo za izgradnjo države za Južni Sudan ter resnično spravo in vključujoč mirovni proces, kar bo zagotovilo dolgotrajno stabilnost; naj ponudi pomoč pri reševanju problema korupcije, ki v Južnem Sudanu škoduje obetom za vzpostavitev svobodne in poštene demokracije, stabilnosti, trajnostnega razvoja in gospodarske rasti;

               (bm)

               naj obsodi zelo pogoste kršitve in zlorabe človekovih pravic; naj pozdravi in podpira prizadevanja posebnega predstavnika EU za Afriški rog Alexandra Rondosa, posebne predstavnice ZN Hilde Johnson in Afriške unije ter krepitev preiskovalnih zmogljivosti misije ZN v Južnem Sudanu, kar zadeva človekove pravice;

               (bn)

               naj obsodi napade na humanitarne delavce in uničevanje sredstev, vmešavanje v dejavnosti pomoči in obsežno plenjenje zalog v Južnem Sudanu, saj močno ovirajo prizadevanja za pomoč civilnemu prebivalstvu v stiski;

               (bo)

               naj pozove k vzpostavitvi neodvisne mednarodne preiskovalne komisije, ki bi preiskala vse domnevne kršitve mednarodnega prava o človekovih pravicah in humanitarnega prava od izbruha spora; naj vztraja pri stališču, da morajo odgovorni odgovarjati za svoja dejanja;

         Srednjeafriška republika

               (bp)

               naj zagotovi dobro sodelovanje in medsebojno dopolnjevanje mednarodnih prizadevanj, potrebnih za stabilizacijo Srednjeafriške republike, ter naj si prizadeva za sprejetje celovitega pristopa k tej večplastni krizi; naj podpre proces politične tranzicije in prispeva k vzpostavitvi delujočih demokratičnih institucij, ki bodo zmožne boja proti kršitvam človekovih pravic, zaščite državljanov, prekinitve nasilja in umiritve sektaških napetosti v državi; naj še naprej zagotavlja potrebno finančno podporo, da se omogoči uspešen gospodarski razvoj; naj z ustrezno finančno pomočjo vodi prizadevanja za odziv na humanitarno krizo brez primere;

               (bq)

               naj podpira prizadevanja mednarodne skupnosti, zlasti Afriške unije, ZN in Francije, ter oblasti Srednjeafriške republike za stabilizacijo države; naj nemudoma prične izvajati sklepe Sveta z dne 20. januarja 2014 o vojaški operaciji Evropske unije v Srednjeafriški republiki in naj pospeši postopke za pošiljanje sil na teren;

         Izraelsko-palestinski konflikt

               (br)

               naj podpre tekoča pogajanja in trenutne poskuse iskanja rešitve sporov ter si hkrati prizadeva za doseganje sprave v Palestini z namenom združitve Palestincev, ki živijo na Zahodnem bregu, v vzhodnem Jeruzalemu in na območju Gaze;

               (bs)

               naj poskrbi, da bo generalna skupščina ZN v sodelovanju z EU in ZDA priskrbela vse instrumente za zagotovitev, da bo rešitev na podlagi soobstoja dveh držav – na osnovi meja iz leta 1967, z Jeruzalemom kot glavnim mestom obeh držav ter z mirnim in varnim sobivanjem izraelske države z varnimi in priznanimi mejami ter neodvisne, demokratične, trajne in trdne palestinske države – trajnostna in učinkovita;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje visoki predstavnici/podpredsednici, posebnemu predstavniku EU za človekove pravice in Svetu, v vednost pa tudi Komisiji.

      (1)  Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0234.

      (2)  Svet Evropske unije, 11521/13.

      (3)  Resolucija generalne skupščine ZN A/RES/65/276.

      (4)  UL C 377 E, 7.12.2012, str. 66.

      (5)  UL C 99 E, 3.4.2012, str. 56.

      (6)  UL C 33 E, 5.2.2013, str. 165.

      (7)  Resolucija varnostnega sveta ZN S/RES/2106(2013).

      (8)  Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0180.

      (9)  Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0394.

      (10)  Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0055.

      (11)  Resolucije varnostnega sveta ZN S/RES/1325(2000), S/RES/1820(2008), S/RES/1888(2009), S/RES/1889 (2009), S/RES/1960(2010), S/RES/2106(2013) in S/RES/2122(2013).

      (12)  Resolucija generalne skupščine ZN A/C.3/68/L.45/Rev.1.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 4. oktobra 2018 – Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Lietuvos bankas (ECB/2018/23)

text:
               12.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 370/1

      PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
      z dne 4. oktobra 2018
      Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Lietuvos bankas
      (ECB/2018/23)
      (2018/C 370/01)
      SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

                  (2)

                  Mandat sedanjega zunanjega revizorja centralne banke Lietuvos bankas, družbe UAB PricewaterhouseCoopers, je potekel po reviziji za poslovno leto 2017.

