title: 2011/766/EU: Priporočilo Komisije z dne 22. novembra 2011 o postopku za priznavanje centrov za usposabljanje in ocenjevalcev strojevodij v skladu z Direktivo 2007/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta  Besedilo velja za EGP

text:
               29.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 314/41

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 22. novembra 2011
   o postopku za priznavanje centrov za usposabljanje in ocenjevalcev strojevodij v skladu z Direktivo 2007/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta
   (Besedilo velja za EGP)
   (2011/766/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Za dosego ustrezne in primerljive ravni kakovosti usposabljanja in preverjanj strojevodij in kandidatov za strojevodje z namenom njihove certifikacije v vseh državah članicah je priporočljivo izvajanje splošnih pogojev in postopkov na ravni Unije, ki vključujejo postopke za priznavanje centrov za usposabljanje in ocenjevalcev strojevodij in kandidatov za strojevodje, ter izpolnjevanje zahtev glede kakovosti preverjanj.

               (2)

               Usposabljanje in preverjanja je treba izvajati na ustrezni način ter na razumni in primerljivi kakovostni ravni v vseh državah članicah, da se omogoči vzajemno sprejemanje preverjanj.

               (3)

               V izjavi o priznanju morajo biti navedena področja pristojnosti, na katerih lahko center za usposabljanje izvaja tečaje usposabljanja in na katerih lahko ocenjevalec izvaja preverjanja za strojevodje. V okviru področij pristojnosti, navedenih v izjavi o priznanju, mora biti priznani center za usposabljanje pooblaščen za izvajanje tečajev usposabljanja, priznani ocenjevalec pa pooblaščen za izvajanje preverjanj v Uniji.

               (4)

               Na področju splošne jezikovne kompetence strojevodij pristojni organ morda nima specifičnih izkušenj in sposobnosti, potrebnih za priznavanje centrov za usposabljanje in ocenjevalcev v zvezi s splošno jezikovno kompetenco strojevodij. V tem primeru lahko države članice sprejmejo spričevala o usposobljenosti, ki jih izdajo centri za usposabljanje v skladu z „Evropskim okvirom jezikovnih kompetenc“, ki ga je oblikoval Svet Evrope.

               (5)

               V nekaterih državah članicah so že ustanovljeni ali bodo ustanovljeni centri za preverjanje za izvajanje preverjanj za strojevodje. V tem primeru lahko države članice v skladu s posebnimi nacionalnimi pogoji prenesejo nalogo priznavanja ocenjevalcev na center za preverjanje –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

      Predmet

               1.

               To priporočilo določa priporočene prakse in postopke za priznavanje centrov za usposabljanje, ki izvajajo strokovno usposabljanje za strojevodje in kandidate za strojevodje, ter za priznavanje ocenjevalcev strojevodij in kandidatov za strojevodje v skladu z Direktivo 2007/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1).

      Zahtevek za priznanje centra za usposabljanje

               2.

               Center za usposabljanje mora predložiti pisni zahtevek za priznanje ter njegovo podaljšanje ali spremembo pristojnemu organu države članice, v kateri center za usposabljanje ima ali namerava imeti glavni poslovni sedež, razen v primeru iz točke 6.

               3.

               Če je center za usposabljanje sestavljen iz več kot ene pravne osebe, morajo te vložiti ločene zahtevke za priznanje.

               4.

               Zahtevki morajo vsebovati dokumente, ki dokazujejo izpolnjevanje zahtev iz Direktive 2007/59/ES in Sklepa Komisije 765/2011 (2).

               5.

               V zahtevkih morajo biti navedene naloge usposabljanja, za priznanje katerih je prosilec vložil zahtevek. Zahtevek se lahko nanaša na naloge usposabljanja, ki sodijo na eno ali več področij pristojnosti. Oblikovan mora biti v skladu z naslednjimi področji pristojnosti:

                           (a)

                           splošno strokovno znanje v skladu s Prilogo IV k Direktivi 2007/59/ES;

                           (b)

                           strokovno znanje o voznih sredstvih v skladu s Prilogo V k Direktivi 2007/59/ES;

                           (c)

                           strokovno znanje o železniški infrastrukturi v skladu s Prilogo VI k Direktivi 2007/59/ES;

                           (d)

                           jezikovno znanje v skladu s Prilogo VI k Direktivi 2007/59/ES (splošno jezikovno znanje in/ali znanje o posebnem sporazumevanju in terminologiji za železniške storitve in varnostne postopke).

               6.

               Center za usposabljanje z glavnim poslovnim sedežem v drugi državi članici, kot je država članica, v kateri se nahaja infrastruktura, lahko prizna pristojni organ države članice, v kateri se nahaja infrastruktura.

               7.

               Če je prosilca, ki je vložil zahtevek za priznanje nalog usposabljanja, povezanih z znanjem o infrastrukturi, v skladu s tem priporočilom in Sklepom 765/2011 priznal že pristojni organ države članice, morajo pristojni organi drugih držav članic omejiti svojo oceno na zahteve, ki veljajo za usposabljanje o zadevni infrastrukturi, ter ne smejo ocenjevati vidikov, ki so bili že ocenjeni v okviru prejšnjega priznanja.

      Izdaja izjave o priznanju centra za usposabljanje

               8.

               Pristojni organ mora izdati izjavo o priznanju najpozneje dva meseca po prejetju vseh potrebnih dokumentov.

               9.

               Pristojni organ mora sprejeti odločitev o zahtevku na podlagi sposobnosti prosilca, da pokaže, kako se zagotavljajo neodvisnost, usposobljenost in nepristranskost.

               10.

               Izjava o priznanju mora vsebovati naslednje informacije:

                           (a)

                           ime in naslov pristojnega organa;

                           (b)

                           ime in naslov centra za usposabljanje;

                           (c)

                           naloge usposabljanja, na področju katerih lahko center za usposabljanje izvaja tečaje usposabljanja v skladu s točko 5;

                           (d)

                           identifikacijsko številko centra za usposabljanje, zagotovljeno v skladu s točko 15;

                           (e)

                           datum izteka veljavnosti izjave o priznanju.

      Veljavnost, sprememba in obnova izjave o priznanju centra za usposabljanje

               11.

               Izjava o priznanju centra za usposabljanje mora veljati pet let. Pristojni organ lahko v utemeljenih primerih skrajša trajanje veljavnosti za vse ali del nalog usposabljanja, navedenih v izjavi o priznanju.

               12.

               Center za usposabljanje, ki je imetnik veljavne izjave o priznanju, lahko kadar koli zaprosi za razširitev obsega nalog usposabljanja. Spremenjena izjava o priznanju mora biti izdana na podlagi ustreznih dopolnilnih dokumentov, ki jih predloži prosilec. V tem primeru se datum izteka veljavnosti spremenjene izjave o priznanju ne sme spremeniti.

               13.

               Če zahteve za eno ali več nalog usposabljanja, navedenih v izjavi o priznanju, niso več izpolnjene, mora priznani center za usposabljanje takoj prenehati izvajati usposabljanje v zvezi z zadevnimi nalogami in pisno obvestiti pristojni organ, ki je izdal izjavo o priznanju. Pristojni organ mora oceniti informacije in izdati spremenjeno izjavo o priznanju. V tem primeru se datum izteka veljavnosti izjave o priznanju ne sme spremeniti.

               14.

               Izjavo o priznanju je treba obnoviti na zahtevo centra za usposabljanje in jo izdati pod istimi pogoji kot prvotno izjavo o priznanju. Pristojni organ lahko določi poenostavljen postopek, pri katerem pogoji za priznanje ostanejo nespremenjeni. Predložiti je treba evidence o dejavnostih usposabljanja, ki so se izvajale v prejšnjih dveh letih. Če je bilo prejšnje obdobje veljavnosti skrajšano na manj kot dve leti v skladu s točko 11, je treba predložiti evidence za celotno obdobje.

      Register centrov za usposabljanje

               15.

               V registru iz člena 20(3) Direktive 2007/59/ES mora biti vsak priznan center za usposabljanje označen z individualno identifikacijsko številko. Identifikacijska številka mora temeljiti na nacionalnih določbah, vendar mora vključevati kratko ime države članice, v kateri je center za usposabljanje priznan.

               16.

               Register mora vsebovati vsaj naslednje informacije:

                           (a)

                           ime in naslov priznanega centra za usposabljanje;

                           (b)

                           naloge usposabljanja, v okviru katerih lahko center za usposabljanje izvaja tečaje usposabljanja, ki se nanašajo na ustrezne priloge k Direktivi 2007/59/ES;

                           (c)

                           identifikacijsko številko;

                           (d)

                           datum izteka veljavnosti izjave o priznanju;

                           (e)

                           kontaktne podatke.

               17.

               Priznani centri za usposabljanje morajo za namen posodabljanja registra obvestiti pristojni organ, ki je izdal izjavo o priznanju, o kakršnih koli spremembah v zvezi s podatki, objavljenimi v registru. Nacionalne določbe lahko zahtevajo, da se v register shranijo dodatni podatki in informacije o spremembi teh podatkov.

      Začasni preklic in odvzem priznanja

               18.

               Če dejavnosti ocenjevanja ali nadzora, ki jih izvaja pristojni organ ali država članica v skladu s členi 26, 27 ali 29 Direktive 2007/59/ES, pokažejo, da center za usposabljanje ne izpolnjuje zahtev za priznavanje, mora pristojni organ zadevno izjavo o priznanju odvzeti ali začasno preklicati.

               19.

               Če pristojni organ ugotovi, da center za usposabljanje, ki ga je priznal pristojni organ druge države članice, ne izpolnjuje obveznosti iz Direktive 2007/59/ES in Sklepa 765/2011, mora obvestiti pristojni organ v drugi državi članici, ki je izdal izjavo o priznanju. Pristojni organ, ki je izdal izjavo o priznanju, mora te informacije preveriti v 4 tednih in sporočiti pristojnemu organu prosilcu rezultate njegovih preverjanj in odločitev.

               20.

               Če pristojni organ ugotovi, da center za usposabljanje ne izpolnjuje več zahtev za priznanje, mora izjavo o priznanju odvzeti ali začasno preklicati.

      Pritožbeni postopek

               21.

               Pristojni organ mora nemudoma pisno obvestiti center za usposabljanje o razlogih za svoje odločitve.

               22.

               V primeru začasnega preklica ali odvzema mora pristojni organ jasno obvestiti center za usposabljanje o zahtevah, ki jih več ne izpolnjuje. Pristojni organ lahko, preden začne veljati začasni preklic ali odvzem, določi rok, v katerem lahko center za usposabljanje prilagodi svoje prakse, da bi izpolnil zahteve za priznanje. Zadevni center za usposabljanje mora obvestiti o sproženem pritožbenem postopku, da lahko ta zahteva pregled odločitve.

