title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Latvije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Latvije za leto 2020 2020/C 282/14

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/89

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Latvije za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Latvije za leto 2020
      (2020/C 282/14)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Latvija ni opredeljena kot ena od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Latvijo za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Latvije pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Latvije pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Latvija se spodbuja, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi različnih vzorcev specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po sektorjih in regijah. To pomeni tveganje poglabljanja razlik v Latviji. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Latvija je 30. aprila 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020 in program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Latvijo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

                  (12)

                  V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 0,2 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 na primanjkljaj v višini 9,4 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se ob nespremenjenih politikah v letu 2021 zmanjšal na 5,0 % BDP, do leta 2023 pa na 2,7 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP po zmanjšanju na 36,9 % BDP v letu 2019 najvišjo vrednost dosegel leta 2022, in sicer približno 53 % BDP. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (13)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Latvija v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 3,0 % BDP. Ukrepi vključujejo možnost odloga plačila davkov za obdobje do treh let, razširjeno kritje bolniškega dopusta s strani države, podporo določenim sektorjem in dodatne odhodke za zdravstvo. Poleg tega je Latvija sprejela likvidnostno podporo podjetjem prek poroštev in posojil v višini 3,2 % BDP. Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Latvija, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (14)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Latvije v letu 2020 znašal –7,3 % BDP, v letu 2021 pa –4,5 % BDP. To kaže na večinoma podoben učinek spodbujevalnih ukrepov kot v programu za stabilnost za leto 2020, vendar naj bi bil padec zaposlenosti nižji, prav tako pa naj bi bili nižji tudi avtomatski stabilizatorji na strani odhodkov. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

                  (15)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Latvija v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, ni izpolnjeno.

                  (16)

                  Latvija je 13. marca 2020 razglasila izredne razmere in jih podaljšala do 9. junija 2020. Vlada je omejila gibanje oseb prek meja Latvije po zraku, železnici in morju, zaprla šole in univerze ter zagotovila učenje na daljavo, prepovedala vse javne prireditve, uvedla ukrepe omejevanja socialnih stikov, omejila prodajo ob koncu tedna in spodbujala digitalne javne storitve. Zaradi izboljšanja epidemiološkega stanja so organi od 12. maja 2020 omilili nacionalne omejitve ter se z Litvo in Estonijo dogovorili o ponovnem odprtju mej od 15. maja 2020. Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 8,6 %, leta 2021 pa nekoliko znižala, in sicer na 8,3 %. Gospodarstvo naj bi se v letu 2020 skrčilo za 7 %, pri čemer bodo zaradi upada tujega povpraševanja in naraščajoče negotovosti najbolj trpele naložbe in izvoz. Zaposlenost naj bi se zmanjšala za 2,5 % ob upoštevanju dejstva, da bodo negativen učinek na zaposlovanje znatno ublažile shema vladnih subvencij za zaposlene na začasnem čakanju na delo ter subvencije za plače v izvozno usmerjenih sektorjih. Latvija je v okviru fiskalne in ekonomske politike oblikovala celovit odziv na krizo zaradi COVID-19. Organi so odziv usmerili na tri področja: (1) podporo delavcem; (2) podporo podjetjem in (3) podporo najbolj prizadetim gospodarskim sektorjem. Ukrepi politike dela, katerih cilj je ohranjanje zaposlitev in okrepitev mreže socialne varnosti, vključujejo subvencije za plače v višini do 75 % bruto plače zaposlenih, kritje bolniškega dopusta za delavce, okužene s COVID-19 ali v karanteni, in razširitev denarnih nadomestil za brezposelnost. Namen podpore podjetjem, ki se soočajo z začasnimi težavami, sta bila likvidnostna podpora podjetjem, ki so sposobna preživeti, in hitro povečanje dobave življenjsko pomembnega blaga in storitev.

                  (17)

                  Zaradi pandemije COVID-19 so bili potrebni ukrepi brez primere za zajezitev širjenja in posledic bolezni. Povečale so se strukturne pomanjkljivosti latvijskega zdravstvenega sistema, ki so neposredno povezane z omejenimi razpoložljivimi finančnimi in človeškimi viri ter reformami, ki se le počasi izvajajo. Nizko javno financiranje vpliva na dostop do kakovostnega in cenovno dostopnega zdravstvenega varstva ter na učinkovitost zdravstvenega sistema. Posledica tega so velike neizpolnjene potrebe po zdravstveni oskrbi (po lastnem poročanju), visoki samoplačniški izdatki, zlasti za ranljive skupine, ter neenak dostop. Nezdrav način življenja je še en pomemben razlog za slabe rezultate na področju zdravja. Tudi pomanjkanje zdravstvenih delavcev predstavlja kompleksen izziv in ovira izvajanje zdravstvenih storitev. Za povečanje učinkovitosti in kakovosti zdravstva je ključnega pomena, da se pospešijo tekoče reforme, ki so še vedno v začetni fazi, vključno z učinkovitimi preventivnimi ukrepi, okrepitvijo primarnega zdravstvenega varstva, racionalizacijo sektorja bolnišnic in ciljno usmerjenim upravljanjem kakovosti. Obseg učinka teh reform in možnosti za izboljšanje rezultatov na področju zdravja so močno odvisni tudi od višine javnega financiranja zdravstvenega varstva. Da bi lahko Latvija v prihodnje obvladovala podobne krize, je treba zagotoviti naložbe v učinkovite in dobro finančno podprte javnozdravstvene ukrepe za preprečevanje, obvladovanje in omejevanje širjenja nalezljivih bolezni ter upravljanje njihovega učinka na uspešnost zdravstvenega sistema. Naložbe bi bile lahko namenjene zagotavljanju potrebne opreme, solidnih storitev e-zdravja, objektov in človeških virov za zdravstvo ter zmogljivosti za izvajanje vseh pričakovanih rednih zdravstvenih storitev, poleg oskrbe bolnikov s COVID-19.