                  (3)

                  ECB je s Priporočilom ECB/2018/15 Evropske centralne banke (1) priporočila, da se za zunanjega revizorja centralne banke Lietuvos bankas za poslovna leta 2018 do 2021 imenuje družba UAB Deloitte Lietuva. Družba UAB Deloitte Lietuva imenovanja ni sprejela, zato je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2018.

                  (4)

                  Lietuvos bankas je za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta 2018 do 2021 izbrala družbo UAB Ernst & Young Baltic –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      Priporoči se, da se družba UAB Ernst & Young Baltic imenuje za zunanjega revizorja centralne banke Lietuvos bankas za poslovna leta 2018 do 2021.

         V Frankfurtu na Majni, 4. oktobra 2018

               Predsednik ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Priporočilo ECB/2018/15 Evropske centralne banke z dne 18. maja 2018 Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju centralne banke Lietuvos bankas (UL C 181, 28.5.2018, str. 1).


title: Priporočilo Sveta z dne 15. oktobra 2018 o zaporedju posameznih stopenj izpolnjevanja večjih obveznosti, prevzetih v okviru stalnega strukturnega sodelovanja (PESCO), in opredelitvi natančnejših ciljev

text:
               16.10.2018

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 374/1

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 15. oktobra 2018
      o zaporedju posameznih stopenj izpolnjevanja večjih obveznosti, prevzetih v okviru stalnega strukturnega sodelovanja (PESCO), in opredelitvi natančnejših ciljev
      (2018/C 374/01)
      SVET EVROPSKE UNIJE JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 46(6) Pogodbe,
      ob upoštevanju Protokola št. 10 o stalnem strukturnem sodelovanju, vzpostavljenem na podlagi člena 42 Pogodbe o Evropski uniji, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije,
      ob upoštevanju Sklepa Sveta (SZVP) 2017/2315 z dne 11. decembra 2017 o vzpostavitvi stalnega strukturnega sodelovanja (PESCO) in določitvi seznama vključenih držav članic (1),
      ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  V točki (b) člena 4(2) Sklepa (SZVP) 2017/2315 je določeno, da Svet sprejema sklepe in priporočila o zaporedju posameznih stopenj izpolnjevanja večjih obveznosti, določenih v Prilogi k navedenemu sklepu, v prvih dveh zaporednih fazah (leta 2018 do 2020 in 2021 do 2025) ter o podrobnejših opredelitvah na začetku vsake faze natančnejših ciljev.

                  (2)

                  V Priporočilu Sveta z dne 6. marca 2018 o časovnem načrtu za izvajanje PESCO (2) je določeno, da je primerno, da Svet sprejme priporočilo o zaporedju izpolnjevanja obveznosti, v katerem bi morali biti opredeljeni tudi skupno dogovorjeni kazalniki za pomoč vključenim državam članicam pri izpolnjevanju obveznosti in oceno zadevnega napredka.

                  (3)

                  Sekretariat PESCO, ki ga skupaj zagotavljata Evropska služba za zunanje delovanje, vključno z Vojaškim štabom Evropske unije (EUMS), in Evropska obrambna agencija (EDA) je do konca marca 2018 na podlagi člena 7 Sklepa (SZVP) 2017/2315 predložil prve povratne informacije o vrsti, podrobnosti in strukturi informacij v nacionalnih izvedbenih načrtih, ki so jih sporočile vključene države članice decembra 2017, kot je zahteval Svet v svojem priporočilu z dne 6. marca 2018.

                  (4)

                  Svet je 25. junija 2018 sprejel Sklep (SZVP) 2018/909 (3), ki določa skupne pravila za upravljanje projektov PESCO. Svet je istega dne sprejel sklepe, v katerih je navedel, da z zanimanjem pričakuje sprejetje priporočila Sveta glede zaporedja izpolnjevanja večjih obveznosti, ki so jih sprejele države članice, vključene v PESCO, in glede opredelitve natančnejših ciljev.

                  (5)

                  Svet bo pozvan, naj da v novembru 2018 soglasje za začetek izvajanja prvega popolnega usklajenega letnega pregledu na področju obrambe (Coordinated Annual Review on Defence – CARD), ki se bo začel jeseni 2019.

                  (6)

                  Svet bi zato moral sprejeti priporočilo o zaporedju posameznih stopenj izpolnjevanja večjih obveznosti, prevzetih v okviru PESCO, in opredelitvi natančnejših ciljev –

            SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
      I.   Cilj in področje uporabe

                  1.

