Pomembno pravno obvestilo

|

52005SC0147

Priporočilo za mnenje Sveta v skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem konvergenčnem programu Poljske, 2004-2007  /* SEK/2005/0147 končno */

	Bruselj, 2.2.2005SEK(2005) 147 končnoPriporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem konvergenčnem programu Poljske, 2004-2007(predložena s strani Komisije)OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUMUredba Sveta (ES) št. 1466/97 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1] določa, da morajo nesodelujoče države članice, torej tiste, ki niso sprejele enotne valute, Svetu in Komisiji predložiti konvergenčne programe. V skladu s členom 9 navedene uredbe mora Svet preučiti vse konvergenčne programe na podlagi ocen, ki sta jih pripravila Komisija in Odbor, ustanovljen na podlagi člena 114 Pogodbe (Ekonomsko-finančni odbor). Potem, ko preuči program, mora Svet na podlagi priporočila Komisije in po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom podati mnenje. V skladu z uredbo morajo države članice predložiti letne posodobitve svojih konvergenčnih programov, ki jih lahko Svet prav tako preuči v skladu z istimi postopki.Države članice, ki so se pridružile EU 1. maja 2004, ne sodelujejo v enotni valuti, vendar morajo pravočasno izpolniti konvergenčna merila, vključno z merilom glede vzdržnosti javnih financ, da bi izpolnile pogoje za prevzem evra. Glede na javnofinančni primanjkljaj v višini 3,9 % BDP, zabeležen v letu 2003, je Svet sklenil, da je bil primanjkljaj Poljske na dan 5. julija 2004 previsok, in priporočil, naj se prekomerni primanjkljaj popravi najpozneje do leta 2007 v skladu s konvergenčnim programom maja 2004. Priporočeno je bilo zlasti, naj Poljska prizadevno izvaja ukrepe, predvidene v majskem konvergenčnem programu, zlasti tiste, ki jih vsebuje tako imenovani Hausnerjev načrt . Priporočeno je bilo učinkovito ukrepanje v zvezi z ukrepi, predvidenimi za doseganje proračunskega cilja za leto 2005 do 5. novembra 2004 v skladu s Paktom stabilnosti in rasti (PSR) . Poleg tega je bilo priporočeno, naj poljski organi oblasti morebitne dodatne prihodke uporabijo za zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja in zagotovijo zaustavitev rasti deleža javnega dolga. V svojem Sporočilu z dne 22. decembra 2004 je Komisija ugotovila, da je poljska vlada učinkovito ukrepala v zvezi z ukrepi, predvidenimi za doseganje priporočene stopnje primanjkljaja za leto 2005[2].Države članice, ki so se pridružile EU 1. maja 2004, so se obvezale, da bodo predložile svoje konvergenčne programe do 15. maja 2004, njihovo prvo posodobitev pa proti koncu leta 2004. Prvi konvergenčni program Poljske, ki obravnava obdobje 2004-2007, je bil predložen 17. maja 2004, Svet pa ga je ocenil 5. julija 2004. Poljska je predložila posodobitev konvergenčnega programa 1. decembra 2004. Službe Komisije so opravile tehnično oceno te posodobitve ob upoštevanju rezultatov svojih gospodarskih napovedi, ki so jih pripravile jeseni 2004, in ob upoštevanju kodeksa ravnanja[3], soglasno dogovorjene metodologije za ocenjevanje potencialnih rezultatov, priporočil v okvirnih smernicah gospodarske politike za obdobje 2003-2005 ter načel, določenih v Sporočilu Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 27. novembra 2002 o okrepitvi usklajevanja proračunskih politik[4]. Ta analiza daje naslednje ocene:-  Poljska je Evropski komisiji predložila svoj posodobljeni konvergenčni program za obdobje 2004-2007 dne 1. decembra 2004, potem ko ga je 30. novembra 2004 odobril Svet ministrov. Dokument vsebuje ukrepe, sprejete v proračunu za leto 2005, in se nanaša na državni „ Program racionalizacije in zmanjševanja javne porabe“ (tako imenovani Hausnerjev načrt ), sprejet januarja 2004. Program delno ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja v zvezi z vsebino in obliko programov stabilnosti in konvergenčnih programov“ in je skladen s standardi ESR 95. Kakovost podatkov ESR 95 o sestavi javnofinančnih prihodkov in izdatkov ni popolnoma skladna s statističnimi standardi ESR 95. V skladu s tem mora Poljska doseči skladnost z zahtevami za podatke.-  Makroekonomski okvir, predložen v programu, predvideva upočasnitev realne rasti BDP s 5,7 % v letu 2004 na 5,0 % v letu 2005 in 4,8 % v letu 2006, v letu 2007 pa naj bi ponovno narasel na 5,6 %. V obdobju, ki ga zajema napoved, bo rast temeljila na domačem povpraševanju, prispevek neto izvoza pa naj bi postal negativen od leta 2005 naprej. Makroekonomski scenarij do leta 2006 je uresničljiv in primerljiv z napovedmi služb Komisije jeseni 2004, čeprav slednje predvidevajo nekoliko nižjo rast BDP v letu 2006. Nasprotno pa je napoved rasti za zadnje leto v programu videti dokaj optimistična. Predvidena pospešitev rasti BDP v letu 2007 kaže na optimistične predpostavke glede rasti tako potencialne proizvodnje kakor domačega povpraševanja. Program zlasti predpostavlja, da bo krepitev potencialne rasti s 3,6 % v letu 2004 na 4,7 % v letu 2007 (v skladu z izračuni služb Komisije) povzročila proizvodno vrzel, ocenjeno na več kakor 2 % ob koncu programskega obdobja. Zaradi tega bi lahko bili tudi pritiski na cene močnejši od tistih, ki se pričakujejo v programu.-  V letu 2004 je inflacija na Poljskem naraščala od zelo nizkih stopenj, zabeleženih v letu 2003, vendar pa se je njena rast v zadnjem času upočasnila. Povečanje inflacije, ki ga je bilo moč opaziti od aprila do avgusta 2004, je bilo zlasti posledica začasnih dejavnikov (cene živil in nafte, s pristopom povezana zvišanja davkov), medtem ko sta zmerno naraščanje plač in trdnejši zlot pomagala krepiti obete za upočasnitev inflacije v letu 2005. Vrednost zlota je močno rasla v večjem delu leta 2004, ko je proti evru pridobil okoli 13 % v primerjavi z decembrom 2003. Efektivno je zlot nominalno in realno zabeležil več kakor 10-odstotno povečanje vrednosti v letu 2004 (od konca leta do konca leta). Razlika med donosi obveznic na Poljskem in v območju evra se je od sredine 2003 do sredine 2004 povečala zaradi zaskrbljenosti vlagateljev glede vodenja gospodarske politike, v zadnjih mesecih pa se je spet zmanjšala na okoli 200 baznih točk ob koncu leta. Za obstoječo monetarno ureditev in ureditev deviznih tečajev, torej za neposredni okvir za doseganje ciljne inflacije v kombinaciji s sistemom drsnih tečajev, ni predvidenih sprememb.-  Cilj proračunske strategije, na kateri temelji posodobljeni program, je zmanjšati javnofinančni primanjkljaj pod 3 % BDP do leta 2007 in ohraniti delež javnega dolga pod 60 % BDP. Posodobitev programa predvideva postopno zmanjšanje primanjkljaja s 5,4 % BDP v letu 2004 na 2,2 % BDP leta 2007. Odprti pokojninski skladi (ocenjeni letni vpliv 1,5 % BDP) so uvrščeni v sektor država, kakor dovoljuje prehodno obdobje, ki ga je odobril Eurostat. V primerjavi s predhodnim programom je najpomembnejša razlika popravek ciljnega javnofinančnega primanjkljaja v letu 2007 navzgor za 0,7 odstotne točke BDP kljub pričakovanemu preobratu gospodarske rasti. Fiskalna konsolidacija bi bila posledica izvajanja izčrpnega sklopa ukrepov, ki jih vsebuje Hausnerjev načrt , katerega skupen učinek na proračun, če bi se v celoti izvajal, bi znašal 4,7 % BDP v obdobju 2005-2007 (popravljeno navzdol za 0,6 odstotne točke v primerjavi s predhodnim programom).