                  (18)

                  Latvija je sprejela ukrepe za razširitev dohodkovne podpore za delavce in preprečevanje odpuščanja v izrednih razmerah. Vendar je pokritost s podporo omejena, prav tako pa podpora ni popolnoma zadostna, in sicer predvsem zato, ker je odvisna od plačil prispevkov za socialno varnost, in zaradi restriktivnih meril za upravičenost. Shema prav tako ne dopušča skrajšanega delovnika. Postopnejši prehod od dohodkovne podpore k dohodku od dela bi dopuščal večjo prožnost trga dela v času prekinitve dela in gospodarskega okrevanja. Potrebna so stalna prizadevanja za izboljšanje ustreznosti in trajanja mreže socialne varnosti ter pokritosti z njo za vse. Vendar so ta prizadevanja omejena z nizkimi davčnimi prihodki kot deležem BDP. Kljub manjšemu povečanju zajamčeni minimalni dohodek, minimalne pokojnine in dohodkovna podpora za invalide še vedno niso ustrezni. Latvija je uvedla pomoč za primer brezposelnosti za najranljivejše, vendar so brezposelni izpostavljeni velikemu tveganju revščine, zlasti ob daljši brezposelnosti. Vrzeli pri dostopu do socialne zaščite, vključno z zavarovanjem za primer brezposelnosti, za samozaposlene in delavce v nestandardnih oblikah zaposlitve obstajajo in bi se lahko odpravile. Delež neprijavljenega dela in plačil na roko se sicer zmanjšuje, vendar so te oblike še vedno splošno razširjene, kar zmanjšuje socialno zaščito prizadetih delavcev in povečuje poklicna tveganja. Ranljive skupine bodo verjetno imele največ težav pri ponovnem iskanju zaposlitve. Vključevanje zaposlitvenih, izobraževalnih, zdravstvenih in socialnih storitev ter zagotavljanje socialnih storitev sta še vedno slaba. Delež ljudi, ki se soočajo s hudo stanovanjsko prikrajšanostjo, in delež ljudi v prenaseljenih stanovanjih sta med najvišjimi v Uniji, število socialnih stanovanj pa je omejeno.

                  (19)

                  Podpora malim in srednjim podjetjem, da bi lahko hitro razvila zmogljivosti za prožne oblike dela in delo na daljavo, bi lahko občutno pripomogla k ublažitvi učinka krize. Nizka stopnja registracije pri javnih zavodih za zaposlovanje in nizka stopnja vključenosti brezposelnih v ukrepe aktivne politike zaposlovanja sta še posebej zaskrbljujoči. Izvajanje in sestavo ukrepov aktivne politike zaposlovanja je treba okrepiti in prilagoditi, da se skrajšajo obdobja brezposelnosti in olajša prehod nazaj na delo. Zagotavljanje ustreznih znanj in spretnosti ljudem je še bolj pomembno za izboljšanje odpornosti delovne sile v času gospodarskega upada. Z učinkovitimi in lahko dostopnimi ukrepi za izobraževanje, prekvalifikacijo in izpopolnjevanje odraslih, skupaj z zagotavljanjem socialnih storitev in podpore mobilnosti, bi lahko več ljudem zagotovili potrebna znanja in spretnosti za trg dela. Izboljšati je treba tudi digitalna znanja in spretnosti, saj ima le 43 % Latvijcev osnovna ali boljša digitalna znanja in spretnosti. Med pandemijo COVID-19 se je tudi pokazala potreba po razvoju kakovostnega digitalnega izobraževanja in usposabljanja ter zagotovitvi enakega dostopa za vse učence. Pomembna je tudi krepitev zmogljivosti socialnih partnerjev, da se jim zagotovi smiselna in pravočasna vključitev v odziv na krizo zaradi COVID-19 in okrevanje.

                  (20)

                  Hitro je bila vzpostavljena obsežna shema likvidnostne podpore, ki se izvaja prek nacionalne razvojne institucije Altum. Pripomogla je k prestrukturiranju časovnih razporedov odplačil posojil za podjetja in zagotovila likvidnostno podporo z novimi posojili. Hkrati je večina bančnih posojil prestrukturiranih brez vključitve državnih poroštev. Pogoji za upravičenost do državnih poroštev so sorazmerno strogi. Zato obstaja tveganje, da manjša podjetja s slabšim finančnim položajem ali zamudami pri plačilu davkov ne bodo prejela podpore. Restavracije in hoteli, ki so med najbolj prizadetimi sektorji zaradi krize, imajo težave pri dostopu do likvidnosti zaradi slabega zavarovanja in finančnega položaja. Hkrati je pomembno, da se ohrani odpornost bančnega sektorja.

                  (21)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. V politikah, ki podpirajo digitalno preobrazbo države in zeleni prehod, bi bilo treba upoštevati velike regionalne razlike. Večina mestnih območij v Latviji ima odlično digitalno infrastrukturo, pokritost s fiksnimi širokopasovnimi povezavami na podeželju, zlasti kar zadeva povezavo „zadnje milje“, pa je nizka. Stalna in okrepljena prizadevanja za uvedbo visokohitrostnih širokopasovnih omrežij bodo pripomogla k nadaljnjemu izboljšanju digitalne infrastrukture. Da bi se lahko spoprijeli z izzivi, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, so potrebne naložbe za diverzifikacijo gospodarstva, njegovo posodobitev in večjo konkurenčnost, vključno s krepitvijo naložb v raziskave in inovacije ter človeški kapital, ter za ublažitev socialno-ekonomskih stroškov prehoda. Okoljska trajnostnost Latvije temelji na doseganju napredka pri zagotavljanju večje energijske učinkovitosti, izvajanju nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, zlasti v prometu in stavbah, ter vključevanju vidikov okoljske trajnostnosti v druge gospodarske sektorje, zlasti kmetijstvo in gozdarstvo. Izboljšanje intermodalne prometne infrastrukture v Rigi in njeni okolici bi olajšalo mobilnost delovne sile in pomagalo omejiti rastočo porabo energije z osebnimi avtomobili. Poleg tega so projekt Rail Baltica in projekti na področju energetskih povezav za Latvijo ključne prednostne naložbe, njihov cilj pa je izboljšanje varnosti in vključitve na notranji trg. Tudi nadaljnje naložbe v energijo iz obnovljivih virov, zlasti vetrno, in spodbujanje prehoda na krožno gospodarstvo z znatno višjimi stopnjami recikliranja lahko izboljšajo okoljske in gospodarske rezultate ter pripomorejo k doseganju ciljev glede blažitve podnebnih sprememb. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Latviji lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Latviji omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (22)

                  Latvija je znatno zmanjšala pretok tveganih denarnih transakcij prek svojih bank in prenovila sistem za preprečevanje pranja denarja. Prepovedala je zagotavljanje komercialnih storitev nerezidenčnim slamnatim družbam in spremenila vrsto zakonov. Zmogljivosti in zmožnosti ključnih nadzornih in finančnih organov ter organov za kazenski pregon so se okrepile. Nadzor nad finančnimi institucijami se je sicer precej poostril, vendar bi bil lahko ob izboljšanju ocene tveganja bolj usmerjen in učinkovit. Poleg tega bi bilo mogoče še okrepiti zmogljivosti organov za kazenski pregon na področju preiskovanja in kazenskega pregona pranja denarja, čeprav sta se njihova zmogljivost in sodelovanje med njimi izboljšala.