                  Cilj tega priporočila je zagotoviti skupni pristop in pomagati vključenim državam članicam izpolnjevati večje obveznosti, določene v Prilogi k Sklepu (SZVP) 2017/2315, ter olajšati letni postopek ocenjevanja, določen v členu 6 navedenega sklepa, na podlagi celotnega sklopa ustreznih podatkov, vključno z načrti, v katerih so po potrebi upoštevani vmesni cilji in mejniki. Te podatke bi morale letno zagotoviti vključene države članice v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih, ki se pregledujejo in posodabljajo v skladu s členom 3 navedenega sklepa. Varnostne predpise, določene v Sklepu Sveta 2013/488/EU (4), bi bilo treba uporabljati tudi za nacionalne izvedbene načrte. Vključene države članice bi morale, ob podpori sekretariata PESCO, zagotavljati preglednost ter dodatno izboljšati usklajenost in doslednost v zvezi z informacijami, zahtevanimi in posredovanimi v okviru PESCO in drugih pobud, povezanih z obrambo, vključno s CARD. Dodatno bi bilo treba razvijati in okrepiti skladnost različnih pobud na področju obrambe, tudi v zvezi s poročanjem držav članic, in pri tem upoštevati izkušnje, pridobljene v prvi fazi PESCO (leta 2018 do 2020).

                  2.

                  V tem priporočilu so v skladu z obveznostmi iz Priloge k Sklepu (SZVP) 2017/2315 – in brez sprememb ali uvajanja novih obveznosti – določene smernice o zaporedju izpolnjevanja teh obveznosti za fazi 2018–2020 in 2021–2025 ter opredeljeni natančnejši cilji za vsako obveznost, vključno s tistimi, ki jih je treba izpolniti do leta 2020. V njem so določeni tudi kazalniki napredka, ki naj bi vključenim državam članicam pomagali pri načrtovanju izpolnjevanja večjih obveznosti in olajšali ocenjevanje napredka v zvezi s tem.

                  3.

                  Natančnejši cilji iz oddelka II, ki po potrebi vključujejo tudi kazalnike napredka za posamezne obveznosti, bodo vključenim državam članicam omogočili, da strukturirano in pregledno načrtujejo izpolnjevanje večjih obveznosti, poleg tega pa bodo s tem v njihovih nacionalnih izvedbenih načrtih na voljo tudi natančne informacije o napredku, doseženem pri izpolnjevanju vsake posamezne obveznosti, ki jih bo mogoče oceniti.

                  4.

                  Cilj je doseči prve konkretne rezultate v zvezi z izpolnjevanjem večjih obveznosti do konca leta 2020 in vzpostaviti solidno načrtovanje, s katerim bi zagotovili nadaljnji napredek pri njihovem izpolnjevanju po koncu prve faze. Svet bo ob koncu prve faze v skladu s točko (c) člena 4(2) Sklepa (SZVP) 2017/2315 glede na rezultate, dosežene v okviru PESCO, posodobil – po potrebi pa tudi okrepil – večje obveznosti iz navedenega sklepa, da bi upoštevali potrebe Unije glede zmogljivosti, njene operativne potrebe in spreminjajoče se varnostno okolje. Ta odločitev bo sprejeta na podlagi strateškega pregleda, v katerem bo ocenjeno, v kolikšni meri vključene države članice izpolnjujejo obveznosti v PESCO. V tem okviru bi moral Svet ob upoštevanju točke (c) člena 4(2) Sklepa (SZVP) 2017/2315 v začetku naslednje faze sprejeti drugi sklop natančnejših ciljev za fazo 2021–2025, ki naj bi bili po potrebi posodobljeni in okrepljeni.

            II.   Zaporedje izpolnjevanja obveznosti z opredelitvijo natančnejših ciljev
      Obveznosti od 1 do 5

                  5.

                  Obveznost 1: Vključene države članice bi morale v nacionalnih izvedbenih načrtih navesti natančne finančne podatke o razvoju vseh izdatkov na področju obrambe v primerjavi s prejšnjim letom, izražene v realnih vrednostih (5), vključno z absolutnimi zneski, iz česar bi bil razviden načrt za redno večanje izdatkov. V tej zvezi bi morale vključene države članice v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih tudi predstaviti napovedi izdatkov za naslednja leta, dogovorjene na nacionalni ravni. Vključene države članice, ki so tudi članice Nata in imajo že izdatke, ki ustrezajo izdatkom, določenim v smernicah Nata o izdatkih na področju obrambe, ali jih presegajo, bi morale navesti, ali nameravajo ohraniti ali spremeniti to raven izdatkov. Na podlagi informacij, navedenih v nacionalnih izvedbenih načrtih, bo v poročilu visokega predstavnika predstavljen tudi natančen pregled razvoja izdatkov na področju obrambe za posamezne vključene države članice v skladu s členom 6(3) Sklepa (SZVP) 2017/2315.

                  6.