-  Zmanjšanje merjenega primanjkljaja med 2004 in 2007 je manj ambiciozno kakor v majskem konvergenčnem programu in znaša 3,2 namesto 4,2 odstotne točke. Načrtovana konsolidacijska strategija je obkrožena s številnimi tveganji. Tveganje zapoznelega ali nepopolnega izvajanja predvidenih ukrepov iz Hausnerjevega načrta , opisano v oceni programa maja 2004, se že uresničuje. Še vedno obstaja negotovost glede izvajanja preostalih ukrepov, ki jih je že vseboval proračun za leto 2005, vendar so zahtevali zakonodajne ukrepe. Kljub temu, da je Parlament zavrnil dva pomembna ukrepa, priporočene stopnje primanjkljaja ostajajo nespremenjene. Skoraj polovica ukrepov, opisanih v posodobitvi programa, katerih cilj je dodatni dohodek in varčevanje pri izdatkih, ni določenih. Morebitne obveznosti predstavljajo dodatno tveganje za vzdržnost javnih financ. Doseganje priporočenih stopenj primanjkljaja je pogojeno tudi z načrtovano visoko rastjo BDP v celotnem programskem obdobju. Poleg tega se naložbeni pokojninski sistem še naprej vodi v okviru sektorja država. S spremembo uvrstitve leta 2007 bodo podatki za vsakoletni primanjkljaj prilagojeni navzgor za 1,5 odstotne točke. V odsotnosti dodatnih varčevalnih ukrepov ni zagotovljena izpolnitev priporočila Sveta, naj se v zadnjem letu programa primanjkljaj zmanjša pod 3 % na podlagi nove priporočene stopnje primanjkljaja 2,2 % BDP v letu 2007. Na podlagi ocene tveganja bi lahko bil rezultat proračuna slabši od načrtovanega.-  Pričakuje se, da se bo delež javnega dolga povečal za skupaj 2,6 odstotnih točk med leti 2004 in 2006, ob koncu leta 2006 bo dosežen vrh 48 % BDP, nato pa bo leta 2007 padel za 0,8 odstotne točke. Napovedi služb Komisije jeseni 2004 kažejo manj ugoden razvoj zadolženosti. Uvrstitev odprtih pokojninskih skladov izven sektorja država v skladu z odločbo Eurostata bi v obdobju 2005-2007 vsako leto povzročila povprečno povečanje dolga za okoli 6 odstotnih točk. Delež javnega dolga bi tako ostal pod referenčno vrednostjo 60 % BDP kljub tej spremembi uvrstitve. Napoved dolga za leto 2004 je bila popravljena za okoli 3 odstotne točke navzdol v primerjavi z majskim programom, predvsem zaradi nominalne rasti BDP in učinkov vrednotenja po apreciaciji zlota, ki so bili močnejši od pričakovanih. V preostalem delu programskega obdobja bi izboljšanje primarnih bilanc in velik donos nominalne rasti deloma odtehtala vpliv usklajevanja primanjkljaja in javnega dolga, ki neto povečuje javni dolg in deloma odraža predfinanciranje skladov EU. Načrtovana upočasnitev in kasnejši preobrat naraščanja deleža javnega dolga sta pogojena tudi s precejšnjimi prihodki od privatizacije. Morebitne obveznosti prav tako predstavljajo tveganje za načrtovano pot zmanjševanja dolga. Stanje zakladniških jamstev je konec leta 2004 znašalo 3,9 % in pričakuje se, da se bo v prihodnjih letih še povečalo. Poleg tega neporavnani dolg zdravstvenega sistema še naprej narašča in pričakovanja, da ga bo poravnala država, so vse večja.-  Posodobitev programa samo na kratko opisuje ukrepe, predvidene v Hausnerjevem načrtu, za omejitev socialne porabe in izboljšanje upravljanja javne porabe. Potek prilagoditve, opisan v programu, je bistveno odvisen od izvajanja načrtovane reforme socialnega varstva. Posodobitev dopolnjuje majski konvergenčni program, v katerem je bila obravnavana večina ukrepov, z ocenami vpliva ukrepov na proračun. Poleg vpliva na proračun bi te reforme tudi utrle pot za zmanjšanje visoke davčne obremenitve dela, ki je večja ovira za odpiranje delovnih mest in ovira udeležbo na trgu dela. Obravnavajo tudi izziv, ki ga predstavlja zmanjševanje sorazmerno visokega deleža zakonsko določenih izdatkov. Zaradi javnofinančne reforme in racionalizacije porabe se pričakuje, da se bo delež obveznih (zakonsko določenih) izdatkov zmanjšal z 42,5 % v letu 2003 na 39,3 % v letu 2007.-  Pomanjkanje proračunskih napovedi po letu 2020 precej otežuje oceno dolgoročne vzdržnosti poljskih javnih financ, glede na to, da bo verjetno večji del vpliva staranja na proračun moč čutiti po letu 2020. Vendar pa na podlagi razpoložljivih podatkov nekaterih tveganj ni mogoče izključiti. Večje negotovosti v zvezi z vplivom politik, katerih cilj je krepitev dolgoročnih proračunskih gibanj, pa še ostajajo.-  Medtem ko se strategija, opisana v programu, predvsem opira na srednjeročni vpliv pokojninske reforme in potrebne konsolidacije proračuna, bi bilo treba v prihodnje izvajati dodatne reformne ukrepe, ki bi izboljšali zmožnost za spoprijem s staranjem prebivalstva. Tako bi k doseganju dolgoročnejše vzdržnosti morali srednjeročno prispevati uspešno izvajanje načrtovanih ukrepov, strogo spremljanje preostalih morebitnih obveznosti in odločno izvajanje načrtovane konsolidacije proračuna.-  Na splošno so ekonomske politike, opisane v posodobitvi programa, delno skladne s splošnimi smernicami državne gospodarske politike na področju javnih financ. Na eni strani je program skladen z zmanjšanjem javnofinančnega primanjkljaja, ki ga je priporočil Svet, zmanjšanje pa temelji na izvajanju Hausnerjevega načrta . Po drugi strani pa program ne navaja konkretnih ukrepov za varovanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ in za reševanje vprašanja naraščajočih morebitnih obveznosti.-  Glede na zgoraj navedeno oceno in glede na priporočila, ki jih je podal Svet na podlagi člena 104(7), bi bilo primerno, da Poljska okrepi fiskalno prilagajanje in zmanjša priporočeno stopnjo primanjkljaja za leto 2007. Da bi leta 2007 znižala primanjkljaj pod 3 % BDP na verodostojen in trajnosten način, bi morala v celoti zagotoviti izvajanje strukturnih ukrepov iz Hausnerjevega načrta in sprejeti dodatne ukrepe za fiskalno konsolidacijo. Če bi se pojavila tveganja v zvezi z izvajanjem, bi si bilo treba še dodatno prizadevati za sprejetje alternativnih ukrepov. Poleg tega bi bilo treba Poljski priporočiti, naj si prizadeva obravnavati vprašanje naraščanja morebitnih obveznosti.Na podlagi te ocene je Komisija sprejela priloženo priporočilo za Mnenje Sveta o posodobljenem konvergenčnem programu Poljske in ga pošilja Svetu.Priporočilo zaMNENJE SVETAv skladu s tretjim odstavkom člena 9 Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o posodobljenem konvergenčnem programu Poljske, 2004-2007SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[5] in zlasti člena 9(3) Uredbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom –PODAL NASLENJE MNENJE:Dne 17. februarja 2005 je Svet preučil posodobljeni konvergenčni program Poljske, ki obravnava obdobje od 2004 do 2007. Program delno ustreza zahtevam po podatkih iz „kodeksa ravnanja v zvezi z vsebino in obliko programov stabilnosti in konvergenčnih programov“. Kakovost podatkov ESR 95 o sestavi javnofinančnih prihodkov in izdatkov ni popolnoma skladna s statističnimi standardi ESR 95. Program odstopa tudi od zahtev po podatkih na področju dolgoročne vzdržnosti javnih financ. V skladu s tem mora Poljska doseči skladnost z zahtevami za podatke.Makroekonomski scenarij v programu predvideva, da se bo realna rast BDP upočasnila s 5,7 % v letu 2004 na povprečno 4,9 % v letih 2005 in 2006, nato pa se bo ponovno povzpela