               23.

               Pristojni organ mora zagotoviti vzpostavitev upravnega pritožbenega postopka, ki zadevnemu centru za usposabljanje omogoča, da zahteva pregled spornih odločitev.

      Centri za usposabljanje, ki izvajajo jezikovno usposabljanje

               24.

               V zvezi z usposabljanjem za splošno jezikovno kompetenco lahko država članica prizna prosilca kot center za usposabljanje na podlagi spričevala, ki potrjuje usposobljenost prosilca za izvajanje splošnega jezikovnega usposabljanja. Ta usposobljenost mora biti v skladu z načeli in metodologijo „Evropskega okvira jezikovnih kompetenc“, ki ga je oblikoval Svet Evrope (3). Država članica lahko oblikuje dodatne določbe, ki opredeljujejo uporabo te možnosti, ob upoštevanju nacionalne prakse v zvezi s certifikacijo vseh centrov za jezikovno usposabljanje.

               25.

               V zvezi z usposabljanjem o posebnem sporazumevanju in terminologiji za železniške storitve in varnostne postopke je potrebno priznanje v skladu z določbami tega priporočila. Zahtevke za priznanje kot center za usposabljanje, ki izvaja usposabljanje o posebnem sporazumevanju in terminologiji za železniške storitve in varnostne postopke, je treba predložiti pristojnemu organu države članice, v kateri se nahaja infrastruktura, na katero se nanašata sporazumevanje in terminologija.

      Zahtevek za priznanje za ocenjevalca

               26.

               Prosilec, ki je zaprosil za priznanje za ocenjevalca, mora pisni zahtevek predložiti pristojnemu organu zadevne države članice.

               27.

               Če se zahtevek nanaša na priznanje za ocenjevalca znanja o infrastrukturi, vključno z znanjem o progah ter operativnimi predpisi, je za priznanje odgovoren pristojni organ države članice, v kateri se nahaja infrastruktura.

               28.

               Prav tako lahko zahtevek v imenu prosilca predloži njegov delodajalec.

               29.

               Zahtevki morajo vsebovati dokumente, ki dokazujejo izpolnjevanje zahtev iz Direktive 2007/59/ES in Sklepa 765/2011.

               30.

               V zahtevkih morajo biti opredeljena področja pristojnosti, v okviru katerih so prosilci zaprosili za priznanje kot ocenjevalci. Zahtevek se lahko nanaša na eno ali več področij pristojnosti. Oblikovan mora biti v skladu z naslednjimi področji pristojnosti:

                           (a)

                           splošno strokovno znanje v skladu s Prilogo IV k Direktivi 2007/59/ES;

                           (b)

                           strokovno znanje o voznih sredstvih v skladu s Prilogo V k Direktivi 2007/59/ES;

                           (c)

                           strokovno znanje o železniški infrastrukturi v skladu s Prilogo VI k Direktivi 2007/59/ES;

                           (d)

                           jezikovno znanje v skladu s Prilogo VI k Direktivi 2007/59/ES (splošno jezikovno znanje in/ali znanje o posebnem sporazumevanju in terminologiji ali o železniških storitvah in varnostnih postopkih).

      Izdaja izjave o priznanju za ocenjevalca

               31.

               Pristojni organ mora oceniti vse dokumente, ki jih je predložil prosilec. Če so izpolnjene vse zahteve, mora pristojni organ čim prej izdati izjavo o priznanju, vendar najpozneje dva meseca po prejetju vseh potrebnih dokumentov.

               32.

               Izjava o priznanju mora vsebovati vsaj naslednje informacije:

                           (a)

                           ime in naslov pristojnega organa;

                           (b)

                           ime ali imena, naslov in datum rojstva prosilca; neobvezno se lahko v izjavo o priznanju vključi kraj rojstva prosilca;

                           (c)

                           področja pristojnosti, na katerih lahko ocenjevalec izvaja preverjanja;

                           (d)

                           jezike, v katerih lahko ocenjevalec izvaja preverjanja;

                           (e)

                           identifikacijsko številko ocenjevalca, zagotovljeno v skladu s točko 10(d);

                           (f)

                           datum izteka veljavnosti izjave o priznanju.

      Veljavnost, sprememba in obnova izjave o priznanju za ocenjevalca

               33.

               Izjava o priznanju za ocenjevalca mora veljati pet let. Pristojni organ lahko v utemeljenih primerih skrajša trajanje veljavnosti za vse ali del področij pristojnosti, navedenih v izjavi o priznanju.

               34.

               Imetnik veljavne izjave o priznanju lahko kadar koli zaprosi za spremembo, da bi dodal področja pristojnosti. Spremenjena izjava o priznanju mora biti izdana na podlagi ustreznih dopolnilnih dokumentov, ki jih predloži prosilec. Datum izteka veljavnosti spremenjene izjave o priznanju se ne sme spremeniti.

               35.

               Če razvoj dogodkov pokaže, da je potrebna sprememba izjave o priznanju, ker zahteve za eno ali več področij pristojnosti, navedenih v izjavi, niso več izpolnjene, mora priznani ocenjevalec takoj prenehati izvajati preverjanja na teh področjih pristojnosti in o tem pisno obvestiti pristojni organ. Pristojni organ mora oceniti informacije in izdati spremenjeno izjavo o priznanju. Datum izteka veljavnosti spremenjene izjave o priznanju se ne sme spremeniti.

               36.

               Izjavo o priznanju je treba obnoviti na zahtevo ocenjevalca in jo izdati pod istimi pogoji kot prvotno izjavo o priznanju. Pristojni organ lahko določi poenostavljen postopek, pri katerem pogoji za prejšnje priznanje ostanejo nespremenjeni. V vsakem primeru morajo ocenjevalci, ki so zaprosili za obnovo, predložiti dokazila o usposobljenosti, ki so jih pridobili v prejšnjem obdobju veljavnosti, in o dejavnostih preverjanj, izvedenih v zadnjih dveh letih. Če je bilo prejšnje obdobje veljavnosti skrajšano na manj kot dve leti v skladu s točko 33, je treba predložiti dokazila za celotno obdobje.

      Register ocenjevalcev

               37.

               V registru iz člena 20(3) Direktive 2007/59/ES mora biti vsak ocenjevalec označen z individualno identifikacijsko številko. Identifikacijska številka mora temeljiti na nacionalnih določbah, vendar mora vključevati kratko ime države članice, v kateri je ocenjevalec priznan.

               38.

               Register mora vsebovati vsaj naslednje informacije:

                           (a)

                           ime, naslov, datum rojstva priznanega ocenjevalca;

                           (b)

                           področja pristojnosti, na katerih lahko ocenjevalec izvaja preverjanja;

                           (c)

                           jezike, v katerih lahko ocenjevalec izvaja preverjanja;

                           (d)

                           identifikacijsko številko ocenjevalca, zagotovljeno v skladu s točko 37;

                           (e)

                           če zahtevek vloži delodajalec v imenu ocenjevalca v skladu s točko 28, mora register vsebovati tudi ime in naslov delodajalca (v drugih primerih se lahko po izbiri vključi ime in naslov delodajalca ocenjevalca);

                           (f)

                           datum izteka veljavnosti izjave o priznanju;

                           (g)

                           kontaktne podatke.

               39.

               Priznan ocenjevalec ali njegov delodajalec mora za namen posodabljanja registra obvestiti organ, ki je izdal izjavo o priznanju, o kakršnih koli spremembah v zvezi s podatki, vključenimi v register. Nacionalne določbe lahko zahtevajo, da se v register shranijo dodatni podatki ter informacije o spremembi v zvezi s temi podatki.

               40.

               Podatki iz točke 38(a), (b) in (c) morajo biti javno dostopni. Drugi podatki, navedeni v točki 38, morajo biti objavljeni v skladu z nacionalnimi določbami o varstvu osebnih podatkov.

      Začasni preklic in odvzem priznanja

               41.

               Če dejavnosti ocenjevanja ali nadzora, ki jih izvaja pristojni organ v skladu s členom 26, 27 ali 29 Direktive 2007/59/ES, dokazujejo, da ocenjevalec ne izpolnjuje zahtev za priznanje, mora pristojni organ izjavo o priznanju odvzeti ali začasno preklicati.

               42.

               Če pristojni organ ugotovi, da ocenjevalec, ki ga je priznal pristojni organ druge države članice, ne izpolnjuje ene ali več zahtev iz Direktive 2007/59/ES in Sklepa 765/2011, mora o tem obvestiti pristojni organ v državi članici, ki je izdala izjavo o priznanju, in od te zadnje države članice zahtevati izvedbo ustreznih preverjanj.

               43.

               Če pristojni organ v tej zadnji državi članici ugotovi, da ocenjevalec ne izpolnjuje več zahtev, mora izjavo o priznanju odvzeti ali začasno preklicati, nemudoma pisno obvestiti ocenjevalca o razlogih za njegove odločitve ter predložiti svojo odločitev pristojnemu organu, ki je sporočil, da zahteve niso izpolnjene.

      Pritožbeni postopek

               44.

               Pristojni organ mora nemudoma pisno obvestiti ocenjevalca o razlogih za svoje odločitve.

               45.

               V primeru začasnega preklica ali odvzema mora pristojni organ jasno obvestiti ocenjevalca o zahtevah, ki jih več ne izpolnjuje. Pristojni organ lahko, preden začne veljati začasni preklic ali odvzem, določi rok, v katerem lahko ocenjevalec prilagodi svoje prakse, da bi izpolnil zahteve za priznanje.

               46.

               Pristojni organ mora zagotoviti vzpostavitev upravnega pritožbenega postopka, ki prosilcem ali ocenjevalcem omogoča, da zahtevajo pregled spornih odločitev.

      Ocenjevalci, ki ocenjujejo jezikovno kompetenco

               47.

               V zvezi s preverjanjem splošne jezikovne kompetence in priznavanjem prosilca za ocenjevalca lahko država članica prizna prosilca na podlagi spričevala, izdanega v skladu s splošno prakso pri izvajanju jezikovnega usposabljanja. To spričevalo mora potrjevati usposobljenost prosilca za izvajanje preverjanj v skladu z načeli in metodologijo „Evropskega okvira jezikovnih kompetenc“, ki ga je oblikoval Svet Evrope. Država članica lahko oblikuje dodatne določbe, ki opredeljujejo uporabo te možnosti, ob upoštevanju nacionalne prakse v zvezi s certifikacijo jezikovne kompetence ocenjevalcev.

               48.

               V zvezi s preverjanjem kompetence o posebnem sporazumevanju in terminologiji za železniške storitve in varnostne postopke je potrebno priznanje v skladu z določbami tega priporočila. Zahtevke za priznanje za ocenjevalca za namen izvajanja preverjanj na področju posebnega sporazumevanja in terminologije za železniške storitve in varnostne postopke je treba predložiti pristojnemu organu države članice, v kateri se nahaja infrastruktura, na katero se nanaša sporazumevanje in terminologija.