                  (23)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (24)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Latvija prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (25)

                  Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic pandemije COVID-19. Latvija bi morala kot država članica, katere valuta je euro, poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje iz leta 2020 in usklajene s politikami drugih držav članic, katerih valuta je euro, ter ob tem upoštevati politične smernice Euroskupine.

                  (26)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Latvije in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Latvijo v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike v Latviji, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (27)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Latvija v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Poveča odpornost in dostopnost zdravstvenega sistema, vključno z zagotavljanjem dodatnih človeških in finančnih virov;

                  2.

                  zagotovi ustrezno dohodkovno podporo skupinam, ki jih je kriza najbolj prizadela, in okrepi mrežo socialne varnosti. Ublaži posledice krize za zaposlovanje, tudi s prožnimi ureditvami dela, ukrepi aktivne politike zaposlovanja ter razvojem znanj in spretnosti;

                  3.

                  podjetjem zagotovi dostop do likvidnostne podpore, zlasti malim in srednjim podjetjem. Da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev gospodarskega okrevanja. Usmeri naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na raziskave in inovacije, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, trajnostni promet in digitalne infrastrukture;

                  4.

                  še naprej napreduje pri okviru za boj proti pranju denarja.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 86.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Litve za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Litve za leto 2020 2020/C 282/15

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/95

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Litve za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Litve za leto 2020
      (2020/C 282/15)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Litve ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela še priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Litvo za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Litve pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Litve pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter za vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelenega prehoda in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Litva se spodbuja, da v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Socialno-ekonomske posledice pandemije COVID-19 bodo zaradi različnih vzorcev specializacije po vsej verjetnosti neenakomerno porazdeljene po litovskih sektorjih in regijah. To pomeni tveganje poglabljanja razlik v Litvi. V povezavi s tveganjem začasne prekinitve procesa konvergence med državami članicami sedanje razmere zahtevajo ciljno usmerjene odzive politike.

                  (10)

                  Litva je 15. maja 2020 predložila nacionalni reformni program za leto 2020, 30. aprila 2020 pa program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (11)

                  Za Litvo trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

                  (12)

                  V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 0,3 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 na primanjkljaj v višini 11,4 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 3,9 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po povišanju na 36,3 % BDP v letu 2019 povečal na 50,6 % v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (13)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Litva v okviru usklajenega pristopa Unije sprejela pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 6,8 % BDP. Ukrepi vključujejo odloge plačila davkov, dodatna sredstva za nakup medicinske opreme, subvencije za ohranjanje delovnih mest ter nadomestila za samozaposlene in zaposlene, ki jih je prizadela pandemija COVID-19. Ker analiza priprave in izvajanja nekaterih ukrepov, ki jo je izdelala Komisija, kaže na razmeroma omejeno potencialno uporabo, je Komisija predvidela manjši učinek vladnih ukrepov na javne finance. Poleg tega je Litva napovedala diskrecijske ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, vendar bodo prispevali k odzivu na krizo, vključno z zagotavljanjem likvidnostne podpore podjetjem, ki so v programu stabilnosti za leto 2020 ocenjeni na 3,8 % BDP. Ti ukrepi vključujejo poroštva za kredite (2,9 % BDP). Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejela Litva, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (14)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Litve v letu 2020 znašal –6,9 % BDP, v letu 2021 pa –2,7 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP.

                  (15)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Litva v letu 2020 presegla prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, ni izpolnjeno.

                  (16)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se BDP Litve zmanjšal za 8 %, čemur naj bi v letu 2021 sledilo hitro okrevanje v višini 7,5 %. Da bi se odzvala na izbruh COVID-19 in ublažila gospodarske posledice, je Litva 16. marca predložila načrt za gospodarske spodbude in ublažitev posledic prenosa COVID-19. Vrednost načrta znaša 2,5 milijarde EUR oziroma 6,3 % BDP države in vključuje do 500 milijonov EUR oziroma 1,3 % BDP za zagotovitev potrebnih virov za zdravstveni sistem. Dodatnih 500 milijonov EUR je bilo dodeljenih za zaščito delovnih mest in dohodkov. Zmogljivost državnih jamstvenih skladov se je povečala za 500 milijonov EUR, odobrena pa so bila tudi dodatna državna poroštva v višini do 500 milijonov EUR za spodbuditev gospodarstva. Komisija je aprila odobrila več litovskih shem pomoči v podporo gospodarstvu v okviru izbruha COVID-19. Namen teh shem je pomagati podjetjem, da med pandemijo in po njej pokrijejo takojšnje potrebe po obratnih sredstvih ter nadaljujejo svoje dejavnosti. Poleg tega je banka Litve sprostila nekatere kapitalske zahteve za komercialne banke, da bi se povečal obseg posojil realnemu gospodarstvu.

                  (17)

                  Rezultati na področju zdravja v Litvi nenehno zaostajajo za tistimi v drugih državah članicah, deloma zaradi slabe učinkovitosti finančno podhranjenega zdravstvenega sistema. Zaradi sedanje pandemije je sistem pod dodatnim pritiskom, poudarjeni pa so tudi nadaljnji strukturni izzivi, ki vključujejo počasen napredek pri izboljševanju kakovosti storitev, nezadostno vlaganje v primarno zdravstveno varstvo in pomanjkanje napredka pri prilagajanju mreže bolnišnic, da bi bila bolj učinkovita in odzivna na potrebe. Kriza zaradi COVID-19 je prav tako razkrila neenakosti v zdravju, povezane s pomanjkanjem delovne sile ter geografskimi neskladji med storitvami in potrebami. Litva mora mobilizirati sredstva, ki so potrebna za reševanje sedanje krize in izboljšanje odpornosti njenega zdravstvenega sistema v prihodnosti. Čeprav je takojšnje ukrepanje osredotočeno na krepitev zmogljivosti, kar zadeva zdravstvene delavce in kritično medicinsko opremo, da bi lahko reševali življenja med pandemijo, bi bilo treba povečati dolgoročnejše naložbe, da se izboljša odpornost zdravstvenega sistema, tako da bo ostal operativen, da bo ponovno začel optimalno delovati in bo pripravljen na nove pretrese. Za to bodo potrebna zadostna sredstva za izboljšanje dostopnosti, učinkovitosti in kakovosti zdravstvenega sistema, da se bo lahko bolje odzival na izzive, ki jih prinašajo naraščajoče število kroničnih bolezni, staranje in vztrajne neenakosti v zdravju. Pri tem imata osrednjo vlogo primarno zdravstveno varstvo in razvoj e-zdravja. Litva bi morala tudi zagotoviti, da nedavne izboljšave cenovne dostopnosti zdravstvenega varstva ne bodo ogrožene. Za prihodnjo odpornost bo treba tudi okrepiti zmožnosti sistema za odpravljanje nezdravega načina življenja (eden izmed pomembnih dejavnikov, zaradi katerih so rezultati na področju zdravja v Litvi slabi) in si bolj prizadevati za to, da se sektor dolgotrajne oskrbe pripravi na staranje prebivalstva.