                  Obveznost 2: Vsaka vključena država članica bi morala v nacionalnem izvedbenem načrtu navesti natančne finančne podatke o tem, kako namerava prispevati k izpolnitvi skupnega merila 20 % (6) za naložbe v obrambo. Te informacije bi morale vključevati napoved glede povečanja v primerjavi s prejšnjim letom, navedenega v realnih vrednostih in izraženega v odstotkih skupnega proračuna za obrambo. Navedeni zneski bi morali vključevati naložbe v nabavo ter raziskave in razvoj na področju obrambe. Vključene države članice, katerih izdatki so že na ravni (skupnega) merila ali ga presegajo, bi morale navesti, ali nameravajo ohraniti ali spremeniti to raven izdatkov.

                  7.

                  Obveznost 3: Vključene države članice bi morale v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih sporočiti natančne informacije o tem, kako in s katerimi sredstvi nameravajo povečati število, velikost in učinek skupnih projektov in projektov sodelovanja za razvoj strateških obrambnih zmogljivosti, ter navesti tudi proračunske zneske in specifične projekte, ki so ali so bili financirani s sredstvi Unije. V zvezi s tem bi morala vsaka vključena država članice posredovati natančne finančne podatke o tem, kako namerava prispevati k doseganju – v realnih vrednostih – skupnega merila glede nabave opreme v okviru evropskega sodelovanja (35 % vseh izdatkov za nabavo opreme za obrambo) in skupnega merila glede raziskav in tehnologije na področju obrambe v okviru evropskega sodelovanja (20 % vseh izdatkov za raziskave in tehnologijo na področju obrambe). Vključene države članice, katerih izdatki so že na navedenih ravneh, bi morale navesti, ali nameravajo ohraniti ali spremeniti te ravni izdatkov.

                  8.

                  Obveznost 4: Vsaka vključena država članica bi morala v svojem nacionalnem izvedbenem načrtu jasno navesti natančne finančne podatke, iz katerih bo jasno razviden njen prispevek pri uresničevanju cilja, tj. 2 % vseh izdatkov na področju obrambe (skupno merilo); ti podatki bi morali biti izraženi kot delež skupnih obrambnih izdatkov za raziskave in tehnologijo na področju obrambe, vključno z napovedmi izdatkov, da bi olajšali spremljanje dejanskega vsakoletnega napredka.

                  9.

                  Obveznost 5: Vključene države bi morale nacionalne izvedbene načrte izkoristiti za izmenjavo izkušenj glede načrtovanja in prispevka k izpolnjevanju obveznosti od 1 do 4 z vidika navedenih natančnejših ciljev. Konec leta 2020 bodo te obveznosti pregledane na podlagi podatkov o izdatkih, navedenih v nacionalnih izvedbenih načrtih, da bi po potrebi prilagodili kazalnike in cilje, povezane s temi obveznostmi, kar bi moral potrditi Svet.

            Obveznosti od 6 do 11

                  10.

                  Obveznost 6: Vključene države članice bodo do leta 2020 intenzivneje uporabljale in sodelovale v instrumentih Unije za razvoj zmogljivosti, kot so načrt za razvoj zmogljivosti (CDP) in usklajeni letni pregled na področju obrambe (CARD), da bi usmerjale odločanje in načrtovanje na področju obrambe na nacionalni ravni ter izvajanje dejavnosti sodelovanja za razvoj obrambnih zmogljivosti v Uniji. V ta namen bi morale vključene države članice v nacionalnih izvedbenih načrtih navesti, kako izvajajo prednostne naloge Unije v zvezi z razvojem zmogljivosti, ki izhajajo iz načrta za razvoj zmogljivosti, tudi z določitvijo nacionalnih prednostnih nalog, ter predstaviti svoje načrte in cilje v zvezi s posameznimi prednostnimi nalogami, ki jih bodo uresničile v prihodnjih letih.

                  11.

                  Obveznost 7: Do leta 2020 bi morale vse vključene države članice v največji možni meri uporabljati razpoložljiva orodja in procese za zagotavljanje vseh ustreznih informacij, zahtevanih v okviru usklajenega letnega pregleda na področju obrambe, tudi v dvostranskih dialogih. Vključene države članice bi morale upoštevati ugotovitve iz poskusnega usklajenega letnega pregleda na področju obrambe in v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih navesti informacije o svoji podpori temu poskusnemu pregledu ter, kolikor je mogoče, celotnemu ciklu usklajenega letnega pregleda na področju obrambe v obdobju 2019–2020, vključno z izvajanjem priporočil iz poročil o usklajenem letnem pregledu, ki bodo referenca za sprejemanje ustreznih odločitev na nacionalni in večnacionalni ravni.

                  12.