      Priznavanje centrov za preverjanje

               49.

               Država članica lahko zahteva priznanje centrov za preverjanje na podlagi pisnega zahtevka, ki je bil predložen pristojnemu organu.

               50.

               Pristojni organ mora predložiti izjavo o priznanju centra za preverjanje v skladu z nacionalnimi določbami in postopki ter na podlagi meril neodvisnosti, usposobljenosti in nepristranskosti. Točke 26 do 48 se morajo uporabljati za priznanje centrov za preverjanje.

               51.

               Pristojni organ lahko na te centre za preverjanje prenese tudi nalogo priznavanja lastnih ocenjevalcev, če ti izpolnjujejo zahteve iz točke 53.

               52.

               Za namen točke 54 mora center za preverjanje posodabljati register vseh ocenjevalcev, ki jih je priznal. Register mora vsebovati informacije iz točke 38.

               53.

               Center za preverjanje mora zagotoviti ustrezne ukrepe za upravljanje svojih ocenjevalcev in zagotoviti, da imajo ti kompetence, zahtevane v skladu z Direktivo 2007/59/ES in Sklepom 765/2011.

               54.

               Ocenjevalci smejo izvajati preverjanja le v okviru dejavnosti centra za preverjanje, katerega del so.

               55.

               Informacije o priznanem centru za preverjanje morajo biti javno dostopne v registru iz točke 38, vendar morajo biti izvzete informacije o posameznih ocenjevalcih, ki pripadajo temu centru za preverjanje. Namesto identifikacijske številke iz točke 37 mora biti navedeno ime centra za preverjanje.

               56.

               Pristojni organ mora nemudoma pisno obvestiti center za preverjanje o razlogih za svoje odločitve.

               57.

               V primeru začasnega preklica ali odvzema mora pristojni organ jasno obvestiti ocenjevalca o zahtevah, ki jih več ne izpolnjuje. Pristojni organ lahko, preden začne veljati začasni preklic ali odvzem, določi rok, v katerem lahko center za preverjanje prilagodi svoje prakse, da bi izpolnil zahteve za priznanje.

               58.

               Pristojni organ mora zagotoviti vzpostavitev upravnega pritožbenega postopka, ki prosilcem ali centrom za preverjanje omogoča, da zahtevajo pregled spornih odločitev.

      Pregledna pravila ocenjevanja

               59.

               Načela ocenjevanja in točkovanja ter vrsta rezultatov morajo biti določena pred preverjanji.

               60.

               Vozniki ali kandidati za voznike si smejo ogledati oceno rezultatov preverjanj ter zahtevati pregled v primeru utemeljenega negativnega mnenja v zvezi s preverjanji, ki so jih opravili.

      Preverjanje kakovosti in nadzor s strani pristojnega organa

               61.

               Pristojni organ lahko, da bi zagotovil skladnost dejavnosti nadzora s členi 26, 27 ali 29 Direktive 2007/59/ES, zahteva:

                           (a)

                           dostop do vseh dokumentov, ki so pomembni za pripravo, izvajanje in ocenjevanje preverjanj;

                           (b)

                           sprejetje postopka poročanja, na podlagi katerega je treba določene informacije zagotavljati redno ali na zahtevo;

                           (c)

                           spremljanje preverjanj s strani predstavnikov pristojnega organa.

      V Bruslju, 22. novembra 2011

            Za Komisijo

         Siim KALLAS

            Podpredsednik

      (1)  UL L 315, 3.12.2007, str. 51.

      (2)  Glej stran 36 tega Uradnega lista.

      (3)  Skupni evropski referenčni okvir za jezike: učenje, poučevanje, ocenjevanje, 2001 (Cambridge University Press za angleško različico – ISBN 0-521-00531-0). Na voljo je tudi na spletni strani Sveta: http://www.coe.int/T/DG4/Portfolio/documents/Common%20European%20Framework%20hyperlinked.pdf.


title: Priporočilo Sveta z dne 11. julija 2017 v zvezi z nacionalnim programom reform Poljske za leto 2017 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Poljske za leto 2017

text:
               9.8.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 261/88

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 11. julija 2017
   v zvezi z nacionalnim programom reform Poljske za leto 2017 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Poljske za leto 2017
   (2017/C 261/20)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 16. novembra 2016 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2017. Evropski svet je na zasedanju 9. in 10. marca 2017 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 16. novembra 2016 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Poljske ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

               (2)

               Poročilo o državi za Poljsko za leto 2017 je bilo objavljeno 22. februarja 2017. V njem so bili ocenjeni napredek Poljske pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 12. julija 2016, nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezne države, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)

               Poljska je 28. aprila 2017 predložila nacionalni program reform za leto 2017 in konvergenčni program za leto 2017. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Člen 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) določa, da lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Za Poljsko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v konvergenčnem programu za leto 2017 načrtuje postopno izboljšanje nominalnega salda s primanjkljaja v višini 2,4 % BDP v letu 2016 na 1,2 % BDP v letu 2020. Srednjeročni proračunski cilj, tj. primanjkljaj v višini 1 % BDP v strukturnem smislu, naj ne bi bil dosežen do leta 2020, tj. obdobje, ki ga zajema program. V skladu s konvergenčnim programom za leto 2017 naj bi se delež dolga sektorja država v BDP povečal s 54,4 % BDP v letu 2016 na 55,3 % BDP v letu 2017 in se do leta 2020 zmanjšal na 52,1 %. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je ugoden.

               (6)

               Svet je 12. julija 2016 Poljski za leto 2017 priporočil, naj doseže letno fiskalno prilagoditev v višini 0,5 % BDP, da bi se približala srednjeročnemu proračunskemu cilju. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2017 obstaja v letu 2017 tveganje manjšega odklona od te priporočene prilagoditve.

               (7)

               V letu 2018 naj bi se Poljska glede na svoj fiskalni položaj z dodatno prilagoditvijo približala srednjeročnemu proračunskemu cilju strukturnega primanjkljaja v višini 1 % BDP. V skladu s skupno dogovorjeno prilagoditveno matriko v okviru Pakta za stabilnost in rast ta prilagoditev pomeni zahtevo po nominalni stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (4), ki v letu 2018 ne presega 3,7 %. To bi ustrezalo strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Ob nespremenjenih politikah obstaja v letu 2018 tveganje znatnega odklona od te zahteve. Svet na splošno meni, da bi morala biti Poljska pripravljena v letu 2017 sprejeti dodatne ukrepe in da bodo v letu 2018 potrebni dodatni ukrepi, da bi izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast. Vendar bi bilo treba v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 pri oceni proračunskih načrtov in rezultatov upoštevati proračunski saldo države članice glede na ciklične pogoje. Kot je navedeno v sporočilu Komisije o evropskem semestru za leto 2017, priloženem tem priporočilom za posamezne države, bo treba pri oceni proračunskih rezultatov za leto 2018 ustrezno upoštevati cilj glede fiskalne naravnanosti, ki prispeva tako k okrepitvi trenutnega okrevanja kot tudi k zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Poljske. Pri tem Svet ugotavlja, da namerava Komisija izvesti splošno oceno v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97, zlasti glede na ciklično situacijo na Poljskem.

               (8)

               V poročilu o državi za leto 2017 je bilo ugotovljeno, da je bil dosežen določen napredek pri izboljšanju pobiranja davkov, saj je Poljska izvedla številne reforme, namenjene poostritvi davčnega sistema. Njihov celoten učinek na pobiranje davkov in stroške izpolnjevanja davčnih obveznosti bi bilo treba pozorno spremljati. V nasprotju s tem Poljska ni dosegla nobenega napredka pri omejitvi obsežne uporabe znižanih stopenj DDV, ki negativno vplivajo na prihodke iz DDV in niso učinkovit instrument socialne politike.

               (9)

               Poljska se sooča z odhodkovnimi pritiski na različnih področjih, zlasti tistih, ki so povezana s staranjem prebivalstva. Zato je treba uvesti mehanizme za oceno učinkovitosti in uspešnosti javnofinančnih odhodkov, da bi se omogočila prerazporeditev virov. Ob upoštevanju tega je vlada naznanila načrte za okrepitev proračunskega postopka, zlasti kar zadeva srednjeročni proračunski okvir in vključitev pregledov porabe v proračunski postopek. Poljska je edina država članica brez polno usposobljenega neodvisnega fiskalnega sveta in brez znanih načrtov za njegovo ustanovitev, čeprav ima neodvisne fiskalne institucije, ki opravljajo nekatere od njegovih funkcij.

               (10)

               Upad delovno sposobnega prebivalstva na Poljskem naj bi v prihodnjih desetletjih omejil potencial rasti. Poljski trg dela je bil v zadnjih letih zelo uspešen. Stopnje zaposlenosti so se še naprej poviševale, vendar bi se lahko zaradi več nedavnih ukrepov politik zmanjšala udeležba na trgu dela, zlasti žensk ter nizko usposobljenih in starejših oseb. Znižanje zakonsko določene upokojitvene starosti konec leta 2017 bo verjetno spodbudilo nekatere starejše delavce, da zapustijo trg dela. Poljski sistem socialne zaščite zagotavlja le omejene spodbude za zaposlitev. Novi otroški dodatek naj bi prispeval k zmanjšanju revščine in neenakosti, vendar bi lahko tudi negativno vplival na udeležbo staršev na trgu dela, zlasti mater. Višina otroškega dodatka in omejeno ugotavljanje upravičenosti na podlagi premoženjskega stanja izničujeta spodbude za delo v okviru drugih socialnih prejemkov in nadomestil. Obvezna predšolska vzgoja za petletne otroke je bila odpravljena septembra 2016, delež otrok, mlajših od treh let, v formalnem otroškem varstvu pa je med najmanjšimi v Uniji. Segmentacija trga dela je kljub sprejetim ukrepom še naprej visoka, kar negativno vpliva na produktivnost in akumulacijo človeškega kapitala. Še vedno obstajajo ovire za širšo uporabo pogodb za nedoločen čas. Odbor za kodifikacijo pripravlja nove osnutke individualne in kolektivne delovnopravne zakonodaje. To je priložnost za obravnavo teh ovir.

               (11)

               Povprečna dejanska upokojitvena starost se je v zadnjih letih povišala, vendar je še vedno prenizka. Višja dejanska upokojitvena starost je ključna za gospodarsko rast, ustreznost pokojnin v prihodnosti in fiskalno vzdržnost pokojninskega sistema. Nedavna odločitev o znižanju zakonsko določene upokojitvene starosti na 60 let za ženske in 65 let za moške pa je korak v nasprotno smer in lahko negativno vpliva na dejansko upokojitveno starost. Poleg tega je drag posebni sistem socialnega zavarovanja za kmete (KRUS) še eden od razlogov za nizko mobilnost delovne sile in prikrito brezposelnost v kmetijstvu.