                  (18)

                  Pred pandemijo COVID-19 je bila udeležba na trgu dela visoka, brezposelnost pa nizka, vendar je kriza prinesla nove izzive. Litva je s pomočjo sredstev Unije uvedla shemo skrajšanega delovnega časa za ublažitev posledic pandemije za zaposlenost ter več drugih ukrepov za ublažitev negativnih učinkov na podjetja in samozaposlene. Pred krizo se je pokritost z ukrepi aktivne politike zaposlovanja zmanjševala, udeležba odraslih v izobraževanju pa je ostala nizka. Vendar bo treba pokritost z ukrepi aktivne politike zaposlovanja ter drugimi ukrepi za prekvalifikacijo in izpopolnjevanje delovne sile ter zadostno financiranje teh ukrepov razširiti, da bi pomagali brezposelnim, da se čim prej vrnejo na trg dela, ter trajnostno zagotavljati učinkovito podporo tudi po fazi okrevanja. Povečanje zmogljivosti socialnih partnerjev je pomembno za zagotovitev njihove smiselne in pravočasne vključitve v oblikovanje procesa izhoda iz krize in okrevanja.

                  (19)

                  Čeprav so bili pred krizo sprejeti ukrepi za odpravo tveganja revščine in socialne izključenosti, na primer s povečanjem univerzalnega otroškega dodatka in pokojnin, sta revščina in dohodkovna neenakost še vedno med največjimi v Uniji. Litva ima razmeroma nizke javnofinančne odhodke za socialno zaščito, učinek socialnih transferjev na zmanjševanje revščine pa je majhen in v statističnem pregledu socialnih kazalnikov, ki podpirajo evropski steber socialnih pravic, ocenjen kot kritičen. Nizka progresivnost davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov ter slabe možnosti prerazporeditve znotraj njiju omejujeta zmožnost države, da financira javne dobrine in storitve ter zmanjša revščino in dohodkovno neenakost. Negativni učinek pandemije COVID-19 na zaposlenost in dohodke gospodinjstev bo verjetno srednjeročno te težave še povečal. Morda bodo potrebni začasni ukrepi, kot so spremembe pravil o upravičenosti, zneskov in trajanja nekaterih prejemkov, da se bo preprečilo poslabšanje položaja tistih, ki jih je pandemija najbolj prizadela. Mrežo socialne varnosti bi bilo treba razširiti, da bo vključevala podporo vsem skupinam, tudi samozaposlenim, delavcem v netipičnih oblikah zaposlitve in najranljivejšim osebam. Treba je okrepiti zagotavljanje glavnih socialnih storitev in socialnih stanovanj, da bi podprli tiste, ki to potrebujejo.

                  (20)

                  Likvidnostna podpora v obliki kreditov in poroštev javnega sektorja za podjetja, zlasti mala in srednja podjetja (MSP), je izredno pomembna, vendar jo morajo posredniki podjetjem dodeljevati učinkovito in hitro, pri posojilnih pogojih pa je treba upoštevati krizne razmere. Pri oblikovanju in izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. K izboljšanju denarnega toka MSP lahko dodatno prispevajo tudi odlogi plačil davkov in prispevkov za socialno varnost ter pospešitev pogodbenih plačil s strani javnih organov. Nova zagonska podjetja in podjetja v razširitveni fazi bodo morda potrebovala posebno podporo, na primer v obliki kapitalskih vložkov javnih institucij in spodbud za sklade tveganega kapitala, da se povečajo naložbe v ta podjetja. Še naprej si je treba prizadevati za zmanjšanje nepotrebnih regulativnih in upravnih bremen ter za zagotavljanje učinkovitih digitalnih javnih storitev za državljane in podjetja.

                  (21)

                  Litva bi morala zagotoviti, da bodo njeni ukrepi za spodbujanje gospodarskega okrevanja usmerjeni v prihodnost ter da bodo olajšali digitalni in zeleni prehod, pri čemer je treba rešiti več izzivov. Kar zadeva prvo, so digitalna znanja in spretnosti pod povprečjem Unije, pri čemer MSP poročajo o precejšnjih težavah pri zapolnjevanju prostih delovnih mest na področju IKT. Čeprav je uporaba optičnih vlaken nad povprečjem v Uniji tako v mestih kot tudi na podeželju, pa sta pokritost s fiksnimi širokopasovnimi povezavami in njihova uporaba zelo nizki, med mesti in podeželjem pa še vedno obstajajo velike razlike.

                  (22)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami. Kar zadeva zeleni prehod, so skupne emisije toplogrednih plinov v Litvi od leta 2010 večinoma nespremenjene. Produktivnost virov v Litvi je med najnižjimi v Uniji, krožna (sekundarna) uporaba materialov pa je precej pod povprečjem Unije. V skladu z nacionalnim energetskim in podnebnim načrtom Litve bi izboljšanje energijske učinkovitosti stavb z uporabo rešitev za energijsko učinkovitost in energijo iz obnovljivih virov, posodobitvami sistemov ogrevanja in izboljšanjem trajnostnosti v prometnem sektorju znatno prispevali k razogljičenju gospodarstva Litve. Usmerjene javne in zasebne naložbe, namenjene reševanju teh vprašanj, in druge naložbe, ki imajo pomemben vpliv na okolje in zdravje, lahko spodbujajo rast in odpornost ter pomagajo zagotoviti trajnostno okrevanje po krizi. Naložbe, ki so že bile načrtovane, omogočajo hitro opredelitev projektov, ki bi lahko imeli prednost pri financiranju in prispevajo k okrevanju gospodarstva, na primer na področju obnove stavb in energije iz obnovljivih virov. Pripravljalno delo za srednjeročne ukrepe okrevanja se lahko opre na nacionalni energetski in podnebni načrt države članice, seznam projektov skupnega interesa in načrte za razvoj infrastrukture. Poleg tega so projekt Rail Baltica in projekti na področju energetskih povezav za Litvo ključne prednostne naložbe, njihov cilj pa je izboljšanje varnosti in vključevanja na notranji trg Unije. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Litvi lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Litvi omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (23)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (24)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Litva prispevala k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (25)

                  Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje od gospodarskih posledic pandemije COVID-19. Litva bi morala kot država članica, katere valuta je euro, poskrbeti, da bodo njene politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje iz leta 2020 in usklajene s politikami drugih držav članic, katerih valuta je euro, ter ob tem upoštevati politične smernice Euroskupine.