na 5,6 % v letu 2007. Na podlagi trenutno razpoložljivih podatkov je videti, da so predvidevanja glede rasti v tem scenariju precej ugodna. Če je predvidena rast za 2005 in 2006 uresničljiva, potem je napoved rasti za zadnje leto programa videti optimistična. Zlasti predvidena pospešitev rasti BDP v letu 2007 kaže na optimistične predpostavke glede rasti potencialne proizvodnje in domačega povpraševanja. Napovedi glede inflacije so v programu videti pesimistične.Dne 5. julija 2007 je Svet sklenil, da je primanjkljaj Poljske prevelik in priporočil, naj ga zmanjša do leta 2007. Cilj proračunske strategije, na kateri temelji posodobljeni program, je zmanjšati javnofinančni primanjkljaj pod 3 % BDP do leta 2007 in ohraniti delež javnega dolga pod 60 % BDP. Posodobitev predvideva postopno zmanjšanje primanjkljaja s 5,4 % BDP v letu 2004 na 2,2 % BDP v letu 2007, vključno s presežkom odprtih pokojninskih skladov (letni vpliv je ocenjen na 1,5 % BDP). V primerjavi s predhodnim programom je najpomembnejša razlika popravek ciljnega javnofinančnega primanjkljaja v letu 2007 navzgor za 0,7 odstotne točke BDP kljub pričakovanemu preobratu gospodarske rasti.Fiskalna konsolidacija v obdobju 2005-2007 bi bila posledica izvajanja izčrpnega sklopa ukrepov, ki jih vsebuje Hausnerjev načrt , katerega skupen učinek na proračun, če bi se v celoti izvajal, bi znašal 4,7 % BDP (popravljeno navzdol za 0,6 odstotne točke v primerjavi s predhodnim programom). Hkrati se izvaja pomemben program javnih naložb, zaradi katerega je delež javnih naložb v programskem obdobju narasel s 3,4 % BDP v letu 2003 na povprečno 4,1 % v primerjavi s povprečjem EU, ki znaša 2,4 % v letu 2004.Obstajajo jasna tveganja, da bi lahko bil rezultat proračuna slabši od načrtovanega v programu. Tveganje zapoznelega ali nepopolnega izvajanja predvidenih ukrepov iz Hausnerjevega načrta , opisano v oceni programa maja 2004, se že uresničuje. Še vedno obstaja negotovost glede izvajanja preostalih ukrepov, ki zahtevajo zakonodajne postopke, vendar jih je vseboval že proračun za leto 2005. Kljub temu, da je Parlament zavrnil dva pomembna ukrepa, ostajajo priporočene stopnje primanjkljaja nespremenjene. Skoraj polovica v posodobitvi opisanih ukrepov, katerih cilj je dodatni dohodek in varčevanje pri izdatkih, ni določenih. Morebitne obveznosti predstavljajo dodatno tveganje za vzdržnost javnih financ. Doseganje priporočenih stopenj primanjkljaja je pogojeno tudi z načrtovano visoko rastjo BDP v celotnem programskem obdobju. Poleg tega se naložbeni pokojninski sistem še naprej vodi v okviru sektorja država, kakor je dovoljeno v prehodnem obdobju, ki ga je odobril Eurostat. S spremembo uvrstitve bodo podatki za vsakoletni primanjkljaj prilagojeni navzgor za 1,5 odstotne točke. Zato v odsotnosti dodatnih varčevalnih ukrepov izpolnitev priporočila Sveta, naj se v zadnjem letu programa primanjkljaj zmanjša pod 3 %, ni zagotovljena na podlagi nove priporočene stopnje primanjkljaja 2,2 % BDP v letu 2007.Glede na to oceno tveganja je videti, da proračunska naravnanost v programu ne bo zadostovala za zmanjšanje primanjkljaja pod 3 % BDP do leta 2007, in morda bodo poleg Hausnerjevega načrta , opisanega v posodobljenem programu, potrebni dodatni ukrepi.Ocenjuje se, da je delež javnega dolga v letu 2004 dosegel 45,9 % BDP, kar je pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe, ki znaša 60 % BDP. Program predvideva, da se bo delež javnega dolga v obdobju 2004-2007 povečal za skupaj 1,8 odstotne točke, rast pa se bo zaustavila šele v zadnjem letu programa.Pomanjkanje proračunskih napovedi po letu 2020 otežuje ocenjevanje dolgoročne vzdržnosti poljskih javnih financ, glede na to, da bo verjetno večji del vpliva staranja na proračun moč čutiti po letu 2020. Vendar pa na podlagi razpoložljivih podatkov nekaterih tveganj ni mogoče izključiti. Večje negotovosti v zvezi z vplivom politik, katerih cilj je krepitev dolgoročnih proračunskih gibanj, pa še ostajajo. Medtem ko se strategija, opisana v programu, predvsem opira na srednjeročni vpliv pokojninske reforme in potrebne konsolidacije proračuna, bi bilo treba v prihodnje izvajati dodatne reformne ukrepe, ki bi izboljšali zmožnost za spoprijem se s staranjem prebivalstva. Tako bi morali uspešno izvajanje načrtovanih ukrepov, strogo spremljanje preostalih morebitnih obveznosti in odločno izvajanje načrtovane konsolidacije proračuna srednjeročno prispevati k doseganju dolgoročnejše vzdržnosti.Na splošno so ekonomske politike, opisane v posodobitvi programa, delno skladne s splošnimi smernicami državne gospodarske politike na področju javnih financ. Na eni strani je program skladen z zmanjšanjem javnofinančnega primanjkljaja, ki ga je priporočil Svet, zmanjšanje pa temelji na izvajanju Hausnerjevega načrta . Po drugi strani pa program ne navaja konkretnih ukrepov za varovanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ, zlasti z obravnavo vprašanja naraščajočih morebitnih obveznosti.* * *Glede na zgoraj navedeno oceno in glede na priporočila Sveta na podlagi člena 104(7), Svet meni, da bi morala Poljska:(i) okrepiti fiskalno prilagajanje in znižati priporočeno stopnjo primanjkljaja za leto 2007;zagotoviti izvajanje strukturnih ukrepov iz Hausnerjevega načrta v celoti ter si še naprej prizadevati za uvedbo alternativnih ukrepov, če bi se lahko pojavila tveganja pri izvajanju; in(iii) obravnavati vprašanje naraščanja morebitnih obveznosti.Primerjava ključnih makroekonomskih in proračunskih napovedi2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Realni BDP (spremembe v %) | KP dec. 2004 | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 |COM okt. 2004 | 5,8 | 4,9 | 4,5 | n.a. |KP maj 2004 | 5,0 | 5,0 | 5,6 | 5,6 |Inflacija po HICP (%) | KP dec. 2004 | 3,5 | 3,0 | 2,7 | 2,5 |COM okt. 2004 | 3,5 | 3,3 | 3,0 | n.a. |KP maj 2004 | 2,2 | 2,8 | <3 | <3 |Javnofinančna bilanca (v % BDP) | KP dec. 2004 | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 |COM okt. 2004 | -5,6 | -4,1 | -3,1 | n.a. |KP maj 2004 | -5,7 | -4,2 | -3,3 | -1,5 |Primarna bilanca (v % BDP) | KP dec. 2004 | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 |COM okt. 2004 | -2,5 | -1,0 | -0,0 | n.a. |KP maj 2004 | -2,8 | -1,1 | -0,3 | 1,3 |Bruto državni dolg (v % BDP) | KP dec. 2004 | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 |COM okt. 2004 | 47,7 | 49,8 | 49,3 | n.a. |KP maj 2004 | 49,0 | 51,9 | 52,7 | 52,3 |Viri: Konvergenčni program (KP); napovedi služb Komisije jeseni 2004 (COM) |[1] UL L 209, 2.8.1997. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, se nahajajo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] SEC(2004) 1630 konč., 22.12.2004.[3] Spremenjeno mnenje Ekonomsko-finančnega odbora o vsebini in obliki programov stabilnosti in konvergenčnih programov, dokument EFC/ECFIN/404/01-REV 1 z dne 27. 6. 2001, ki ga je podprl Ekonomsko-finančni Svet dne 10.7.2001.[4] COM(2002) 668 konč., 27.11.2002.[5] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. Dokumenti, navedeni v tem besedilu, se nahajajo na spletni strani:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2011 v zvezi z nacionalnim programom reform Cipra za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Cipra za obdobje 2011–2014