               (12)

               Izobraževalni sistem se je v zadnjih dveh desetletjih znatno izboljšal, pri čemer so osnovna znanja 15-letnikov precej nad povprečjem Unije, stopnja zgodnjega opuščanja šolanja pa je med najnižjimi v Uniji. Kljub temu je še vedno mogoče izboljšati način, kako učenci pridobivajo ustrezna znanja in spretnosti za hitro spreminjajoči se trg dela. Prihodnje spremembe osnovno- in srednješolskega izobraževanja predstavljajo velike organizacijske izzive in skrajšujejo obdobje splošnega izobraževanja, kar bi lahko negativno vplivalo na enakost v izobraževanju. Napovedane so bile tudi dodatne spremembe za prilagoditev poklicnega izobraževanja in usposabljanja potrebam trga dela, vendar še ni jasno, v kolikšni meri se lahko z njimi obravnavajo obstoječe pomanjkljivosti. Vlada je začela posvetovanja o reformi visokega šolstva, da bi povečala uspešnost sektorja in njegovo ustreznost za potrebe trga dela. Udeležba odraslih v izobraževanju na Poljskem je nezadostna, povprečna raven osnovnih znanj starejših pa je nizka, kar ovira njihovo zaposljivost.

               (13)

               Zaradi pomanjkljivosti v prostorskem načrtovanju se povečuje upravno breme, povezano s potrebo po gradbenih dovoljenjih. Načrti rabe zemljišč zajemajo le del poljskega ozemlja in so pogosto slabe kakovosti. Na območjih brez njih se gradbena dovoljenja podeljujejo na podlagi enkratnih upravnih odločitev o razvoju zemljišč, kar povzroča tveganja in negotovost za vlagatelje. Osnutek zakona na področju gradbeništva je namenjen konsolidaciji postopkov prostorskega načrtovanja in zmanjšanju upravnega bremena za vlagatelje. Reforma omogoča izboljšave, vendar je to odvisno od končne različice zakona in njegovega izvajanja.

               (14)

               Poslovno okolje je na splošno ugodno. Leta 2016 pa so se naložbene dejavnosti znatno zmanjšale zaradi manjše uporabe strukturnih skladov Unije, kar je med drugim posledica prehoda med programskimi obdobji, in večje negotovosti med zasebnimi vlagatelji. Poleg tega se je zaupanje podjetij zmanjšalo zaradi večjega števila regulativnih sprememb in omejenih javnih posvetovanj o številnih ključnih zakonih. Pravna varnost ter zaupanje v kakovost in predvidljivost regulativnih, davčnih in drugih politik in institucij sta pomembna dejavnika, ki bi lahko omogočila višjo stopnjo naložb. V zvezi s tem sta pomembna tudi pravna država in neodvisno sodstvo. Obravnavanje resnih pomislekov v zvezi s pravno državo bo pripomoglo k večji pravni varnosti. Glede na to, da želi vlada okrepiti svojo vlogo v gospodarstvu, bo pomembno zagotoviti gospodarsko izvedljivost investicijskih odločitev. Na več področjih še vedno obstaja veliko regulativno breme.

               (15)

               Sredstva Unije so omogočila hiter razvoj cestnega omrežja, vendar je delež smrtnih žrtev v cestnem prometu še vedno med najvišjimi v Uniji, kar povzroča visoke družbene stroške. Kljub razpoložljivosti znatnih sredstev Unije se železniški sektor še naprej sooča z velikimi ozkimi grli pri izvajanju projektov. Poleg tega ostaja izziv, kako zagotoviti dolgo življenjsko dobo sredstev železnic glede na pomanjkanje večletnega programa vzdrževanja železniške infrastrukture.

               (16)

               Približno 60 % poljskih elektrarn na fosilna goriva je starejših od 30 let. Zato so v naslednjih letih potrebne velike naložbe. Leta 2016 je bila raven elektroenergetskih povezav med najnižjimi v EU. Skupaj z opustitvijo precejšnje zmogljivosti in povečanjem povpraševanja po električni energiji to prispeva k slabim obetom glede zagotavljanja zadostne proizvodnje električne energije. Doseganje zavezujočega nacionalnega cilja glede energije iz obnovljivih virov do leta 2020 je ogroženo. Po začetku delovanja terminala za utekočinjeni zemeljski plin je Poljska znatno izboljšala zanesljivost oskrbe s plinom. Poleg tega je razvila nacionalno prenosno in distribucijsko omrežje za plin. Vendar delo v zvezi z regionalno pomembnimi povezovalnimi plinovodi ne napreduje po načrtih.

               (17)

               V okviru evropskega semestra 2017 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Poljske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2017. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2017, nacionalni program reform za leto 2017 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Poljska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Poljskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2017, njegovo mnenje (5) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 –

         PRIPOROČA, da Poljska v letih 2017 in 2018 ukrepa tako, da:

               1.

               Nadaljuje znaten fiskalni napor za leto 2018 v skladu z zahtevami preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast, ob upoštevanju potrebe po okrepitvi trenutnega okrevanja in zagotavljanju vzdržnosti javnih financ Poljske. Sprejme ukrepe za izboljšanje učinkovitosti javnofinančnih odhodkov in omejitev uporabe znižanih stopenj DDV.

               2.

               Sprejme ukrepe za povečanje udeležbe na trgu dela, zlasti žensk ter nizko usposobljenih in starejših oseb, med drugim tudi tako, da spodbuja ustrezna znanja in spretnosti ter odpravi ovire za trajnejše oblike zaposlitve. Zagotovi vzdržnost in ustreznost pokojninskega sistema, in sicer tako, da sprejme ukrepe za povišanje dejanske upokojitvene starosti in začne reformo preferencialnih pokojninskih ureditev.

               3.

               Sprejme ukrepe za odpravo ovir za naložbe, zlasti v prometnem sektorju.

      V Bruslju, 11. julija 2017

            Za Svet

            Predsednik

         T. TÕNISTE

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (3)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (4)  Neto javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

      (5)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Evropske centralne banke z dne 10. junija 2015 – Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju Banke Slovenije (ECB/2015/23)

text:
               18.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 201/1

         PRIPOROČILO EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 10. junija 2015
   Svetu Evropske unije o zunanjem revizorju Banke Slovenije
   (ECB/2015/23)
   (2015/C 201/01)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 27.1 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Revizijo računovodskih izkazov Evropske centralne banke (ECB) in nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro, opravljajo neodvisni zunanji revizorji, ki jih priporoči Svet ECB in potrdi Svet Evropske unije.

               (2)

               Mandat sedanjega zunanjega revizorja Banke Slovenije družbe Deloitte Revizija d.o.o. je potekel po reviziji za poslovno leto 2014. Zaradi tega je treba imenovati zunanjega revizorja od poslovnega leta 2015.

               (3)

               Banka Slovenije je izbrala družbo Ernst & Young d.o.o. za svojega zunanjega revizorja za poslovna leta od 2015 do 2017 –

         SPREJEL NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   Priporoči se, da se družba Ernst & Young d.o.o. imenuje za zunanjega revizorja Banke Slovenije za poslovna leta od 2015 do 2017.

      V Frankfurtu na Majni, 10. junija 2015

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI


title: Priporočilo Komisije (EU) 2016/2124 z dne 30. novembra 2016 o harmonizaciji področja uporabe in pogojev v zvezi s splošnimi dovoljenji za prenos certificiranim prejemnikom iz člena 9 Direktive 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta (notificirano pod dokumentarno številko C(2016) 7728)

text:
               3.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 329/105

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2016/2124
   z dne 30. novembra 2016
   o harmonizaciji področja uporabe in pogojev v zvezi s splošnimi dovoljenji za prenos certificiranim prejemnikom iz člena 9 Direktive 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta

         (notificirano pod dokumentarno številko C(2016) 7728)

   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 5 Direktive 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta (1) morajo države članice objaviti najmanj štiri splošna dovoljenja za prenos.

               (2)

               Splošna dovoljenja za prenos so ključni element poenostavljenega sistema za izdajanje dovoljenj, ki je bil uveden z Direktivo 2009/43/ES.

               (3)

               Razlike v področju uporabe splošnih dovoljenj za prenos, ki jih objavijo države članice v zvezi z obrambnimi proizvodi, za katere veljajo, in različni pogoji, ki se uporabljajo za prenose teh proizvodov, bi lahko ovirale izvajanje Direktive 2009/43/ES in dosego njenega cilja glede poenostavitve. Harmonizacija področja uporabe in pogojev za prenose na podlagi splošnih dovoljenj za prenos, ki jih objavijo države članice, je pomembna za zagotovitev večje privlačnosti in uporabe navedenih licenc.

               (4)

               Predstavniki držav članic v odboru, ustanovljenem s členom 14 Direktive 2009/43/ES, so predlagali, da bi bilo harmonizacijo področja uporabe in pogojev za prenose na podlagi splošnih dovoljenj za prenos, ki jih objavijo države članice, mogoče doseči s sprejetjem priporočila Komisije.

               (5)

               Smernice iz tega priporočila so rezultat pogajanj z državami članicami o harmonizaciji področja uporabe in pogojih za prenose na podlagi splošnih dovoljenj za prenos prejemnikom, ki so bili certificirani v skladu s členom 9 Direktive 2009/43/ES (v nadaljnjem besedilu: SDP-CP).

               (6)

               To priporočilo šteje kot podlaga za SDP-CP držav članic. Obrambni proizvodi, navedeni pod točko 1.1 tega priporočila, so najmanjši možni in neizčrpni seznam proizvodov, za katere države članice dovoljujejo prenos na podlagi svojih SDP-CP. To pomeni, da lahko SDP-CP, ki ga objavi država članica, omogoča tudi prenos drugih obrambnih proizvodov iz Priloge k Direktivi 2009/43/ES, ki niso navedeni v tem priporočilu.

               (7)

               Države članice pripominjajo, da jih zavezujejo obveznosti na podlagi evropskega prava, kot je Skupno stališče Sveta 2008/944/SZVP (2), in mednarodne obveznosti na področju nadzora izvoza.