                  (26)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Litve in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Litvo v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike v Litvi, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (27)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Litva v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Poveča odpornost zdravstvenega sistema, tudi z zagotovitvijo ustreznega financiranja, in odpravi pomanjkanje zdravstvenih delavcev in kritičnih medicinskih izdelkov. Izboljša dostopnost in kakovost zdravstvenih storitev;

                  2.

                  ublaži posledice krize zaradi COVID-19 za zaposlovanje. Poveča financiranje ukrepov aktivne politike zaposlovanja in pokritost z njimi ter spodbuja znanja in spretnosti. Zagotovi ustreznost mreže socialne varnosti in pokritost z njo ter izboljša učinkovitost davčnega sistema in sistema socialnih prejemkov pri zaščiti pred revščino;

                  3.

                  podpira likvidnost podjetij, zlasti MSP, ter izvozno usmerjenih sektorjev. Da prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe v podporo gospodarskemu okrevanju. Usmeri naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na uporabo visokozmogljivih širokopasovnih povezav in pokritost z njimi, čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije ter trajnostni promet. Spodbuja tehnološke inovacije v MSP.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 91.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 20. julija 2020 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Luksemburga za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Luksemburga za leto 2020 2020/C 282/16

text:
               26.8.2020

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 282/101

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 20. julija 2020
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Luksemburga za leto 2020 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Luksemburga za leto 2020
      (2020/C 282/16)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 17. decembra 2019 sprejela letno strategijo za trajnostno rast, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2020. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Komisija je 17. decembra 2019 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Luksemburg ni opredeljen kot ena od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela še priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Luksemburg za leto 2020 je bilo objavljeno 26. februarja 2020. V njem so bili ocenjeni napredek Luksemburga pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 9. julija 2019 (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2019), nadaljnje ukrepanje glede priporočil za posamezne države, sprejetih v preteklih letih, in napredek Luksemburga pri doseganju njegovih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Svetovna zdravstvena organizacija je 11. marca 2020 izbruh COVID-19 uradno razglasila za svetovno pandemijo. To pomeni, da so na področju javnega zdravja nastale hude izredne razmere za državljane, družbe in gospodarstva. Nacionalni zdravstveni sistemi so zaradi tega pod hudim pritiskom, prihaja pa tudi do motenj v svetovnih dobavnih verigah, volatilnosti na finančnih trgih, šokov v povpraševanju potrošnikov ter negativnih učinkov v različnih sektorjih. Ogrožena so delovna mesta in dohodki ljudi ter poslovanje podjetij. Povzročen je bil velik gospodarski šok, ki že ima resne posledice v Uniji. Komisija je 13. marca 2020 sprejela sporočilo, v katerem je pozvala k usklajenemu gospodarskemu odzivu na krizo, ki naj vključuje vse akterje na nacionalni ravni in na ravni Unije.

                  (4)

                  Več držav članic je razglasilo izredne razmere ali uvedlo izredne ukrepe. Vsi izredni ukrepi bi morali biti strogo sorazmerni, potrebni, časovno omejeni ter skladni z evropskimi in mednarodnimi standardi. Zanje bi morala veljati demokratični nadzor in neodvisni sodni nadzor.

                  (5)

                  Komisija je 20. marca 2020 sprejela sporočilo o uporabi splošne odstopne klavzule v okviru Pakta za stabilnost in rast. Splošna odstopna klavzula, kot je določena v členih 5(1), 6(3), 9(1) in 10(3) Uredbe (ES) št. 1466/97 ter členih 3(5) in 5(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97 (4), olajšuje usklajevanje proračunskih politik v času resnega upada gospodarske aktivnosti. Komisija je v svojem sporočilu z dne 20. marca 2020 menila, da so glede na pričakovani resni upad gospodarske aktivnosti zaradi pandemije COVID-19 izpolnjeni pogoji za uporabo splošne odstopne klavzule, in pozvala Svet, naj potrdi to ugotovitev. Ministri za finance držav članic so 23. marca 2020 potrdili oceno Komisije. Strinjali so se, da se je treba na resen upad gospodarske aktivnosti odzvati odločno, ambiciozno in usklajeno. Uporaba splošne odstopne klavzule omogoča začasni odklon od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja, če to srednjeročno ne ogroža vzdržnosti javnih financ. Poleg tega se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči, da za korektivni del sprejme revidirano fiskalno usmeritev. Splošna odstopna klavzula ne pomeni začasne prekinitve postopkov Pakta za stabilnost in rast. Državam članicam omogoča, da odstopajo od proračunskih zahtev, ki bi se sicer uporabljale, Komisiji in Svetu pa, da sprejmeta potrebne ukrepe za usklajevanje politik v okviru Pakta.

                  (6)

                  Potrebno je nadaljnje ukrepanje, da se omeji in nadzira širjenje pandemije COVID-19, okrepi odpornost nacionalnih zdravstvenih sistemov, s podpornimi ukrepi za podjetja in gospodinjstva ublažijo socialno-ekonomske posledice pandemije ter zagotovijo ustrezni zdravstveni in varnostni pogoji na delovnem mestu, da bi se ponovno vzpostavila gospodarska aktivnost. Unija bi morala v celoti izkoristiti različna orodja, ki so ji na voljo za podporo prizadevanjem držav članic na teh področjih. Hkrati bi morale države članice in Unija sodelovati pri pripravi ukrepov, potrebnih za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja naših družb in gospodarstev ter vnovično doseganje trajnostne rasti, med drugim z vključitvijo zelene in digitalne preobrazbe ter ob upoštevanju spoznanj, pridobljenih med krizo.

                  (7)

                  Kriza zaradi COVID-19 je izpostavila prožnost, ki jo v smislu prilagajanja na izredne okoliščine omogoča notranji trg. Da pa bi zagotovili hiter in neoviran prehod v fazo okrevanja ter prosti pretok blaga, storitev in delavcev, bi bilo treba izredne ukrepe, ki ovirajo normalno delovanje notranjega trga, odpraviti takoj, ko niso več nujno potrebni. Trenutna kriza je pokazala, da so v zdravstvenem sektorju potrebni načrti za pripravljenost na krize. Med ključnimi elementi za oblikovanje širših načrtov za pripravljenost na krize so tudi boljše nabavne strategije, diverzificirane dobavne verige in strateške zaloge osnovnih dobrin.

                  (8)

                  Zakonodajalec Unije je že spremenil ustrezne zakonodajne okvire, in sicer z uredbama (EU) 2020/460 (5) in (EU) 2020/558 (6) Evropskega parlamenta in Sveta, da bi lahko države članice za ublažitev izrednih učinkov pandemije COVID-19 uporabile vsa neporabljena sredstva iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov. Te spremembe bodo zagotovile dodatno prožnost ter poenostavljene in racionalizirane postopke. Za zmanjšanje pritiskov na denarni tok lahko države članice v obračunskem letu 2020–2021 uporabijo tudi 100-odstotno stopnjo sofinanciranja iz proračuna Unije. Luksemburg se spodbuja, naj v celoti izkoristi navedene možnosti za pomoč najbolj prizadetim posameznikom in sektorjem.