text:
               16.7.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 210/12

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2011
   v zvezi z nacionalnim programom reform Cipra za leto 2011 ter mnenje Sveta o posodobljenem programu za stabilnost Cipra za obdobje 2011–2014
   2011/C 210/04
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(3) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Komisije za začetek nove strategije za delovna mesta in rast, imenovane Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se bo osredotočala na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za spodbuditev potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014), 21. oktobra 2010 pa sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo pri svojih nacionalnih ekonomskih politikaj in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Komisija je 12. januarja 2011 sprejela prvi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek novega cikla gospodarskega upravljanja v EU ter prvega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020.

               (4)

               Evropski svet je 25. marca 2011 potrdil prednostne naloge za fiskalno konsolidacijo in strukturno reformo (v skladu s sklepi Sveta z dne 15. februarja in 7. marca 2011 ter na podlagi letnega pregleda rasti, ki ga je pripravila Komisija). Poudaril je potrebo po prednostnem obravnavanju ponovne vzpostavitve trdnega proračunskega stanja in fiskalne vzdržnosti, zmanjšanja brezposelnosti z reformami na trgu dela ter novih prizadevanj za povečanje rasti. Od držav članic je zahteval, da te prednostne naloge pretvorijo v konkretne ukrepe ter jih vključijo v svoje programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (5)

               Poleg tega je Evropski svet 25. marca 2011 pozval države članice, ki sodelujejo v paktu „euro plus“, naj pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost ali konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (6)

               Ciper je 6. maja 2011 predložil nacionalni program reform za leto 2011, 7. maja 2011 pa še posodobljeno različico programa za stabilnost za obdobje 2010–2014. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevale medsebojne povezave.