               (8)

               To priporočilo se uporablja za skupni seznam vojaške opreme Evropske unije iz Priloge k Direktivi 2009/43/ES. To priporočilo bo po potrebi posodobljeno, da bi odražalo prihodnje posodobitve skupnega seznama vojaške opreme Evropske unije –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:
   1.   SPLOŠNA DOVOLJENJA ZA PRENOS PREJEMNIKOM, CERTIFICIRANIM V SKLADU S ČLENOM 9(2) DIREKTIVE 2009/43/ES
   1.1   Obrambni proizvodi, ki so upravičeni do prenosa na podlagi splošnega dovoljenja za prenos, prejemnikom, certificiranim v skladu s členom 9 Direktive 2009/43/ES

   Naslednje kategorije ML s podtočkami so podskupina seznama obrambnih proizvodov iz Priloge k Direktivi 2009/43/ES. Splošno dovoljenje za prenos prejemnikom, certificiranim v skladu s členom 9 navedene direktive (v nadaljnjem besedilu: SDP-CP) omogoča najmanj prenos obrambnih proizvodov, navedenih v naslednjih kategorijah ML. Države članice se lahko odločijo, da v svoje SDP-CR vključijo več kategorij ML z ustreznimi obrambnimi proizvodi.
   Seznam nujno vključenih kategorij ML:

               —

               ML 6. Vključena je vsa oprema razen naslednje:

                           —

                           dokončana vozila,

                           —

                           šasije in kupole,

                           —

                           oprema in sestavni deli, ki so izključeni iz drugih kategorij v istem splošnem dovoljenju za prenos.

               —

               ML 9. Vsa oprema razen naslednje:

                           —

                           dokončana plovila in podmornice,

                           —

                           podvodne naprave za odkrivanje in njihovi posebej zasnovani sestavni deli,

                           —

                           pogonski sistemi, ki ne potrebujejo zraka, za podmornice in njihovi posebej zasnovani sestavni deli,

                           —

                           dokončani trupi,

                           —

                           protiukrepi,

                           —

                           oprema in sestavni deli, ki so izključeni iz drugih kategorij v istem splošnem dovoljenju za prenos.

               —

               ML 10. Vsa oprema razen naslednje:

                           —

                           dokončani zrakoplovi,

                           —

                           dokončani brezpilotni zrakoplovi in sestavni deli, posebej zasnovani ali prirejeni za brezpilotne zrakoplove,

                           —

                           trupi za bojne zrakoplove in bojne helikopterje,

                           —

                           motorji za bojne zrakoplove,

                           —

                           oprema in sestavni deli, ki so izključeni iz drugih kategorij v istem splošnem dovoljenju za prenos.

               —

               ML 11. Podtočka (a). Zgolj naslednja oprema:

                           —

                           oprema za vodenje in navigacijo, razen sistemov za lahke prenosne raketne sisteme zračne obrambe ali, kot je določena v MTCR I;

                           —

                           avtomatizirani sistemi za poveljevanje in nadziranje.

               —

               ML 13. Podtočki (c) in (d).

               —

               ML 15. Podtočki (c) in (d).

               —

               ML 16. Vsa oprema razen:

                           —

                           opreme, povezane z lahkimi prenosnimi raketnimi sistemi zračne obrambe;

                           —

                           vsega blaga v zvezi z opremo, katere izvoz v istem priporočilu ni dovoljen.

               —

               ML 17. Podtočke (a), (b), (d), (e), (j), (k), (l), (m), (n), (o) in (p). Vsa oprema razen naslednje:

                           —

                           podtočka (n). Preskusni modeli so izključeni, če so posebej zasnovani za razvoj blaga, navedenega v ML4, 6, 9 ali 10 ter sestavnih delov, posebej zasnovanih za te preskusne modele.

               —

               ML 21. Podtočka (a). Zgolj naslednja oprema in le, če je odobrena v okviru drugih kategorij v istem splošnem dovoljenju za prenos:

                           (a)

                           „programska oprema“, posebej zasnovana ali prirejena za kar koli od naslednjega:

                                       1.

                                       delovanje ali vzdrževanje opreme iz Priloge k Direktivi 2009/43/ES;

                           (b)

                           posebna „programska oprema“, razen programske opreme iz ML21.a., in sicer:

                                       1.

                                       „programska oprema“, posebej zasnovana za vojaške namene in posebej izdelana za modeliranje, simulacijo ali ocenjevanje vojaških orožnih sistemov;

                                       4.

                                       „programska oprema“, posebej zasnovana za vojaške namene in posebej zasnovana za poveljevalne, komunikacijske, nadzorne in obveščevalne (Command, Communications, Control and Intelligence – C3I) oziroma poveljevalne, komunikacijske, nadzorne, računalniške in obveščevalne aplikacije (Command, Communications, Control, Computer and Intelligence – C4I).

               —

               ML 22. Podtočka (a). Vse tehnologije, razen tistih, ki se zahtevajo za razvoj in proizvodnjo in le, če so odobrene v drugih kategorijah v istem splošnem dovoljenju za prenos.

         1.2   Pogoji, ki se vključijo v splošno dovoljenje za prenos certificiranim prejemnikom

   Naslednji seznam pogojev ni izčrpen. Vendar drugi pogoji, ki jih država članica doda v SDP-CP, ne smejo nasprotovati naslednjim pogojem ali jih ogrožati.

               —

               Geografsko področje uporabe: Evropski gospodarski prostor (EU 28 + Islandija in Norveška (3)).

               —

               Ponovni prenosi znotraj EGP so dovoljeni brez predhodnih kontrol; zahteva se lahko le naknadno poročanje.

               —

               Ponovni izvoz: države članice dovolijo sprostitev morebitnih izvoznih omejitev v eni ali obeh naslednjih primerih:

                           —

                           za vgrajene sestavne dele v skladu s ciljem iz člena 4(8) Direktive 2009/43/ES;

                           —

                           kadar se končni uporabnik nahaja v naslednjih državah: Avstralija, Kanada, Japonska, Nova Zelandija, Švica, Lihtenštajn in Združene države Amerike.

                     V obeh primerih ponovnega izvoza lahko nacionalni pristojni organ iz države članice porekla zaprosi dobavitelja za izjavo o uporabi, ki jo zagotovi prejemnik, certificiran v skladu s členom 9 Direktive 2009/43/ES.

               —

               Za naknadno preverjanje v okviru SDP-CP bi morale države članice zagotoviti, da dobavitelji poročajo o uporabi SDP-CP v skladu z minimalnimi zahtevami glede poročanja iz člena 8(3) Direktive 2009/43/ES.

         2.   NADALJNJI UKREPI
   Države članice se poziva k uveljavitvi tega priporočila najpozneje do 1. julija 2017.
   Države članice se spodbuja, da Komisijo obvestijo o vseh ukrepih, sprejetih za uveljavitev tega priporočila.
   3.   NASLOVNIKI
   To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 30. novembra 2016

            Za Komisijo

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Članica Komisije

      (1)  Direktiva 2009/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o poenostavitvi pogojev za prenose obrambnih proizvodov znotraj Skupnosti (UL L 146, 10.6.2009, str. 1).

      (2)  Skupno stališče Sveta 2008/944/SZVP z dne 8. decembra 2008, ki opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme (UL L 335, 13.12.2008, str. 99).

      (3)  Sklep Skupnega odbora EGP št. 111/2013 z dne 14. junija 2013 o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP (UL L 318, 28.11.2013, str. 12), ki je vključil Direktivo 2009/43/ES v Sporazum EGP, je vseboval izrecno prilagoditveno besedilo: „Ta direktiva se ne uporablja za Lihtenštajn.“


title: Priporočilo Komisije (EU) 2017/1803 z dne 3. oktobra 2017 o izboljšanju zakonitih poti za osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 6504)

text:
               7.10.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 259/21

         PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2017/1803
   z dne 3. oktobra 2017
   o izboljšanju zakonitih poti za osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito

         (notificirano pod dokumentarno številko C(2017) 6504)

   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Preselitev je pomembno orodje za zagotavljanje zaščite prisilno razseljenim osebam in jasen izkaz globalne solidarnosti s tretjimi državami pri obvladovanju velikega števila oseb, ki bežijo pred vojnami ali preganjanjem. Preselitev z nadomestitvijo nevarnih tokov nedovoljenih migracij v Unijo z varnimi in zakonitimi potmi pomaga reševati življenja, prispeva k zmanjševanju nedovoljenih migracij in upravljanju migracijskega pritiska ter slabi tihotapske mreže. Preselitev je zato tudi pomemben element celovite azilne in migracijske politike EU.

               (2)

               Ob krizi v Sredozemlju so institucije Unije septembra 2015 nemudoma priznale obstoj izrednih razmer zaradi izjemno velikih migracijskih tokov v regiji ter pozvale k sprejetju kratkoročnih in dolgoročnih ukrepov za obvladovanje migracijskih tokov zunaj EU, zagotovitev učinkovitega nadzora naših zunanjih meja, okrepitev politike EU na področju vračanja ob hkratni reformi skupnega evropskega azilnega sistema ter izboljšanje varnih in zakonitih poti v EU.

               (3)

               Komisija je 8. junija 2015 v okviru takojšnjih ukrepov ter s ciljem celostnega obravnavanja migracijske krize in izkazovanja solidarnosti s tretjimi državami, ki nosijo največje breme svetovne begunske krize, priporočila vzpostavitev programa EU za preselitev 20 000 oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito, v roku dveh let (1). Države članice in pridružene države dublinske uredbe so se 20. julija 2015 dogovorile, da bodo preselile 22 504 osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito, z Bližnjega vzhoda, Afriškega roga in severne Afrike (2).

               (4)

               Da bi razbili mreže za tihotapljenje migrantov in migrantom ponudili alternativo, da jim ne bi bilo treba tvegati življenj, sta se EU in Turčija 18. marca 2016 odločili za prekinitev kroga nenadzorovanih prihodov migrantov, ki ustvarjajo humanitarno krizo, ter se dogovorili o vrsti ukrepov, vključno s preselitvijo Sircev, ki potrebujejo mednarodno zaščito, v države članice.

               (5)

               Na podlagi izjave EU in Turčije je Svet spremenil Sklep Sveta (EU) 2015/1601 (3), da se državam članicam omogoči izpolnitev njihovih obveznosti glede premestitve 54 000 prosilcev s preselitvijo, humanitarnim sprejemom ali drugimi oblikami zakonitega sprejema Sircev, ki potrebujejo mednarodno zaščito, iz Turčije v okviru nacionalnih in večstranskih programov.

               (6)

               Newyorška deklaracija za begunce in migrante z dne 19. septembra 2016, ki jo je sprejelo vseh 193 držav članic Združenih narodov, poziva k pravičnejši delitvi bremen in odgovornosti pri sprejemanju in podpiranju beguncev po vsem svetu. Države članice Združenih narodov so izrazile namen, da bodo povečale število in vrste zakonitih poti, ki so na voljo beguncem, ki jih je treba sprejeti ali preseliti v tretje države (4).

               (7)

               V okviru programa, dogovorjenega 20. julija 2015, in na podlagi izjave EU in Turčije je bilo do 20. septembra 2017 preseljenih več kot 23 000 oseb. Države članice so v okviru nacionalnih programov preselile dodatne osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito.