                  Obveznost 8: Vključene države članice bodo do konca leta 2020 v največji možni meri izkoristile rezultate pripravljalnega ukrepa o raziskavah na področju obrambe (2017–2019) in evropskega programa za razvoj obrambne industrije (2019–2020) za projekte sodelovanja, pri katerih je dokazana dodana vrednost EU, ter zagotovile nadaljnje ukrepanje. Da bi podpirali prednostne naloge na področju zmogljivosti, ki izhajajo iz načrta za razvoj zmogljivosti, in tudi upoštevali usklajeni letni pregled na področju obrambe, bi morale vključene države članice v nacionalnih izvedbenih načrtih navesti, v katerih projektih sodelovanja za razvoj zmogljivosti, v katerih obstaja ali je predvideno sofinanciranje iz sredstev finančne pomoči Unije, sodelujejo ali nameravajo sodelovati. Kolikor je mogoče, bi morale tudi navesti delež nacionalnih naložb v obrambo, ki so ga namenile ali ga nameravajo nameniti za te projekte sodelovanja.

                  13.

                  Obveznost 9: Vključene države članice bi morale navesti ustrezne projekte sodelovanja za razvoj zmogljivosti, ki se izvajajo v skladu z načrtom za razvoj zmogljivosti v sklopu PESCO in v drugih okvirih, ter kdaj nameravajo začeti in zaključiti usklajevanje zahtev. Predvideni začetek usklajevanja zahtev bi morali navesti tudi za načrtovane in nameravane projekte. To bi bilo treba storiti za naslednja leta in se pri tem zlasti usmeriti v zapolnjevanje zmogljivostnih vrzeli, opredeljenih v načrtu za razvoj zmogljivosti, ter upoštevati CARD.

                  14.

                  Obveznost 10: Vključene države članice bi morale imeti v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih navedene zmogljivosti in obrate, ki so jih dale na voljo in jih lahko skupaj uporabljajo druge vključene države članice, s konkretnimi primeri, kot so usposabljanje in vaje, vojaška oporišča ter logistični podpora, tudi v operacijah, med drugim tudi zato, da bi spodbujali uporabo skupne podatkovne zbirke (CODABA) za podporo vključenim državam članicam pri izmenjavi informacij o obrambnih načrtih in programih za razvoj zmogljivosti. Vključene države članice bi lahko v nacionalnih izvedbenih načrtih tudi navedle, katere zmogljivosti, ki so jih dale na voljo druge vključene države članice, vključno z infrastrukturo, bi lahko bile osnova za sodelovanje. V nacionalnih izvedbenih načrtih bi moralo biti navedeno, kako bi s tem sodelovanjem lahko optimizirali uporabo razpoložljivih virov in izboljšali njihovo splošno učinkovitost, zlasti s sporočanjem informacij, če so na voljo, o morebitnih prihrankih in načrtovanem finančnem obsegu, v absolutnih zneskih, za prihodnja leta.

                  15.

                  Obveznost 11: Vključene države članice bi morale v nacionalnih izvedbenih načrtih navesti, kako bodo okrepile sodelovanje na področju kibernetske obrambe, tudi v okviru obstoječih pobud ali novih dejavnosti sodelovanja, ter hkrati navesti tudi raven sodelovanja v večnacionalnih vajah za kibernetsko varnost. Do leta 2020 bi morala vsaka vključena država članica navesti, da namerava sodelovati v projektu PESCO na področju kibernetske varnosti, in zagotoviti podporo drugim vključenim državam članicam pri odzivanju na kibernetske grožnje, na primer z izmenjavo informacij. Do leta 2020 bi tudi morala vsaka vključena država članica navesti vire, ki jih je dala na razpolago za namene sodelovanja – v okviru EDA ali nove platforme za kibernetsko obrambo pri Evropski akademiji za varnost in obrambo –, in uporabila za zagotavljanje višje ravni kibernetske obrambe.

            Obveznosti od 12 do 14

                  16.

                  Obveznost 12: Vključene države članice bi morale do leta 2020:

                              (a)

                              v skladu s konceptom hitrega vojaškega odzivanja EU dopolnjevati podatkovno zbirko za hitro odzivanje, da bo postala uporaben vojaški instrument za načrtovanje, ki bo prispeval k uresničevanju ravni ambicij EU. Z dopolnjevanjem podatkovne zbirke za hitro odzivanje – in brez poseganja v kakršne koli nacionalne ustavne obveznosti v zvezi z odločitvami o napotitvi – bodo vključene države članice nakazale svoj potencialni prispevek k enotam in zmogljivostim za hitro razmeščanje ter zadevni podporni infrastrukturi, ki bi jih lahko hitro napotili ali uporabili v vojaški misiji ali operaciji v okviru skupne varnostne in obrambne politike (SVOP) v podporo uresničevanju ravni ambicij EU. V ta namen bi morale vse vključene države članice posodobiti podatkovno zbirko na letni konferenci za usklajevanje hitrega vojaškega odzivanja s seznamom razpoložljivih vojaških enot in zmogljivosti. Ta ustaljeni postopek vključuje dokončanje podatkovnih zbirk o kopenskih, pomorskih in zračnih zmogljivosti ter, po potrebi, navedbo ravni pripravljenosti zmogljivosti in sil. Brez poseganja v zahteve glede klasifikacije, bi moral biti ta del podatkovne zbirke za hitro odzivanje dostopen vključenim državam članicam, da bi lahko izvedli prvo oceno glede možnosti za začetek vojaške misije ali operacije v okviru SVOP. Vključene države članice bi morale navesti svoje prispevke v tej podatkovni zbirki v nacionalnih izvedbenih načrtih;