               (7)

               Ciprsko gospodarstvo zmerno okreva, potem ko je doživelo prvi gospodarski upad v zadnjih 35 letih, ko jr leta 2009 realni BDP padel za 1,7 %. Recesija je prizadela trg dela in brezposelnost je leta 2010 narasla na 6,5 %. Javne finance so se poslabšale. Iz presežka je leta 2009 nastal splošen javnofinančni primanjkljaj v višini 6 % BDP, na katerega so vplivaliga avtomatski stabilizatorji, diskrecijski ukrepi za fiskalne spodbude, s katerimi naj bi zaustavili upad gospodarske rasti, in precej močni učinki modela rasti, ki manj temelji na davkih. Gospodarska dejavnost se je zmerno okrepila leta 2010, ko je bila dosežena 1 % gospodarska rast, in sicer je nanjo vplivala predvsem akumulacija zalog po njihovem obsežnem krčenju leta 2009, skupaj z rahlo oživitvijo zasebne porabe. Izboljšanje gospodarskih napovedi naj bi se poznalo tudi na trgu dela, zaposlovanje naj bi se zmerno povečalo, brezposelnost pa naj bi se po višku, ki ga je dosegla konec leta 2010, postopoma omilila.

               (8)

               Na podlagi ocene posodobljene različice programa za stabilnost v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 je Svet mnenja, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije v programu, realističen do leta 2012, po tem letu pa precej optimističen v primerjavi z napovedjo služb Komisije iz pomladi 2011. Namen programa za stabilnost je zmanjšanje proračunskega primanjkljaja na 4 % BDP leta 2011 in 2,6 % leta 2012, kar je v skladu s priporočilom Sveta z dne 13. julija 2010, potem pa nadaljevanje konsolidacije. Po programu naj bi bil delež dolga najvišji leta 2012, nato pa naj bi se zmanjševal. Strukturni saldo naj bi se v obdobju 2011–2012 na leto povprečno izboljšal za 1,5 % BDP, kar je v skladu s priporočilom Sveta z dne 13. julija 2010. Vendar naj bi bilo v letih 2013 in 2014 strukturno izboljšanje manjše od zahtev iz Pakta stabilnosti in rasti. Srednjeročni cilj, za katerega je ponovno potrjeno, da je uravnotežen proračun v strukturnem smislu, do konca programskega obdobja ne bo dosežen. Čeprav načrtovana prilagoditev na splošno temelji na omejevanju odhodkov, večina ukrepov v letu 2011 zadeva stran prihodkov. Na splošno obstajajo negativna tveganja za konsolidacijo, predstavljeno v programu, povezana z nadaljnjim ponovnim uravnoteženjem v smeri modela, ki bo manj temeljil na davkih, uveljavitev prakse sprejemanja rebalansov proračuna med letom ter pravočasno izvajanje ukrepov, o katerih se je treba še dogovoriti s socialnimi partnerji, in drugih ukrepov, ki jih je treba še opredeliti (npr. omejitev tekočih odhodkov). Glede na ta tveganja bo morda treba sprejeti dodatne ukrepe, če se bo makroekonomski ali proračunski razvoj izkazal za neugodnejšega od pričakovanega.

               (9)

               Čeprav se je primanjkljaj tekočega računa leta 2010 zmanjšal na približno 8 % BDP, je še vedno obsežen in bo srednjeročno verjetno omejeval gospodarsko rast. Visoke odhodke javnega sektorja bo treba financirati bodisi z zunanjim zadolževanjem ali večjim domačim zasebnim varčevanjem. Ta druga možnost bi pomenila nižjo rast proizvodnje zaradi izrinjanja zasebne porabe ali naložb. Srednjeročno naj bi se primanjkljaj še naprej zmanjševal, vendar zmerno. Svet je 13. julija 2010 v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem ciprskim organom tudi priporočil, da poskrbijo, da bo srednjeročni proračunski okvir bolj zavezujoč. Do zdaj ni bil sporočen noben napredek na tem področju. V skladu s programom za stabilnost naj bi se srednjeročni proračunski okvir v celoti upošteval od fiskalnega leta 2014 in ne od leta 2012, kot se je pričakovalo do pred kratkim. Njegov učinek naj bi bil torej zaznaven šele v srednjeročnem obdobju. Pravočasna uveljavitev novega okvira bi bila pomembna za uspešno in trajno konsolidacijo javnih financ.

               (10)

               Bančni sektor je uspešno prebrodil svetovno finančno krizo in dolžniško krizo držav v euroobmočju, ne da bi bilo potrebno posredovanje države. Vendar je ta sektor, katerega sredstva več kot šestkrat presegajo BDP, če ne upoštevamo hčerinskih družb in podružnic tujih bank, in devetkrat presegajo BDP, če upoštevamo tudi te, obsežen glede na celotno gospodarstvo. Poleg tega je razmeroma skoncentriran, saj trg obvladujejo tri domače skupine, ki imajo v lasti približno 55 % skupnih konsolidiranih bančnih sredstev, če se ne upoštevajo zadružne banke. Zaradi tveganj, ki še vedno obstajajo na mednarodnih finančnih trgih, sta še naprej potrebna konservativno upravljanje bilance stanja in bonitetni nadzor. Nadzor opravljata dva različna nadzornika: centralna banka Cipra (Central Bank of Cyprus) nad komercialnimi bankami ter organ za nadzor in razvoj zadrug (Authority for the Supervision and Development of Cooperative Societies — ASDCS) nad zadružnimi kreditnimi institucijami. Vlada spodbuja usklajevanje praks obeh nadzornih organov. Medtem je preglednost nadzora nad zadružnimi kreditnimi institucijami treba okrepiti, kar bi pomenilo ukrep v smeri poenotenja nadzora.

               (11)

               Predvideni dolgoročni proračunski vpliv staranja prebivalstva je precej nad povprečjem EU, predvsem zaradi razmeroma velikega povečanja odhodkov za pokojnine kot deleža BDP v prihodnjih desetletjih. V skladu z zadnjo oceno Komisije se zdijo tveganja v zvezi z dolgoročno vzdržnostjo javnih financ visoka. Pokojninska reforma je bila uvedena aprila 2009. Usmerjena je zlasti na stran prihodkov in naj bi samo rahlo upočasnila naraščanje odhodkov za pokojnine. Napredek reforme zdravstvenega varstva, katere cilj je zajeziti predvideno povečevanje odhodkov z vzpostavitvijo nacionalnega zdravstvenega sistema in preoblikovanjem javnih bolnišnic v neodvisne ustanove, je bil zelo majhen.