               (8)

               Samo v letu 2016 so države članice preselile 14 205 beguncev, kar je znatno povečanje v primerjavi z 8 155 osebami, preseljenimi v letu 2015, 6 550 osebami, preseljenimi v letu 2014, ter med 4 000 in 5 000 osebami, preseljenimi na leto v obdobju 2010–2013. To povečanje kaže dodano vrednost in potencial sodelovanja in usklajevanja na ravni EU na področju preselitve. Kaže tudi pomen ustreznega financiranja preselitev iz proračuna EU, ki za obdobje 2014–2017 znaša 293,3 milijona EUR.

               (9)

               Države članice, ki še niso izpolnile zavez, prevzetih v okviru trenutnih programov, bi morale to storiti brez odlašanja. Zaveze, ki bi po izteku obeh programov ostale neizpolnjene, bi bilo treba prenesti v naslednje sprejemanje zavez za preselitev in dodati k novim zavezam, ki jih bodo prevzele države članice.

               (10)

               EU mora z začasnih programov za preselitev in humanitarni sprejem preiti na stabilen okvir za preselitev v EU. V ta namen je Komisija v okviru reforme azilnega sistema EU predložila predlog za vzpostavitev okvira Unije za preselitev (5), da bi se osebam, ki potrebujejo mednarodno zaščito, zagotovile varne in zakonite poti do nje. Hitro sprejetje predloga je pomembno za učinkovitejšo, pravičnejšo in stabilnejšo evropsko azilno in migracijsko politiko.

               (11)

               Za zagotovitev rednih preselitev do vzpostavitve okvira Unije za preselitev je Komisija na 8. forumu o preselitvi in premestitvi 4. julija 2017 države članice pozvala, naj predložijo ambiciozne zaveze za preselitev na podlagi dogovorjenih prednostnih nalog za to obdobje in v skladu s predvidenimi globalnimi potrebami Visokega komisariata Združenih narodov za begunce (UNHCR) za leto 2018.

               (12)

               Namen tega priporočila je zagotoviti, da se prizadevanja za preselitev nadaljujejo v obdobju med zaključkom trenutnih programov EU za preselitev in operacionalizacijo okvira Unije za preselitev, ter spremljati sprejemanje zavez, ki se je začelo 4. julija 2017, glede na nastajajoče dodatne potrebe, kot je določeno v dokumentu UNHCR o predvidenih globalnih potrebah po preselitvi za leto 2018.

               (13)

               Priporočilo želi podpreti stalna prizadevanja držav članic za zagotavljanje in izboljšanje zakonitih in varnih poti za osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito. Države članice bodo z ukrepi v skladu s tem priporočilom izkazale solidarnost s tretjimi državami, v katerih je razseljenih veliko oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito, ter prispevale k mednarodnim pobudam za preselitev in boljšemu splošnemu upravljanju razmer na področju migracij. Cilji tega priporočila so zato v skladu s predlogom za vzpostavitev okvira Unije za preselitev.

               (14)

               Izbira prednostnih regij temelji na potrebi po nadaljnjem izvajanju izjave EU in Turčije z dne 18. marca 2016, in sicer tudi prek prihodnjega prostovoljnega programa humanitarnega sprejema, nadaljevanju preselitev iz Jordanije in Libanona ter spremljanju napovedi iz „Akcijskega načrta za ukrepe v podporo Italiji, zmanjšanje pritiska na osrednji sredozemski poti ter večjo solidarnost“ (6) o preselitvi iz ključnih afriških držav vzdolž osrednje sredozemske migracijske poti in na poti do nje, vključno z Libijo, Nigrom, Čadom, Egiptom, Etiopijo in Sudanom.

               (15)

               Države članice so v okviru sprejemanja zavez, ki se je začelo 4. julija 2017, do 20. septembra predložile približno 14 000 zavez. Za prispevek k skupnim prizadevanjem za reševanje življenj in omogočanje verodostojnih alternativ nedovoljenim gibanjem je potrebno dejavnejše udejstvovanje vseh držav članic.

               (16)

               Globalne potrebe po preselitvi obsegajo 1,2 milijona oseb in UNHCR vedno znova poziva vse države, naj v skladu z nameni, izraženimi v Newyorški deklaraciji za begunce, postopno razširijo svoje programe za preselitev. Glede na navedeno in na podlagi napredka, doseženega od leta 2015, bi morala Unija ponuditi vsaj 50 000 mest za preselitev, da bi se do 31. oktobra 2019 sprejele osebe iz tretjih držav, ki potrebujejo mednarodno zaščito.

               (17)

               V podporo državam članicam pri izvajanju tega cilja bi bilo treba iz proračuna Unije dati na razpolago 500 milijonov EUR. Države članice lahko v skladu s pogoji Sklada za azil, migracije in vključevanje za vsako osebo, preseljeno iz prednostnih regij, prejmejo pavšalni znesek v višini 10 000 EUR.

               (18)

               UNHCR načrtuje začasni mehanizem za nujno evakuacijo najranljivejših skupin migrantov iz Libije. EU bi morala skupaj z drugimi svetovnimi akterji prispevati k temu mehanizmu, da bi najranljivejšim osebam, ki potrebujejo mednarodno zaščito in so zdaj v Libiji, dejansko omogočil dostop do možnosti za preselitev. Nedovoljene migracije se bodo nehale samo, če bo obstajala resnična alternativa nevarnim potovanjem. Države članice bi morale zato pri sprejemanju svojih zavez za preselitev upoštevati in podpreti tudi to pobudo UNHCR.

               (19)

               Predstavniki Francije, Nemčije, Italije in Španije ter visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko in podpredsednica Komisije so skupaj s predstavniki Nigra in Čada ter predsednikom libijskega predsedniškega sveta v skupni izjavi o obravnavanju izziva migracij in azila z dne 28. avgusta 2017 priznali, da je glede na to, da se migracije, za katerimi stojijo tihotapci, zmanjšujejo, treba organizirati preselitev posebno ranljivih oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito.

               (20)

               Vsaj 50 000 mest za preselitev iz prednostnih regij, ki jih bo ponudila Unija, bo prispevalo k svetovnim solidarnostnim pobudam za povečanje zakonitih poti, vključno z nedavnim globalnim pozivom UNHCR za 40 000 mest za preselitev iz držav ob osrednji sredozemski poti v letu 2018.

               (21)

               Za zagotovitev spremljanja izvajanja bi morale države članice vsak mesec poročati Komisiji o osebah, ki so bile v skladu z njihovimi zavezami preseljene na njihovo ozemlje, ter navesti državo, iz katere je bila posamezna oseba preseljena.

               (22)

               Komisija bi morala do 31. oktobra 2018 pregledati napredek pri izvajanju tega priporočila. Na podlagi tega pregleda in ob upoštevanju splošnega stanja migracij v EU in po svetu so države članice lahko pozvane, da spremenijo svoje zaveze.

               (23)

               To priporočilo bi moralo biti naslovljeno na države članice. Pridružene države so pozvane, da prispevajo k skupnim evropskim prizadevanjem v zvezi s preselitvijo –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

      POVEČANJE ZAVEZ ZA PRESELITEV

               (1)

               Na podlagi izkušenj pri izvajanju trenutnih programov EU za preselitev in za olajšanje prehoda s teh programov na okvir Unije za preselitev bi morale države članice ponuditi vsaj 50 000 mest za preselitev, da bi se do 31. oktobra 2019 sprejele osebe iz tretjih držav, ki potrebujejo mednarodno zaščito.

               (2)

               Države članice, ki v okviru sprejemanja zavez za preselitev, ki ga je Komisija začela 4. julija 2017, še niso predložile svojih zavez, bi morale to storiti najpozneje do 31. oktobra 2017, države članice, ki so to že storile, pa bi morale razmisliti o povečanju svojih zavez, da bi se dosegel cilj.

               (3)

               Države članice bi morale svoje zaveze osredotočiti na:

                           (a)

                           zagotavljanje rednih preselitev Sircev ter državljanov tretjih držav in oseb brez državljanstva, razseljenih zaradi konflikta v Siriji, iz Turčije, da se podpre izvajanje izjave EU in Turčije z dne 18. marca 2016, in sicer tudi prek prihodnjega prostovoljnega programa humanitarnega sprejema;

                           (b)

                           zagotavljanje rednih preselitev iz Libanona in Jordanije;

                           (c)

                           prispevanje k stabilizaciji razmer v osrednjem Sredozemlju s preselitvijo oseb, ki potrebujejo zaščito, iz Libije, Nigra, Čada, Egipta, Etiopije in Sudana, vključno z zagotavljanjem podpore začasnemu mehanizmu UNHCR za nujno evakuacijo najranljivejših skupin migrantov iz Libije.

               (4)

               Države članice so pozvane, da svoje zaveze za preselitev izpolnijo čim prej, po potrebi v tesnem sodelovanju z UNHCR in s podporo urada EASO.

      SPREMLJANJE

               (5)

               Države članice bi morale Komisiji vsak mesec sporočiti število oseb, ki so bile za izpolnitev njihovih zavez preseljene na njihovo ozemlje, ter navesti državo, iz katere je bila posamezna oseba preseljena.

      FINANČNA PODPORA

               (6)

               Države članice bi morale za izpolnitev zavez za preselitev iz tega priporočila v celoti izkoristiti finančno podporo v višini 500 milijonov EUR, ki je na voljo v okviru Sklada za azil, migracije in vključevanje.

      PREGLED

               (7)

               Komisija bo do 31. oktobra 2018 pregledala to priporočilo. Po tem, ko bo Komisija pregledala izvajanje tega priporočila, in ob upoštevanju splošnega stanja migracij v EU in po svetu so države članice lahko pozvane, da po potrebi posodobijo svoje zaveze.

      NASLOVNIKI

               (8)

               To priporočilo je naslovljeno na države članice.

      V Bruslju, 3. oktobra 2017

            Za Komisijo

         Dimitris AVRAMOPULOS

            Član Komisije

      (1)  Priporočilo Komisije z dne 8. junija 2015 o Evropskem programu za ponovno naselitev, C(2015) 3560 final.

      (2)  Sklepi predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta 20. julija 2015.

      (3)  Sklep Sveta (EU) 2016/1754 z dne 29. septembra 2016 o spremembi Sklepa (EU) 2015/1601 o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije (UL L 268, 1.10.2016, str. 82).

      (4)  Newyorška deklaracija za begunce in migrante, dostopna na: http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.

      (5)  COM(2016) 468 final.