                  (9)

                  Luksemburg je 30. aprila 2020 predložil nacionalni reformni program za leto 2020, 29. aprila 2020 pa program stabilnosti za leto 2020. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (10)

                  Za Luksemburg trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast.

                  (11)

                  V programu stabilnosti za leto 2020 vlada načrtuje, da se bo nominalni saldo poslabšal s presežka v višini 2,2 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019 na primanjkljaj v višini 8,5 % BDP v letu 2020. Primanjkljaj naj bi se v letu 2021 zmanjšal na 3,0 % BDP. Glede na program stabilnosti za leto 2020 naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP po povečanju na 22,1 % BDP v letu 2019 še povečal na 28,7 % BDP v letu 2020. Na makroekonomske in fiskalne obete vpliva velika negotovost zaradi pandemije COVID-19.

                  (12)

                  V odziv na pandemijo COVID-19 je Luksemburg v okviru usklajenega pristopa Unije sprejel pravočasne proračunske ukrepe za povečanje zmogljivosti svojega zdravstvenega sistema, zajezitev pandemije ter zagotovitev pomoči posameznikom in sektorjem, ki so bili še posebej prizadeti. Glede na program stabilnosti za leto 2020 so navedeni proračunski ukrepi znašali 5,5 % BDP. Ukrepi vključujejo krepitev storitev zdravstvenega varstva, podporo za podjetja v težavah, vračljivo in nevračljivo pomoč, tudi za samozaposlene delavcev, in sheme skrajšanega delovnega časa, tudi za čezmejne delavce. Poleg tega je Luksemburg napovedal ukrepe, ki sicer ne bodo imeli neposrednega proračunskega učinka, a bodo prispevali k zagotavljanju likvidnostne podpore podjetij. Ti ukrepi vključujejo odloge plačila davkov, posojila malim in srednjim podjetjem (MSP) v začasnih finančnih težavah in poroštva. V nasprotju s programom stabilnosti za leto 2020 Komisija meni, da bo učinek svežnja manjši, saj odlogov plačila davkov in vračljivih posojil ne šteje za diskrecijske ukrepe s proračunskim učinkom. Organi kljub temu menijo, da bo del odlogov plačila neposrednih davkov v končni fazi imel proračunski učinek, ki je tudi vštet v zgoraj navedeni znesek v višini 5,5 % BDP. Poleg tega se del stroškov v povezavi s shemami skrajšanega delovnega časa obravnava kot del delovanja avtomatskih stabilizatorjev. Na splošno so ukrepi, ki jih je sprejel Luksemburg, v skladu s smernicami iz sporočila Komisije z dne 13. marca 2020. Polno izvajanje izrednih ukrepov in podpornih fiskalnih ukrepov ter nato preusmeritev fiskalnih politik v doseganje preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev, kadar bodo gospodarske razmere to dopuščale, bosta srednjeročno prispevala k ohranitvi vzdržnosti javnih financ.

                  (13)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 in ob predpostavki nespremenjenih politik naj bi saldo sektorja država Luksemburga v letu 2020 beležil primanjkljaj v višini 4,8 % BDP, v letu 2021 pa presežek v višini 0,1 % BDP. Delež dolga sektorja država naj bi v letih 2020 in 2021 ostal pod 60 % BDP. Program stabilnosti za leto 2020 temelji na previdnejših predpostavkah za prihodke in odhodke kot spomladanska napoved Komisije 2020.

                  (14)

                  Komisija je 20. maja 2020 izdala poročilo, pripravljeno v skladu s členom 126(3) Pogodbe, ker naj bi Luksemburg v letu 2020 presegel prag primanjkljaja v višini 3 % BDP. V celoti gledano analiza Komisije kaže, da merilo glede primanjkljaja, kakor je opredeljeno v Pogodbi in Uredbi (ES) št. 1467/97, ni izpolnjeno.

                  (15)

                  Luksemburg ima enega od najuspešnejših zdravstvenih sistemov v Uniji. Vendar 49 % zdravnikov in 62 % zdravstvenih delavcev prihaja iz drugih držav, zato je sistem precej nad pragom kritične ranljivosti (glede na kazalnik Svetovne zdravstvene organizacije). Zaradi tega bi lahko na luksemburški zdravstveni sistem v času krize vplivale morebitne enostranske odločitve sosednjih držav. Luksemburg je moral v rekordnem času sprejeti kratkoročne ukrepe za izboljšanje odpornosti svojega zdravstvenega sistema glede na krizo zaradi COVID-19, na primer mobilizacijo zdravstvene infrastrukture in postavitev začasnega priključka bolnišnici, pa tudi zagotovitev nastanitve za čezmejne zdravstvene delavce in njihove družine v Luksemburgu.

                  (16)

                  Zdravstveni sistem naj bi se v prihodnje soočal z vse večjimi izzivi, poleg naraščajočega števila nezasedenih delovnih mest za zdravstvene delavce v zadnjih letih. V naslednjih 15 letih naj bi se povečalo povpraševanje po zdravstvenih storitvah zaradi vse bolj številnega prebivalstva in staranja prebivalstva ter predvidenih upokojitev 59 % do 69 % zdravstvenega osebja. Inovacije v naboru znanj in spretnosti in razvoj strokovnih vlog ter delitev in nadomeščanje nalog bodo imeli pomembno vlogo pri ohranjanju privlačnosti zdravstvenega sektorja za delo. Splošneje bi bilo mogoče izboljšati upravljanje zdravstvenega sistema, tudi kar zadeva sodelovanje s sosednjimi državami, vlada pa je pravkar pričela obsežno reformo. Čeprav Luksemburg že ima napredno digitalno infrastrukturo, pa so še vedno v teku prizadevanja za izvedbo rešitev e-zdravja, kot so digitalne rešitve za povračilo stroškov ponudnikom. Luksemburg se močno osredotoča na digitalne tehnologije, kot so superračunalništvo, umetna inteligenca, blokovna veriga in velepodatki, ter lahko te zmogljivosti izkoristi, da prek sodelovanja na ravni Unije pomembno prispeva k raziskavam za nevtralizacijo virusa, ki prenaša COVID-19, in zmanjšanje števila okužb. Luksemburg je vzpostavil tudi novo shemo podpore za projekte naložb v raziskave in razvoj proizvodov za boj proti COVID-19, ki so potrebni za učinkovito reševanje trenutne pandemije COVID-19 z razvojem učinkovitega zdravljenja in cepiv.