                              (b)

                              oceniti izvedljivost hitrih političnih zavez na nacionalni ravni, ob upoštevanju svojih ustavnih zahtev, tudi z morebitnim pregledom nacionalnih postopkov odločanja, če ta še ni bil izveden, da bi omogočili izboljšave. V nacionalnih izvedbenih načrtih bi moralo biti po potrebi tudi podrobno opisano izvajanje postopkov odločanja v scenarijih za hitro odzivanje v okviru vaj, kakršne so vaje na politični ravni (POLEX), in navedene pomembne ugotovitve;

                              (c)

                              zagotoviti znatno podporo v okviru svojih sredstev in zmogljivosti za vojaške operacije in misije SVOP, da bi v celoti izpolnile specifične operativne zahteve in tako prispevale ustrezen delež pri naboru sil v posameznih državah, ter o tem poročati v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih;

                              (d)

                              potrditi svoje znatne in redne prispevke bojnim skupinam EU vsaj štiri leta vnaprej ter pripravljati in usposabljati svoje sodelujoče sile in zmogljivosti v skladu s konceptom bojnih skupin EU in navodilih za pripravo bojnih skupin EU. V ta namen bi morale vse vključene države članice dvakrat letno v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih posodobiti seznam pripadnikov bojnih skupin EU;

                              (e)

                              bistveno prispevati k izvajanju akcijskega načrta EU o vojaški mobilnosti in projektov PESCO na tem področju – ob spoštovanju nacionalne suverenosti in postopkov odločanja ter zakonov in predpisov posameznih držav – tudi z izvajanjem, na nacionalni ravni, štirih ukrepov, določenih v sklepih Sveta o varnosti in obrambi z dne 25. junija 2018, ter zlasti točke 18 navedenih sklepov v najkrajšem možnem času, najpozneje pa do leta 2024. Prav tako bi si morale prizadevati za uresničitev navedenih prvih ukrepov, vključno s pripravo nacionalnega izvedbenega načrta za vojaško mobilnost, do konca leta 2019. Ti nacionalni prispevki bi morali biti podrobno navedeni v nacionalnih izvedbenih načrtih.

                  17.

                  Obveznost 13: Na področju interoperabilnosti sil bi morale vključene države članice:

                              (a)

                              uporabljati navodila za pripravo taktičnih bojnih skupin EU, tudi skupna merila za vrednotenje in potrjevanje za skupne bojne sile EU, ki bodo skladna z Natovimi standardi, obenem pa bodo ohranila nacionalno certificiranje. Vključene države članice bi morale v nacionalnih izvedbenih načrtih navesti, kako usposabljajo in certificirajo svoje sile, na primer z razvojem programa vaj za bojne skupine EU za pripravljalno fazo in izvedbo zaključne vaje v resničnem življenju (LIVEX), ki je del svežnja za certificiranje bojnih skupin;

                              (b)

                              v nacionalnih izvedbenih načrtih natančno navesti, na kakšen način se nameravajo dogovoriti o skupnih tehničnih in operativnih standardih, ki jih bodo uporabljale sile vseh vključenih držav članic, priznavajoč, da je treba zagotoviti interoperabilnost in usklajenost med EU in Natom, ter zagotavljajoč ustrezne osnovne pogoje, ki so potrebni za maksimalno interoperabilnost, da bi omogočili vsem vključenim državam članicam izpolnitev njihovih obveznosti;

                              (c)

                              v nacionalnih izvedbenih načrtih navesti sedanje sodelovanje in, kolikor je mogoče, izraziti namero o okrepitvi tega sodelovanja in prispevka k zadevnim evropskim večnacionalnim strukturam, zlasti k tistim, ki so na voljo Uniji.

                  18.

                  Obveznost 14: vključene države članice bi se morale priključiti razvoju ambicioznega pristopa k skupnemu financiranju vojaških operacij in misij v okviru SVOP ter predstaviti možnosti in priložnosti, ki bodo presegale opredelitev skupnih stroškov v skladu s Sklepom Sveta (SZVP) 2015/528 (7), ki je trenutno v pregledu. Vključene države članice so pozvane, naj do konca leta 2018 predstavijo predloge v zvezi s tem. Do konca leta 2020 bi morale pregledati te predloge, da bi olajšali sprejemanje odločitev v Svetu, kakor bo potrebno.