      (6)  SEC(2017) 339.


title: Priporočilo Nadzornega organa EFTA št. 3/05/COL z dne 19. januarja 2005 o spremljanju osnovnih vrednosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB-jev v krmi

text:
               6.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 260/21

      PRIPOROČILO NADZORNEGA ORGANA EFTA
   št. 3/05/COL
   z dne 19. januarja 2005
   o spremljanju osnovnih vrednosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB-jev v krmi
   NADZORNI ORGAN EFTA –
   ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru ter zlasti člena 109 in Protokola 1 Sporazuma,
   ob upoštevanju Sporazuma med državami EFTA o ustanovitvi Nadzornega organa in Sodišča ter zlasti člena 5(2)(b) in Protokola 1 Sporazuma,
   ob upoštevanju pravnega akta iz točke 33 poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP (Direktiva 2002/32/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. maja 2002 o nezaželenih snoveh v živalski krmi
       (1)), kakor je bil spremenjen in prilagojen Sporazumu EGP s Protokolom 1 k Sporazumu,
   ob upoštevanju Odločbe Nadzornega organa EFTA 303/04/COL z dne 1. decembra 2004, s katerim se pristojnemu članu kolegija naroči, da sprejme Priporočilo, če je osnutek Priporočila v skladu z mnenjem Odbora za rastline in živalsko krmo EFTA,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Pravni akt iz točke 33 poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP (Direktiva 2002/32/ES) določa najvišje mejne vrednosti za dioksine v posamičnih krmilih in krmnih mešanicah.

               (2)

               Čeprav bi morala s toksikološkega vidika najvišja mejna vrednost veljati za dioksine, furane in dioksinom podobne PCB-je, so bile najvišje mejne vrednosti določene le za dioksine in furane, ne pa za dioksinom podobne PCB-je zaradi zelo omejene količine razpoložljivih podatkov o pogostnosti le-teh. Zgoraj navedeni pravni akt predvideva najkasneje do 31. decembra 2004 prvi pregled najvišjih mejnih vrednosti glede na nove podatke o prisotnosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB-jev, zlasti z namenom, da se dioksinom podobne PCB-je vključi v določanje mejnih vrednosti.

               (3)

               Treba je zbrati zanesljive podatke po EGP o prisotnosti dioksinom podobnih PCB-jev v najširšem izboru proizvodov za živalsko krmo (kakor je opredeljeno v omenjenem pravnem aktu), da dobimo jasno sliko o časovnih gibanjih prisotnosti osnovnih vrednosti teh snovi v proizvodih za živalsko krmo.

               (4)

               Povezava med prisotnostjo dioksinov, furanov, dioksinom podobnih PCB-jev in PCB-jev, ki niso podobni dioksinom, je pomembna, vendar v veliki meri nepoznana. Zato je primerno, da se opravijo analize izbranih vzorcev tudi za PCB-je, ki niso podobni dioksinom, kjer je to možno.

               (5)

               Države EFTA v skladu s členom 4(2) pravnega akta posredujejo Nadzornemu organu EFTA vse ustrezne podatke in ugotovitve o viru in ukrepih, sprejetih za zmanjšanje vrednosti ali odpravo nezaželenih snovi.

               (6)

               Pomembno je, da države EFTA sodelujejo pri spremljanju osnovnih vrednosti dioksinov in dioksinom podobnih PCB-jev v krmi in da se ti podatki redno posredujejo Nadzornemu organu EFTA.

               (7)

               Nadzorni organ EFTA v skladu s členom 2(1) Protokola 1 k Sporazumu o nadzoru in sodišču posreduje te podatke Evropski komisiji.

               (8)

               Udeležba držav EFTA pri programih v okviru področja Priloge I tega priporočila bo ovrednotena glede na njihova odstopanja od naslova II Priloge I k Sporazumu EGP.

               (9)

               Ukrepi, predvideni s tem priporočilom, so v skladu z mnenjem Odbora za rastline in živalsko krmo EFTA, ki pomaga Nadzornemu organu EFTA –

         PRIPOROČA DRŽAVAM EFTA:

               1.

               Da države EFTA od leta 2004 do 31. decembra 2006 spremljajo prisotnosti osnovne vrednosti dioksinov, furanov in dioksinom podobnih PCB-jev v proizvodih za živalsko krmo na podlagi priporočene najmanjše pogostosti vzorcev, analiziranih letno, kakor je kot smernica predvideno v tabeli Priloge I. Pogostost vzorcev je treba vsako leto pregledati glede na pridobljene izkušnje.

               2.

               Da države EFTA Nadzornemu organu EFTA redno posredujejo podatke, katerih vsebina in oblika sta predvideni v Prilogi II, za sestavo ene podatkovne zbirke. Primerno je, da se predložijo tudi podatki zadnjih let, ki so bili pridobljeni z analizno metodo, skladno z zahtevami, določenimi v pravnem aktu iz točke 1(zc) poglavja II Priloge I k Sporazumu EGP (Direktiva Komisije 2002/70/ES z dne 26. julija 2002 o določitvi zahtev za določanje vrednosti dioksinov in dioksinom podobnih polikloriranih bifenilov v krmi
                   (2)), in ki odražajo osnovne vrednosti.

               3.

               Da države EFTA, če je mogoče, izvajajo z istimi vzorci tudi analize na PCB-je, ki niso podobni dioksinom.

      V Bruslju, 19. januarja 2005

            Za Nadzorni organ EFTA

         Bernd HAMMERMANN

            Član kolegija

      (1)  UL L 140, 30.5.2002, str. 10. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo Komisije 2005/8/ES (UL L 27, 29.1.2005, str. 44).

      (2)  UL L 209, 6.8.2002, str. 15. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2005/7/ES (UL L 27, 29.1.2005, str. 41).

      PRILOGA I

         Tabela: Pregled priporočenega najmanjšega števila vzorcev krme, analiziranih letno. Porazdelitev vzorcev temelji na proizvodnji in/ali uporabi v vsaki državi. Posebna pozornost je namenjena posamičnim krmilom in krmnim mešanicam, za katere se pričakuje, da imajo večje razlike v osnovnih vrednostih dioksinov, furanov in dioksinom podobnih PCB-jev.

                  Skupno priporočeno število vzorcev za posamezno državo

                  Posamična krmila, dodatki, premiksi

                  Krmne mešanice

                  Rastlinskega izvora

                  Rudnine

                  Elementi v sledovih, veziva, sredstva proti strjevanju

                  Premiksi – vseh vrst

                  Živalskega izvora

                  Skupaj

                  Kopenske živali

                  Ribe

                  Skupaj

                  Država

                  Število

                  Žita, zrnje, njihovi proizvodi in stranski proizvodi

                  Oljna semena in plodovi, njihovi proizvodi in stranski proizvodi/semena stročnic, njihovi proizvodi in stranski proizvodi

                  Voluminozna krma in vlaknine

                  Druga posamična krmila rastlinskega izvora

                  Živalska maščoba/živalski proizvodi (vključno z mlekom v prahu in proizvodi iz jajc)

                  Ribje olje

                  Ribja moka

                  Število

                  Govedo

                  Prašiči

                  Perutnina

                  Druge (kunci, konji, hrana za hišne živali)

                  Ribe

                  Število

                  Islandija

                  67

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  3

                  19

                  16

                  53

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Norveška

                  127

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  5

                  3

                  13

                  15

                  60

                  3

                  3

                  3

                  2

                  56

                  67

      PRILOGA II
      A.   Pojasnila k obrazcu za rezultate analiz krme na dioksine, furane in dioksinom podobne PCB-je ter druge PCB-je
      1.   Splošni podatki o analiziranih vzorcih
      Država: ime države članice, kjer se je izvajalo spremljanje.
      Leto: leto, ko se je izvajalo spremljanje.
      Proizvod: analizirani krmni artikel – če je možno, uporabite za posamična krmila izraze Direktive Sveta 1996/25/ES z dne 29. aprila 1996 o obtoku in uporabi posamičnih krmil. V primeru krmne mešanice je sestava zelo uporaben podatek.
      Stopnja trženja: kraj, kjer je bil proizvod (vzorec) odvzet.
      Izražanje rezultatov: rezultati se predložijo za vsak proizvod. Ti rezultati se podajajo na osnovi, na kateri so bile določene najvišje mejne vrednosti (za krmo z vsebnostjo vlage 12 % – Direktiva 2002/32/ES). V primeru analize PCB-jev, ki niso podobni dioksinom, je zelo priporočljivo izražanje vrednosti na isti osnovi.
      Vrsta vzorčenja: naključno vzorčenje – lahko se predložijo tudi rezultati analiz ciljnega vzorčenja, vendar mora biti jasno navedeno, da je bilo vzorčenje ciljno in da ne odraža nujno običajnih osnovnih vrednosti.
      Metode: navedite uporabljene metode.
      Akreditacija: navedite, ali je analitska metoda akreditirana ali ne.
      Negotovost (%): odstotek merilne negotovosti v analitski metodi.
      2.   Posebni podatki o analiziranih vzorcih
      Št. vzorcev: število enakih vzorcev analiziranega proizvoda. Če imate rezultate več vzorcev, kot je označenih stolpcev, dodajte nove stolpce s številom na koncu obrazca.
      Metode proizvodnje: konvencionalna/ekološka (čim bolj natančno).
      Področje: če je primerno, navedite območje ali pokrajino, kjer je bil vzorec odvzet, če je možno, navedite, ali gre za podeželje, mestno področje, industrijski predel, pristanišče, odprto morje itd. Npr. Bruselj – mestno področje, Sredozemlje – odprto morje.
      Število delnih vzorcev: če je analizirani vzorec združen vzorec, je treba navesti število delnih (posameznih) vzorcev. Če temelji rezultat analize le na enem vzorcu, navedite 1. Število delnih vzorcev v združenem vzorcu lahko niha, zato navedite ta podatek za vsak vzorec.
      Vsebnost maščobe (%): odstotek vsebnosti maščobe v vzorcu (če je na voljo).
      Vsebnost vlage (%): odstotek vsebnosti vlage v vzorcu (če je na voljo).
      3.   REZULTATI
      Dioksini, furani, dioksinom podobni PCB-ji: rezultate vsakega kongenerja se navede v ppt – nanogram/kilogram (ng/kg).
      PCB-ji, ki niso podobni dioksinom: rezultati vsakega kongenerja se navede v ppb – mikrogram/kilogram (μg/kg).
      LOQ: Meja določanja v ng/kg ali μg/kg (za PCB-je, ki niso podobni dioksinom).
      LOD: Meja zaznavnosti v ng/kg ali μg/kg (za PCB-je, ki niso podobni dioksinom).
      Za analizirane kongenerje, ki so bili pod mejo zaznavnosti (LOD), se kot rezultat vnese < LOD (LOD se navede kot vrednost). Za analizirane kongenerje, ki so bili pod mejo določanja (LOQ), se kot rezultat vnese < LOQ (LOQ se navede kot vrednost).
      Za kongenerje PCB, ki so bili analizirani poleg PCB-7 in dioksinom podobnih PCB-jev, je treba v obrazec dodati številko kongenerja PCB, npr. 31, 99, 110 itd. Če je vzorec analiziran za več kongenerjev PCB, kot je označenih vrstic, dodajte nove vrstice na koncu obrazca.
      4.   OPOMBE
      Poleg uporabljene metode ekstrakcije lipidov se lahko predložijo dodatne pomembne opombe k predloženim podatkom.
      B.   Obrazec za poročanje o rezultatih posebnih analiz krme na kongenerje dioksinov, furanov, dioksinom podobnih PCB-jev in drugih PCB-jev


title: Priporočilo Sveta z dne 10. julija 2012 v zvezi z nacionalnim programom reform Estonije za leto 2012 in mnenje Sveta o programu Estonije za stabilnost za obdobje 2012–2015

text:
               24.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/25

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 10. julija 2012
   v zvezi z nacionalnim programom reform Estonije za leto 2012 in mnenje Sveta o programu Estonije za stabilnost za obdobje 2012–2015
   2012/C 219/07
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) ter 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo v zvezi s širšimi smernicami ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Estonije za leto 2011 in dal mnenje o programu Estonije za stabilnost za obdobje 2011–2015.