                  (17)

                  Glede na spomladansko napoved Komisije 2020 naj bi se brezposelnost v letu 2020 povišala na 6,4 %, leta 2021 pa znižala na 6,1 %. Luksemburg je sprejel več ukrepov za ohranjanje zaposlitev, zlasti v zvezi s „chômage partiel“ (delna brezposelnost). Zaradi nove sheme minimalnega dohodka (REVIS – „revenu d’inclusion sociale“) se je že povečalo število registriranih brezposelnih pri javnem zavodu za zaposlovanje, saj je od januarja 2019 registracija upravičencev obvezna, posebno pozornost pa bi bilo treba nameniti ranljivejšim skupinam, kot so starejši in nizko kvalificirani delavci. Te ranljivejše osebe bi bile najbolj prizadete zaradi vse večje konkurence na trgu dela kot posledice krize zaradi COVID-19. Druge ranljive osebe, ki jih je prizadela kriza, so lahko začasni delavci, pa tudi nizko kvalificirani delavci na splošno. Nizka stopnja zaposlenosti starejših delavcev je še naprej strukturni problem v Luksemburgu in vpliva tudi na dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema, kar se je upoštevalo pri priporočilih za posamezne države, naslovljenih na Luksemburg v preteklih letih. V sedanjih razmerah se starejši delavci zaradi krize COVID-19 soočajo z dodatnimi tveganji odpuščanja, zato je bolj kot kadar koli prej pomembno, da se poveča njihova prilagodljivost za druga delovna mesta in sektorje, tudi z izpopolnjevanjem in prekvalificiranjem. Luksemburg je na področju socialne vključenosti blizu povprečja Unije, vendar kazalniki neenakosti in revščine zaposlenih zadnja leta slabijo, priložnosti za študente pa so še naprej močno odvisne od njihovega socialno-ekonomskega ozadja. V tem okviru bi bilo treba podpreti zlasti ranljivejše skupine pri soočanju s socialnimi učinki krize zaradi COVID-19.

                  (18)

                  Luksemburg je v podporo podjetjem med krizo zaradi COVID-19, zlasti MSP, vključno s samozaposlenimi in mikropodjetji, v svoj stabilizacijski načrt, ki ga je predložil 25. marca 2020, vključil več ukrepov. Trgovina na drobno je eden od najbolj prizadetih sektorjev zaradi upada povpraševanja in trenutnih ukrepov, ki so številnim podjetjem povsem preprečili ali močno omejili poslovanje. Regulativna prožnost bi lahko spodbudila ponovni zagon aktivnosti na področju trgovine na drobno po krizi zaradi COVID-19. Poleg tega bi bilo koristno, da se MSP podprejo pri sprejemanju digitalnih tehnologij, ki zagotavljajo neprekinjeno poslovanje, kot je e-trgovanje. V celotnem obdobju okrevanja bi bilo treba ohraniti ustrezne ukrepe in jih postopoma in prožno odpravljati, hkrati pa opredeliti najbolj prizadete sektorje, da se pripravijo posebni podporni načrti, ki jim bodo omogočili, da si v fazi okrevanja opomorejo. Pri izvajanju teh ukrepov je treba upoštevati odpornost bančnega sektorja. Po najhujši fazi krize zaradi COVID-19 lahko reforma insolvenčnega okvira Luksemburga v podporo prehodu in ustanavljanju novih MSP v sektorjih, ki spodbujajo rast, podjetjem pomaga pridobiti drugo priložnost, če jim stečaj ne grozi po lastni krivdi.

                  (19)

                  Za pospešitev gospodarskega okrevanja bo pomembno dati prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbujati zasebne naložbe, med drugim z ustreznimi reformami, zlasti v digitalnem in zelenem sektorju. Luksemburg je že začel izvajati pobude za spodbujanje digitalizacije in inovacij, vendar so tehnološka integracija v poslovnem sektorju in zasebne naložbe ter digitalizacija javnih storitev še vedno majhne glede na visok potencial in prizadevanja države za prehod na podatkovno gospodarstvo. Naložbe v digitalizacijo, napredna digitalna znanja in spretnosti ter inovacije bodo bistveni za podporo MSP ter povečanje produktivnosti in konkurenčnosti. Tudi okrevanje bi bilo treba nadalje podpirati s spodbujanjem ambicioznih kratkoročnih zelenih naložb. Ključna področja so lahko predvsem trajnostni promet, vključno z železnico, trajnostne gradnje, zlasti v zvezi z energijsko učinkovitostjo obstoječih in tudi novih stavb, ter obnovljivi viri energije. To bi pripomoglo k zagotavljanju močne zelene spodbude in podprlo Luksemburg pri premoščanju vrzeli pri doseganju ciljev za leto 2030 glede zmanjšanja emisij toplogrednih plinov, energijske učinkovitosti in obnovljivih virov energije, pa tudi pri pripravah na podnebno nevtralnost. Še vedno je nujna nadaljnja opredelitev naložbenih potreb in finančnih virov za naložbe, tudi glede na učinek pandemije COVID-19 na gospodarstvo in javne finance. Načrtovanje programov Sklada za pravični prehod, ki je obravnavan v predlogu Komisije, za obdobje 2021–2027 bi Luksemburgu lahko pomagalo nasloviti nekatere izzive, ki jih prinaša prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo, zlasti na območjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2020. To bi Luksemburgu omogočilo, da navedeni sklad čim bolje izkoristi.

                  (20)

                  Luksemburg se sooča s precejšnjim tveganjem pranja denarja zaradi velikega pritoka neposrednih tujih naložb in zaradi prisotnosti zapletenih pravnih struktur s tujimi podporniki. To tveganje se odraža v nacionalni oceni tveganja, zlasti v zvezi s strokovnjaki, ki izvajajo storitve za podjetja in sklade ali investicijske storitve. Pomanjkljivosti pri uporabi okvira za boj proti pranju denarja s strani teh strokovnjakov so privedle do neustreznih analiz tveganja in nizke stopnje poročanja o sumljivih dejavnostih. Intenzivnost nadzora teh strokovnjakov ne zadostuje za odpravo teh pomanjkljivosti. Za podjetja je bil vzpostavljen nacionalni register dejanskih lastnikov, da bi se omejila tajnost in opredelili dejanski lastniki. Kakovost zagotovljenih informacij in učinkovitost registra je treba spremljati na dolgi rok.