               (12)

               Samodejna prilagoditev nadomestila življenjskih stroškov dvakrat letno je neposredno vezana na povprečno odstotno spremembo indeksa cen življenjskih potrebščin v zadnjih šestih mesecih v primerjavi s prejšnjimi šestimi meseci. Socialni partnerji to prilagoditev močno podpirajo in v okviru kolektivnih pogajanj se o njej ni bilo mogoče pogajati. Vendar njena enotna uporaba ne omogoča, da bi plače odražale razlike v produktivnosti med sektorji. Pomanjkljivost nadomestila življenjskih stroškov je, da so plače vezane samo na cene izdelkov in ne na povečanje produktivnosti. Prav tako ta sistem najbolj koristi osebam z višjimi prihodki. Poleg tega nadomestilo življenjskih stroškov znatno vpliva na javne finance, saj ni le sestavni del plač, ampak tudi pokojnin, dodatkov in drugih nadomestil.

               (13)

               Delovna aktivnost na Cipru je sicer višja od povprečja EU, vendar so na trgu dela opazna močna neravnovesja med spoloma. Razlike v zaposlenosti med spoloma, stroški in razpoložljivost ustanov za varstvo otrok, pomanjkanje prilagodljivih oblik zaposlovanja ter vztrajno visoka razlika v plačilu med spoloma so v nacionalnem programu reform priznani kot pomembna ozka grla, ki zavirajo zaposlovanje in rast. Čeprav je odstotek oseb, ki dokončajo izobraževanje na srednješolski in univerzitetni ravni, na Cipru visok, se zdi, da poklicno izobraževanje in usposabljanje ljudi ne privlačita. Visoka brezposelnost mladih v povezavi z visokim deležem oseb z dokončano visoko izobrazbo v skupnem številu brezposelnih je znak znatnih neskladij med znanjem in spretnostmi v ciprskem gospodarstvu. Poleg tega je udeležba v vseživljenjskem učenju nizka za državo, za katero je na splošno značilna visoka stopnja izobrazbe, zlasti za nekatere skupine (nizkokvalificirane delavce, starejše osebe in brezposelne). Za reševanje teh težav je v nacionalnem programu reform predvideno, da bo z letom 2012–2013 ustanovljena vrsta novih ustanov za višješolsko poklicno izobraževanje in usposabljanje ter nov sistem vajeništva. Na splošno bi strateška usmeritev države, da ustvari premik od nizkoproduktivnih k visokoproduktim delovnim mestom, v veliki meri imela koristi od usposabljanja od preusmeritve sistema izobraževanja in usposabljanja, s katero bi zagovotovili boljšo kombinacijo znanj in spretnosti, ki bi bila v skladu s povpraševanjem na trgu dela.

               (14)

               Ciper je julija 2010 sprejel splošen zakon o prenosu direktive o storitvah. V začetku junija 2010 je bila tudi sprejeta zakonodaja glede nekaterih specifičnih sektorjev, ki je bila nedavno posredovana Komisiji v okviru uradnega obvestila o izvedbi nacionalnega ukrepa. Vendar obstajajo pomisleki o celovitosti in temeljitosti prenosa, saj je v nekateri specifični sektorski zakonodaji, ki ni bila spremenjena, še vedno nekaj ovir za ustanavljanje in svobodno opravljanje storitev. Te ovire zajemajo od splošnih, kot so dovoljenja, ki jih zahtevajo lokalni organi za kakršno koli poslovno dejavnost, ali omejena veljavnost dovoljenj, ne glede na področje ali tveganja, do zelo specifičnih, kot so fiksne tarife za turistične storitve, preverjanja gospodarskih potreb pri dovoljenjih za najem vozil, diskriminatorno obravnavanje gradbenih podjetij iz drugih držav članic ter prepoved za arhitekte in inženirje, da bi opravljali svoj poklic kot pravne osebe.

               (15)

               Na splošno bi lahko okoljske omejitve in problemi, povezani z rabo virov in energije, ustvarili več ozkih grl za rast. To je povezano s posebno zemljepisno lego Cipra in posledicami podnebnih sprememb v obliki obdobij hude suše. Nedavno je bila izvedena in predmet javne debateštudija o stroškovni učinkovitosti podpornih shem obnovljivim energijam, nakar so bile na tej podlagi podporne sheme spremenjene. Delovanje energetskega sektorja bi se lahko z uvedbo naravnega plina in in olajšanjem infrastrukturnih naložb v obnovljive energije znatno izboljšalo.

               (16)

               Ciper je v okviru pakta „euro plus“ sprejel več zavez. Kar zadeva fiskalno področje, pakt državo zavezuje k okrepitvi fiskalne vzdržnosti s pripravo okvirnega zakona za odzivanje na finančne krize in z vzpostavitvijo popolnoma samostojnega sklada za finančno stabilnost. Poleg tega poteka dialog o prestrukturiranju javnega pokojninskega sistema, ki bi se moral zaključiti do konca leta 2011. Ukrepi za zaposlovanje so osredotočeni v boj proti nezakonitemu delu in delu na črno, v odpravo neskladij med znanjem in spretnostmi ter potrebami trga dela ter v povečevanje konkurenčnosti podjetij. Ukrepi za konkurenčnost zajemajo omejevanje plač v javnem sektorju (spremembo mehanizma za indeksacijo plač), krepitev konkurenčnosti malih in srednjih podjetij, dokončanje nacionalne digitalne strategije do leta 2011 ter spodbujanje energetske učinkovitosti in uporabe obnovljivih virov energije. Te zaveze odražajo štiri področja pakta. Zagotavljajo nadaljevanje obsežnejšega programa reform, opisanega v programu za stabilnost in nacionalnem programu reform, ter potrjujejo že napovedane načrte za uresničitev reform, s katerimi naj bi odpravili strukturne pomanjkljivosti v državi, ne da bi na tej stopnji natančno določili časovni okvir za obravnavanje vprašanj, kot so plače v javnem sektorju in pokojninski sistem. Te zaveze so bile ocenjene in upoštevane v priporočilih.