            Obveznosti od 15 do 17

                  19.

                  Obveznost 15: Do leta 2020 bi morale vključene države članice povečati število in obseg svojih projektov za razvoj zmogljivosti, ki prispevajo k zapolnitvi vrzeli glede zmogljivosti, opredeljenih v načrtu za razvoj zmogljivosti in opisanih v prednostnih nalogah za razvoj zmogljivosti Unije, tudi v s tem povezanih primerih strateškega okvira in z uporabo CARD. V prednostnih nalogah za razvoj zmogljivosti Unije, določenih na podlagi pregleda načrta za razvoj zmogljivosti, so upoštevane tudi pomanjkljivosti na področju zmogljivosti, ki jih je treba obravnavati prednostno, in zmogljivostni cilji z visoko učinkovitostjo, ki jih je treba prednostno uresničiti. Vključene države članice bi morale v svoji načrtih za naslednja leta navesti predvideno število in obseg projektov sodelovanja v finančnem smislu ter zagotoviti informacije o nacionalnih projektih, s katerimi naj bi pomagali odpraviti pomanjkljivosti glede zmogljivosti, opredeljene v načrtu za razvoj zmogljivosti. Morale bi tudi izmenjati svoje ocene o pomenu teh projektov za boljšo strateško avtonomnost Evrope in okrepljeno tehnološko in industrijsko bazo evropske obrambe (EDTIB). Za dejavnosti, ki imajo industrijske ali tehnološke razsežnosti bi vključene države članice morale navesti, katere vrste evropskega industrijskega sektorja ali tehnologije nameravajo okrepiti.

                  20.

                  Obveznost 16: Do leta 2020 bi morale vključene države članice v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih navesti ustrezne odločitve in ukrepe, sprejete na nacionalni ravni, da bi pristop evropskega sodelovanja v prihodnjih projektih za zapolnitev zmogljivostnih vrzeli na nacionalni ravni uresničevale kot prednostno nalogo. Izpolnjevanje te obveznosti bi lahko olajšala aktivna uporaba CODABA. Vključene države članice bi morale v nacionalnih izvedbenih načrtih za leti 2019 in 2020 navesti svoje načrtovane projekte sodelovanja in večnacionalne dejavnosti, s katerimi nameravajo odpraviti pomanjkljivosti, opredeljene na nacionalni ravni, in izmenjati načrte o tem, kako nameravajo v zvezi s tem okrepiti uporabo projektov sodelovanja.

                  21.

                  Obveznost 17: Ker vse vključene države članice sodelujejo v enem ali več projektov PESCO, bi morale v nacionalnih izvedbenih načrtih podrobno navesti, koliko skupno prispevajo ali nameravajo skupno prispevati v obliki virov in strokovnega znanja in na kakšen način naj bi s tem prispevkom zagotovile strateški učinek.

            Obveznosti od 18 do 20

                  22.

                  Obveznost 18: Vključene države članice bi morale do leta 2020 v največji možni meri uporabljati EDA kot evropski forum za razvoj skupnih zmogljivosti. V ta namen bi morale v vključene države članice v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih navesti projekte, v katerih sodelujejo, in poveza finančna sredstva, ki jih posreduje EDA, pri čemer bi bilo treba za izhodišče vzeti podatke iz leta 2018 in nato navesti načrtovane dejavnosti za leti 2019 in 2020, tudi načrtovana področja zmogljivosti ter načrtovano vrsto dejavnosti. Države članice so pozvane, naj v svojih nacionalnih izvedbenih načrtih navedejo, na kakšen način in v kakšnih okoliščinah je po njihovem mnenju Organizacija za oborožitveno sodelovanje (OCCAR) najprimernejša organizacija za upravljanje programov sodelovanja, ter posredujejo informacije o odločitvah, sprejetih za izbor organizacije za upravljanje programov sodelovanja, v katerih je bila OCCAR upoštevana kot možna rešitev. To ne vpliva na uporabo Direktive 2009/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta (8).

                  23.

                  Obveznost 19: Do leta 2020 bi morale vključene države članice dokazati, da njihovi skupni zmogljivostni projekti, vključno z zmogljivostnimi projekti PESCO, prispevajo spodbujanju konkurenčnosti, učinkovitosti in inovativnosti obrambne industrije v Uniji.

                              (a)

                              V nacionalnih izvedbenih načrtih bi morale natančno navesti, kako ustrezna industrijska politika, če obstaja, usmerja razvoj projektov sodelovanja za razvoj zmogljivosti, da bi preprečili nepotrebna prekrivanja, ter navesti okrepljene industrijske sektorje in tista področja, kjer so bila prekrivanja preprečena.