                  (21)

                  Boj proti agresivnemu davčnemu načrtovanju je še vedno ključnega pomena za izboljšanje učinkovitosti in pravičnosti davčnih sistemov, kot je navedeno v priporočilu o ekonomski politiki euroobmočja iz leta 2020. Učinki prelivanja strategij davkoplačevalcev za agresivno davčno načrtovanje med državami članicami zahtevajo usklajene ukrepe nacionalnih politik, ki dopolnjujejo zakonodajo Unije. Luksemburg je sprejel ukrepe za obravnavo praks agresivnega davčnega načrtovanja, tako da je izvajal mednarodne in na evropski ravni dogovorjene pobude, vendar visoka raven plačil dividend, obresti in licenčnin kot odstotek BDP kaže, da podjetja davčne predpise države izrabljajo za agresivno davčno načrtovanje. Večina neposrednih tujih naložb je v lasti subjektov za posebne namene. Odsotnost davčnih odtegljajev od v tujino plačanih obresti in licenčnin (tj. plačila rezidentov Unije rezidentom tretjih držav) ter oprostitve davčnih odtegljajev od plačanih dividend v nekaterih okoliščinah lahko privedejo do tega, da se ta plačila izognejo vsakršni obdavčitvi, četudi v jurisdikciji prejema niso obdavčena. Luksemburg je v skladu s svojo zavezo, da bo uvedel zaščitne ukrepe glede teh jurisdikcij, predložil osnutek zakona, ki uvaja neodbitnost plačil obresti in licenčnin v jurisdikcije, vključene na seznam Unije z nekooperativnimi jurisdikcijami za davčne namene.

                  (22)

                  Medtem ko se priporočila za posamezne države iz tega priporočila (v nadaljnjem besedilu: priporočila za posamezne države iz leta 2020) osredotočajo na blažitev socialno-ekonomskih posledic pandemije COVID-19 in spodbujanje gospodarskega okrevanja, so priporočila za posamezne države iz leta 2019 zajemala tudi reforme, ki so bistvene za reševanje srednje- do dolgoročnih strukturnih izzivov. Priporočila za posamezne države iz leta 2019 še vedno veljajo in se bodo še naprej spremljala skozi celoten evropski semester v prihodnjem letu. To vključuje priporočila za posamezne države iz leta 2019 glede gospodarskih politik v zvezi z naložbami. Vsa priporočila za posamezne države iz leta 2019 bi bilo treba upoštevati pri strateškem načrtovanju financiranja v sklopu kohezijske politike po letu 2020, vključno z ukrepi za ublažitev posledic trenutne krize in izhodnimi strategijami v zvezi z njo.

                  (23)

                  Evropski semester določa okvir za nadaljnje usklajevanje ekonomskih politik in politike zaposlovanja v Uniji, ki lahko prispeva k trajnostnemu gospodarstvu. Države članice so v svojih nacionalnih reformnih programih za leto 2020 ocenile napredek pri izvajanju ciljev trajnostnega razvoja, sprejetih na ravni OZN. Z zagotavljanjem polnega izvajanja priporočil za posamezne države iz leta 2020 bo Luksemburg prispeval k napredku pri doseganju navedenih ciljev trajnostnega razvoja in k skupnim prizadevanjem za zagotovitev konkurenčne trajnostnosti v Uniji.

                  (24)

                  Tesno sodelovanje med gospodarstvi v ekonomski in monetarni uniji je ključno za hitro okrevanje po gospodarskih posledicah pandemije COVID-19. Luksemburg bi moral kot država članica, katere valuta je euro, poskrbeti, da bodo njegove politike še naprej skladne s priporočili za euroobmočje iz leta 2020 in usklajene s politikami drugih držav članic, katerih valuta je euro, ter ob tem upoštevati politične smernice Euroskupine.

                  (25)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2020 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Luksemburga in jo objavila v poročilu o državi za leto 2020. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2020, nacionalni reformni program za leto 2020 in ukrepanje glede priporočil za posamezne države, naslovljenih na Luksemburg v preteklih letih. Komisija pri tem ni upoštevala le njihovega pomena z vidika vzdržne fiskalne in socialno-ekonomske politike v Luksemburgu, temveč – spričo potrebe, da se splošno ekonomsko upravljanje Unije okrepi z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve – tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (26)

                  Svet je ob upoštevanju navedene ocene preučil program stabilnosti za leto 2020, njegovo mnenje (7) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Luksemburg v letih 2020 in 2021 ukrepa tako, da:

                  1.

                  v skladu s splošno odstopno klavzulo v okviru Pakta za stabilnost in rast sprejme vse potrebne ukrepe za učinkovit odziv na pandemijo COVID-19, ohranitev gospodarstva in podporo okrevanju, ki bo sledilo. Kadar gospodarske razmere to omogočajo, izvaja fiskalne politike, namenjene doseganju preudarnih srednjeročnih fiskalnih položajev in zagotavljanju vzdržnosti dolga ob krepitvi naložb. Izboljša odpornost zdravstvenega sistema z zagotovitvijo zadostnega števila zdravstvenih delavcev. Pospeši reforme za izboljšanje upravljanja zdravstvenega sistema in e-zdravja;

                  2.

                  ublaži posledice krize zaradi COVID-19 za zaposlovanje, s posebnim poudarkom na ljudeh, ki so v težkem položaju na trgu dela;

                  3.

                  zagotovi učinkovito izvajanje ukrepov za podporo likvidnosti podjetij, zlasti MSP ter samozaposlenih. Daje prednost zrelim javnim naložbenim projektom in spodbuja zasebne naložbe za pospešitev okrevanja gospodarstva. Osredotoči naložbe na zeleni in digitalni prehod, zlasti na trajnostni promet in stavbe ter čisto in učinkovito proizvodnjo in rabo energije, in na ta način prispeva k postopnemu razogljičenju gospodarstva. Spodbuja inovacije in digitalizacijo, zlasti v poslovnem sektorju;

                  4.

                  zagotovi učinkovit nadzor in izvrševanje okvira za boj proti pranju denarja, kar zadeva strokovnjake, ki zagotavljajo storitve za sklade in podjetja ter investicijske storitve. Pospeši ukrepe za obravnavo elementov davčnega sistema, ki spodbujajo agresivno davčno načrtovanje, zlasti s plačili v tujino.

         V Bruslju, 20. julija 2020

               Za Svet

               Predsednica

            J. KLOECKNER

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 301, 5.9.2019, str. 97.

         (4)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013 in (EU) št. 508/2014 glede posebnih ukrepov za mobilizacijo naložb v zdravstvenih sistemih držav članic in v drugih sektorjih njihovih gospodarstev v odziv na izbruh COVID-19 (Naložbena pobuda v odziv na koronavirus) (UL L 99, 31.3.2020, str. 5).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2020 o spremembi uredb (EU) št. 1301/2013 in (EU) št. 1303/2013 glede posebnih ukrepov za zagotovitev izredne prožnosti pri uporabi evropskih strukturnih in investicijskih skladov v odziv na izbruh COVID-19 (UL L 130, 24.4.2020, str. 1).

         (7)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.