               (17)

               Komisija je ocenila program za stabilnost in nacionalni program reform, vključno z zavezami v okviru pakta „euro plus“. Zaradi potrebe po okrepitvi splošnega gospodarskega upravljanja EU z zagotavljanjem prispevka na ravni EU k prihodnjim nacionalnim odločitvam je Komisija upoštevala njihov pomen za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko na Cipru ter njihovo usklajenost s pravili in smernicami EU. Komisija je v skladu s tem mnenja, da je treba za doseganje ciljnega proračunskega primanjkljaja za leto 2011 sprejeti dodatne ukrepe ter da bi bilo treba določiti dodatne konsolidacijske ukrepe za leto 2012 in po njem. Za izboljšanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ je potrebno nadaljnje ukrepanje pri pokojninskem sistemu in sistemu zdravstvenega varstva. Nadaljnje ukrepe bi bilo treba sprejeti tudi za krepitev bonitetnega okvira bančnega nadzora, prilagoditev sistema indeksacije plač ter izboljšanje poklicnega izobraževanja, usposabljanja ter znanja in spretnosti, poslovnega okolja in energetske učinkovitosti.

               (18)

               Glede na to oceno in ob upoštevanju Priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe o delovanju Evropske unije z dne 13. julija 2010 je Svet preučil leta 2011 posodobljeno različico programa za stabilnost Cipra, njegovo mnenje (3) pa je zlasti odraženo v priporočilih (1) in (3) v nadaljevanju. Ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 25. marca 2011 je Svet preučil nacionalni program reform Cipra –

         PRIPOROČA, da Ciper v obdobju 2011–2012 ukrepa, tako da:

               1.

               Sprejme potrebne ukrepe trajne narave za doseagnje proračunskega cilja za leto 2011 in odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2012, v skladu s priporočili Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Sprejme ukrepe za zagotovitev strogega nadzora nad odhodki ter izkoristi vse proračunske okoliščine, ki bi bile ugodnejše od pričakovanih, za hitrejše zmanjševanje primanjkljaja in dolga. Zagotovi naj napredek v smeri približevanja srednjeročnemu cilju za vsaj 0,5 % BDP letno in začne zmanjševati delež javnega dolga. Od priprav v zvezi s proračunom za leto 2012 naprej pospeši uvajanje izvršljivega večletnega proračunskega okvira z zavezujočo zakonsko podlago in popravnimi mehanizmi. Program in priprave proračuna bi bilo treba izvajati čim prej.

               2.

               Še bolj naj okrepi bonitetni okvir za nadzor nad bankami in zadružnimi kreditnimi institucijami za zagotovitev zgodnjega odkrivanja tveganj.

               3.

               Izboljša dolgoročno vzdržnost javnih financ z izvajanjem ukrepov reform za nadzor nad odhodki za pokojnine in zdravstveno varstvo, da bi se zajezilo predvideno povečevanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva. Pri pokojninah podaljša dobo plačevanja prispevkov, poveže upokojitveno starost in pričakovano življenjsko dobo ali sprejme druge ukrepe z enakovrednim učinkom, pri čemer hkrati poskrbi za reševanje vprašanja visoke stopnje tveganja revščine pri starejših. Pri zdravstvem varstvu sprejme nadaljnje ukrepe za hitrejšo uvedbo nacionalnega sistema zdravstvenega zavarovanja.

               4.

               V posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami sprejme ukrepe zaprenovitev sistema kolektivnih pogajanj in indeksacije plač, da se zagotovi, da bo rast plač bolje odražala razvoj produktivnosti dela in konkurenčnosti.

               5.

               V okviru načrtovanih reform sistema poklicnega izobraževanja in usposabljanja sprejme nadaljnje ukrepe za boljšo uskladitev rezultatov izobraževanja s potrebami trga dela, vključno z uvedbo ustanov za višješolsko poklicno izobraževanje in usposabljanje. Sprejme ukrepe za povečanje uspešnosti sistema poklicnega usposabljanja z okrepitvijo spodbud za poklicno izobraževanje in usposabljanje ter izboljšanjem dostopa do poklicnega izobraževanja in usposabljanja, zlasti za nizkokvalificirane delavce, ženske in starejše delavce.

               6.

               Do decembra 2011 odpravi preostale ovire za ustanavljanje in svobodno opravljanje storitev v specifični sektorski zakonodaji, da se ustvari več priložnosti za rast in nova delovna mesta v storitvenem sektorju.

               7.

               Uvede ukrepe za povečanje raznolikosti v mešanici energetskih virov in širitev obnovljivih virov energije. Do leta 2012 pripravi načrt upravljanja voda in shemo za določanje cen, ki bosta upoštevala vprašanja stroškovne učinkovitosti in pravičnosti, da se zagotovi bolj trajnostno gospodarjenje z vodnimi viri.

      V Bruslju, 12. julija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Veljajo tudi za leto 2011 v skladu s Sklepom Sveta 2011/308/EU z dne 19. maja 2011 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 138, 26.5.2011, str. 56).

      (3)  Predvideno v členu 5(3) Uredbe (ES) št. 1466/97.


Priporočilo Komisije s strateškimi nasveti o gospodarski in proračunski politiki v Franciji


Avis juridique important

|

52004SC0831

Priporočilo za odločbo Sveta o obstoju čezmernega primanjkljaja v Česki republiki  /* SEK/2004/0831 končno */