               (4)

               Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020. Poleg tega je 14. februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (4) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Estonije ni opredelila kot ene od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (5)

               Svet je 1. decembra 2011 sprejel sklepe, v katerih je pozval Odbor za socialno zaščito, naj v sodelovanju z Odborom za zaposlovanje in drugimi odbori predstavi svoja stališča o priporočenih ukrepih v okviru političnega cikla strategije Evropa 2020. Ta stališča so del mnenja Odbora za zaposlovanje.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 15. februarja 2012 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2012 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2012.

               (7)

               Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave. Pozval je države članice, naj izvajajo priporočila Sveta po posameznih državah za leto 2011 in preoblikujejo te prednostne naloge v konkretne ukrepe, ki se vključijo v programe za stabilnost oziroma konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (8)

               Evropski svet je 2. marca 2012 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v Paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost oziroma konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (9)

               Estonija je 26. aprila 2012 predložila program za stabilnost za obdobje 2012–2015 in nacionalni program reform za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

               (10)

               Na podlagi ocene programa za stabilnost v skladu s členom 5(1) Uredbe (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten za obdobje 2012–2013, za katero pričakovana rast BDP znaša okoli 2,4 %. Napoved služb Komisije iz pomladi 2012 za rast BDP v letu 2013 je 3,8 %. Namen proračunske strategije, opisane v programu za stabilnost, je zagotoviti vzdržno fiskalno politiko, ki podpira uravnoteženo rast, z doseganjem strukturnega presežka in hkratnim zagotavljanjem zadostnih fiskalnih rezerv ter zmanjšanjem davčne obremenitve dela. Cilj strategije je tudi izpolnitev zahtev Pakta za stabilnost in rast. Program za stabilnost poskuša preseči srednjeročni proračunski cilj strukturnega presežka od leta 2013 dalje.
               Srednjeročni proračunski cilj ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast. Na podlagi (preračunanega) strukturnega proračunskega salda (5) bo stopnja rasti javnofinančnih odhodkov ob upoštevanju diskrecijskih ukrepov glede prihodkov referenčno vrednost za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast dosegla do leta 2015. Hkrati namerava program za stabilnost doseči nominalne presežke od leta 2014. Delež dolga je krepko pod 60 % BDP in se bo skladno s programom po letu 2013 verjetno znižal na okrog 10 % leta 2015.

               (11)

               Estonija je v letu 2011 dosegla velik proračunski presežek. Predvidena gospodarska rast za leto 2012 v napovedi služb Komisije iz pomladi 2012 je veliko slabša kot za leto 2011; rast naj bi padla s 7,6 % na 1,6 %, zato je potreben nadaljnji nadzor nad učinkovitostjo porabe. Estonija namerava v letu 2012 uvesti strukturno proračunsko pravilo, ki naj bi pomagalo pri nadzoru nad izdatki. Pravilo bi moralo biti dopolnjeno s krepitvijo zavezujoče narave večletnih ciljev glede izdatkov, in sicer takoj, ko bo uvedeno. Estonija je tako delno izvedla priporočilo na tem področju za leto 2011.

               (12)

               Kar zadeva trg dela, je bila sprejeta vrsta ukrepov na področju obdavčitve dela. Vendar bi se spodbude za delo lahko izboljšale, če bi se odpravil naraščajoči trend invalidskih upokojitev in prejemanja nadomestil za nezmožnost za delo ter uvedlo programe, v okviru katerih bi osebe z nizkimi in visokimi prihodki, ki prejemajo nadomestila za brezposelnost in starševske dodatke, v zameno za te delale. Medtem ko so bili sprejeti obetavni ukrepi za zmanjšanje velike brezposelnosti, pa sta dolgotrajna brezposelnost in brezposelnost mladih še vedno visoki. Rezultat je povečano tveganje revščine za otroke v gospodinjstvih s starši brez zaposlitve, ki ga je treba odpraviti z učinkovitimi storitvami socialnega varstva, vključno s socialno pomočjo družinam. Sama socialna pomoč družinam bi lahko postala bolj učinkovita, in sicer na proračunsko nevtralen način, z bolje usmerjenim dodeljevanjem starševskih in družinskih dodatkov ter z odpravo neučinkovitih oprostitev davka na dohodek v povezavi z otroki.

               (13)

               Ukrepi iz nacionalnega akcijskega načrta za energetsko učinkovitost so še vedno nezadostni glede na trenuten trend prehajanja z javnega na zasebne oblike prevoza. Novi avtomobili v Estoniji so najbolj energetsko intenzivni v EU. Trošarine na gorivo so nezadostne, da bi zagotovile spremembo vedenjskih vzorcev potrošnikov. Prenos več direktiv EU na področju energije še ni bil v celoti zaključen. Estonija mora še vedno diverzificirati dobavo energije. Infrastrukturo za električno energijo bi se lahko nadgradilo, da bi se vanjo lahko integriralo vedno večje količine vetrne energije.

               (14)

               Kakovost in razpoložljivost poklicnega izobraževanja sta se znatno izboljšali, v obdobju 2012–2013 pa je načrtovanih še več ukrepov za modernizacijo. Vendar se mora prehod s splošnega izobraževanja na poklicno izboljšati, obravnavalo pa bi se lahko tudi izboljšanje več programov učenja ob delu. Udeležba v programih vseživljenjskega učenja se izboljšuje, vendar pa je premajhen poudarek namenjen nizko kvalificiranim delavcem. Težave z usklajevanjem rezultatov izobraževanja s potrebami na trgu dela se nadaljujejo. Obstaja tudi potreba po nujni reformi višjega sekundarnega izobraževanja in nadaljnjem izboljševanju zagotavljanja storitev izobraževanja s strani lokalnih oblasti. Poleg tega sodelovanje med gospodarstvom in visokošolskimi ustanovami ostaja slabo, del zasebnega sektorja, ki temelji na znanju, pa bi se moral dodatno razviti.

               (15)

               Da bi se odrazil padajoči demografski trend in zagotovil uravnotežen ter konkurenčen regionalni razvoj, je dolgoročno treba zagotoviti finančno vzdržnost lokalnih upravnih organov ter boljše javne storitve, pa tudi optimizirati uporabo razmeroma razpršenih virov. Ker so majhni, ima večina lokalnih upravnih organov težave z univerzalnim zagotavljanjem potrebnih storitev, povezanih s socialnim varstvom, zdravstvenim varstvom, trgom dela, prevozom in izobraževanjem.

               (16)

               Estonija je v okviru Pakta „euro plus“ sprejela več zavez. Te zaveze in izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje zaposlovanja, izboljšanje konkurenčnosti in spodbujanje vzdržnosti javnih financ. Komisija je ocenila izvajanje zavez iz Pakta „euro plus“. Rezultate te ocene je upoštevala pri priporočilih.

               (17)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo estonske ekonomske politike. Ocenila je program za stabilnost in nacionalni program reform. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Estoniji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih v točkah 1 do 5 v nadaljevanju.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki 1 v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Estonija v obdobju 2012–2013 ukrepa tako, da:

               1.

               Ohrani stabilen fiskalni položaj z izvajanjem proračunskih načrtov, kot so bili predvideni, zagotovitvijo, da bo srednjeročni proračunski cilj dosežen najpozneje do leta 2013, in doseganjem referenčne vrednosti za odhodke. Načrtovano proračunsko pravilo dopolni z bolj zavezujočimi večletnimi izdatkovnimi pravili v srednjeročnem proračunskem okviru, nadalje pa povečuje učinkovitost javne porabe in izvaja ukrepe za boljše upoštevanje davčnih predpisov.

               2.

               Izboljša spodbude za delo z racionalizacijo sistema socialne podpore in povečanjem prilagodljivosti pri dodeljevanju nadomestil za brezposelnost in invalidnost ter starševskih dodatkov, hkrati pa zagotavlja ustrezno socialno varstvo. Izboljša storitve socialnih služb in hkrati bolje usmerja družinske in starševske dodatke ter odpravi izkrivljajoče oprostitve davka na dohodek v zvezi z otroki. Poveča udeležbo mladih in dolgotrajno nezaposlenih na trgu dela.

               3.

               Usposabljanje in izobraževanje učinkovitejše poveže s potrebami trga dela ter poveča sodelovanje gospodarstva in šolstva. Poveča priložnosti nizko kvalificiranih delavcev za boljši dostop do vseživljenjskega učenja. Spodbuja oblikovanje prednostnih nalog v zvezi s sistemi raziskav in inovacij ter njihovo internacionalizacijo.

               4.

               Izboljša energetsko učinkovitost, zlasti zgradb in prevoza, ter okrepi okoljske spodbude v zvezi z vozili in odpadki, pri tem pa obravnava tudi spodbude, kot je obdavčitev vozil. Spodbuja uporabo energije iz obnovljivih virov energije, vključno z nadgraditvijo infrastrukture in posodobitvijo zakonodaje. Nadaljuje z razvojem čezmejnih povezav, da bo odpravila relativno izolacijo trga.

               5.

               Izboljša fiskalno vzdržnost občin, hkrati pa poveča učinkovitost lokalnih upravnih organov ter zagotovi učinkovito zagotavljanje storitev, predvsem z večjimi spodbudami za združevanje ali tesnejše sodelovanje občin. Ustrezni predlogi za reforme bi morali biti pripravljeni v razumnem roku.

      V Bruslju, 10. julija 2012

            Za Svet

            Predsednik

         V. SHIARLY

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2012 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 119, 4.5.2012, str. 47).

      (3)  UL C 213, 20.7.2011, str. 5.

      (4)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (5)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije ponovno izračunale na podlagi informacij, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.