                              (b)

                              Vključene države članice bodo poročale o svojih programih sodelovanja, ki so sofinancirani iz sredstev Unije v okviru evropskega programa za razvoj obrambne industrije, v skladu z obveznostjo 8.

                  24.

                  Obveznost 20:

                              (a)

                              Do leta 2020 bi morale vključene države članice dokazati, da njihovi programi sodelovanja koristijo subjektom, ki prinašajo dodano vrednost, na ozemlju EU (na primer z vidika doseženih rezultatov in pravic intelektualne lastnine, tehnoloških izboljšav, ustvarjanja tržnih priložnosti). V nacionalnih izvedbenih načrtih bi morale po potrebi navesti subjekte, ki imajo koristi od projektov sodelovanja, in s tem povezanim učinkom na tehnološko in industrijsko bazo evropske obrambe.

                              (b)

                              Vključene države članice bodo dokazale, da prevzemne strategije, ki so jih izvajale od 2018 do 2020, pozitivno vplivajo na tehnološko in industrijsko bazo evropske obrambe. To bi lahko prikazale z navedbo absolutnega obsega naložb v obrambo in relativnega deleža sredstev, namenjenih rešitvam, ki so razvite in proizvedene v Uniji. V zvezi z zmogljivostnimi projekti, ki imajo industrijsko razsežnosti, bi bilo treba v nacionalnih izvedbenih načrtih zlasti navesti informacije o področjih zmogljivosti in tehnoloških področjih, dogovorjenih v načrtu za razvoj zmogljivosti, ter o nabavni strategiji.

            III.   Nadaljnje ukrepanje

                  25.

                  Po sprejetju tega priporočila bodo vključene države članice pregledale in posodobile svoje nacionalne izvedbene načrte in jih posredovale sekretariatu PESCO do 10. januarja 2019 v skladu s členom 3(2) Sklepa (SZVP) 2017/2315 zaradi postopka ocenjevanja iz člena 6(3) Sklepa. V skladu s točko 14 časovnega načrta načrta z dne 6. marca 2018 in ob upoštevanju tega priporočila, bo sekretariat PESCO posodobil predlogo, ki se uporablja za nacionalne izvedbene načrte.

                  26.

                  Visoki predstavnik bi moral to priporočilo upoštevati v letnem poročilu o PESCO, ki bo podpiralo ocenjevanje izvajanja bolj zavezujočih obveznosti s strani posameznih držav članic, ki ga je treba predložiti v skladu s točkami od 14 do 16 časovnega načrta za izvajanje PESCO.

                  27.

                  To priporočilo bo po potrebi pregledano in posodobljeno na začetku naslednje faze leta 2021.

         V Luxembourgu, 15. oktobra 2018

               Za Svet

               Predsednica

            F. MOGHERINI

         (1)  UL L 331, 14.12.2017, str. 57.

         (2)  UL C 88, 8.3.2018, str. 1.

         (3)  Sklep Sveta (SZVP) 2018/909 z dne 25. junija 2018 o določitvi skupnih pravil za upravljanje projektov PESCO (UL L 161, 26.6.2018, str. 37).

         (4)  Sklep Sveta 2013/488/EU z dne 23. septembra 2013 o varnostnih predpisih za varovanje tajnih podatkov EU (UL L 274, 15.10.2013, str. 1).

         (5)  V skladu s seznamom opredelitev podatkov na področju obrambe, ki ga pripravlja Evropska obrambna agencija (EDA201807105).

         (6)  Novembra 2007 je usmerjevalni odbor EDA v sestavi ministrov odobril štiri skupna merila za naložbe: nabava opreme (vključno z raziskavami in razvojem/raziskovalnimi in tehnološkimi dejavnostmi): 20 % vseh izdatkov za obrambo; nabava opreme v okviru evropskega sodelovanja: 35 % vseh izdatkov za nabavo opreme; raziskave in tehnologija na področju obrambe: 2 % vseh izdatkov za obrambo; raziskave in tehnologija na področju obrambe v okviru evropskega sodelovanja: 20 % vseh izdatkov za raziskave in tehnologijo na področju obrambe.

         (7)  Sklep Sveta (SZVP) 2015/528 z dne 27. marca 2015 o določitvi mehanizma za upravljanje financiranja skupnih stroškov operacij Evropske unije, ki so vojaškega ali obrambnega pomena (Athena), in o razveljavitvi Sklepa 2011/871/SZVP (UL L 84, 28.3.2015, str. 39).

         (8)  Direktiva 2009/81/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o usklajevanju postopkov za oddajo nekaterih naročil gradenj, blaga in storitev, ki jih oddajo naročniki na področju obrambe in varnosti, ter spremembi direktiv 2004/17/ES in 2004/18/ES (UL L 216, 20.8.2009, str. 76).