Priporočilo za ODLOČBO SVETA o obstoju čezmernega primanjkljaja v Česki republiki(predlozeno s strani Komisije)OBRAZLOITVENI MEMORANDUM7. aprila 2004 je Komisija objavila svoje pomladanske napovedi za leto 2004 [1]. Po teh napovedih, v katerih so bili upostevani podatki, ki jih je sporočila Česka republika marca 2004, se je primanjkljaj sirse opredeljene drzave v Česki republiki povečal s 6,4% BDP v letu 2002 na 12,9% BDP v letu 2003 (5,9% BDP brez pripisanih drzavnih garancij), pri čemer je presegel referenčno vrednost 3% BDP, določeno s Pogodbo.[1]  Pomladanska napoved Komisije za leto 2004 je na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Na podlagi tega dokaza prima facie je Komisija 12. maja 2004 uvedla postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem za Česko republiko, in sicer s sprejetjem poročila, ki ga predvideva člen 104(3) Pogodbe [2]. 13. maja 2004 je Komisija prejela konvergenčni program Česke republike, ki je potrdil primanjkljaj v visini 12,9% BDP za leto 2003.[2]  Celotno besedilo tega poročila je na voljo na spletni strani: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Uporabo postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem urejata člen 104 Pogodbe in Uredba Sveta (ES) st. 1467/97 "o pospesitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem", ki je del Pakta o stabilnosti in rasti [3]. Drzave članice, za katere velja izjema, to pa so vse drzave, ki so vstopile v EU 1. maja 2004, se sicer morajo izogniti čezmernemu primanjkljaju, ni pa jim mogoče naloziti sankcij v skladu s členom 104 (9) and (11).[3]  UL L 209, 2.8.1997.Poročilo Komisije iz člena 104(3) Pogodbe je zaključilo, da za česki primanjkljaj v letu 2003, ki je presegel referenčno vrednost 3% BDP, določeno s Pogodbo, ni bil kriv kak nenavaden dogodek zunaj nadzora českih oblasti, niti ni bil posledica hudega gospodarskega nazadovanja v smislu Pakta o stabilnosti in rasti, saj je realna rast BDP v letu 2003 znasala 2,9%. Glede gibanj v letu 2004 je poročilo zaključilo, da se bo primanjkljaj sirse opredeljene drzave verjetno zmanjsal, vendar bo se naprej presegal 3% BDP. Pomladanska napoved Komisije za leto 2004 zlasti omenja primanjkljaj sirse opredeljene drzave v visini 5,9% BDP v letu 2004, kar presega vrednost 5,3% BDP, ki so jo v konvergenčnem programu predvidele česke oblasti.Na podlagi pomladanskih napovedi Komisije za leto 2004 je poročilo Komisije zaključilo, da bo razmerje med dolgom in BDP, ki je leta 2003 doseglo 37,6% BDP, leta 2004 ostalo pod referenčno vrednostjo 60%, določeno s Pogodbo. Pomladanska napoved Komisije za leto 2004 zlasti predvideva, da bo leta 2004 delez dolga znasal 40,6% BDP, kar presega vrednost 38,4% BDP, ki so jo v konvergenčnem programu predvidele česke oblasti.Člen 104(4) Pogodbe navaja, da "mora Odbor iz člena 114 (t.j. Ekonomsko-finančni odbor) pripraviti mnenje o poročilu Komisije". Odbor je svoje mnenje podal 24. maja 2004 in v njem pritrdil oceni Komisije iz njenega poročila. Odbor je zaključil, da proračunsko stanje v Česki republiki kaze na obstoj čezmernega primanjkljaja zlasti po prvem od dveh meril, ki ju za ugotavljanje takega primanjkljaja predvideva člen 104(2). Ocena, temelječa zgolj na merilih, se ni spremenila niti ob upostevanju drugih pomembnih dejavnikov, zlasti srednjeročnih proračunskih sredstev in deleza javnih investicij. Po mnenju Odbora je tudi verjetno, da bo primanjkljaj sirse opredeljene drzave v letu 2004 se naprej presegal referenčno vrednost, določeno s Pogodbo, in da bo dolg sirse opredeljene drzave v letu 2004 sicer ostal pod referenčno vrednostjo 60% BDP, določeno s Pogodbo, vendar se bo povečal na 40,6% BDP.Po preučitvi vseh upostevanih pomembnih dejavnikov v svojem poročilu in ob upostevanju mnenja Odbora je Komisija mnenja, da v Česki republiki obstaja čezmeren primanjkljaj. Komisija je to mnenje, ki ga je sprejela 24. junija 2004, naslovila na Svet v skladu s členom 104(5) Pogodbe. Komisija Svetu priporoča, naj v skladu s členom 104(6) odloči temu primerno in naslavlja nanj priporočilo za odločbo v tem smislu. Poleg tega Komisija izdaja Svetu priporočilo, naj v skladu s členom 104(7) pogodbe naslovi na Česko republiko priporočilo Sveta z namenom, da se čezmerni primanjkljaj odpravi.Priporočilo za ODLOČBO SVETA o obstoju čezmernega primanjkljaja v Česki republikiSVET EVROPSKE UNIJE JE -ob upostevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 104(6) Pogodbe,ob upostevanju priporočila Komisije,ob upostevanju pripomb Česke republike,ob upostevanju naslednjega:(1) V skladu s členom 104 Pogodbe se morajo drzave članice izogniti čezmernemu javnofinančnemu primanjkljaju; ta določba se uporablja tudi za drzave članice, za katere velja izjema, to pa so vse drzave, ki so vstopile v EU 1. maja 2004;(2) Temeljni cilj Pakta o stabilnosti in rasti so zdrave javne finance kot sredstvo za krepitev stabilnosti cen ter za močno in vzdrzno gospodarsko rast, ki spodbuja ustvarjanje novih delovnih mest;(3) Postopek v zvezi s čezmernim primanjkljajem iz člena 104 predvideva odločbo o obstoju čezmernega primanjkljaja, Protokol o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je prilozen Pogodbi, pa navaja dodatne določbe glede izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Uredba Sveta (ES) st. 3605/93 [4], spremenjena z Uredbo Sveta (ES) st. 475/2000 [5] in Uredbo Komisije (ES) st. 351/2002 [6], določa podrobna navodila in opredeljuje pojme v zvezi z uporabo določb navedenega protokola;[4]  UL L 332, 31.12.1993, str. 7.[5]  UL L 58, 3.3.2000, str. 1.[6]  UL L 55, 26.2.2002 str. 23.(4) Člen 104(5) Pogodbe zahteva, da Komisija naslovi mnenje na Svet, če meni, da v drzavi članici obstaja čezmeren primanjkljaj ali da bi do njega lahko prislo. Po preučitvi vseh upostevanih pomembnih dejavnikov v svojem poročilu, kakor to opredeljuje člen 104(3), in ob upostevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora, kakor to opredeljuje člen 104(4), je Komisija v svojem mnenju z dne 24. junija 2004 zaključila, da v Česki republiki obstaja čezmeren primanjklaj;(5) Člen 104(6) Pogodbe določa, da mora Svet upostevati vse pripombe, ki jih morebiti zeli podati zadevna drzava članica, preden po opravljeni celoviti oceni odloči, ali čezmeren primanjkljaj obstaja;(6) Celovita ocena daje naslednje zaključke. Primanjkljaj sirse opredeljene drzave v Česki republiki je leta 2003 dosegel 12,9% BDP (5,9% BDP brez pripisanih drzavnih garancij) in je tako presegel referenčno vrednost 3% BDP, določeno s Pogodbo. Primanjkljaj sirse opredeljene drzave ni presegel referenčne vrednosti zaradi kakega nenavadnega dogodka zunaj nadzora českih oblasti, niti ni bil posledica hudega gospodarskega nazadovanja v smislu Pakta o stabilnosti in rasti. Primanjkljaj sirse opredeljene drzave bo v letu 2004 verjetno se naprej presegal 3% BDP. Pomladanska napoved Komisije za leto 2004 zlasti predvideva, da bo primanjklaj leta 2004 znasal 5,9% BDP, medtem ko česki konvergenčni program pričakuje primanjkljaj v visini 5,3% BDP. Delez dolga, ki je leta 2003 znasal 37,6%, bo v letu 2004 verjetno ostal pod vrednostjo 60% BDP, določeno s Pogodbo.SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:Člen 1Iz celovite ocene sledi, da v Česki republiki obstaja čezmeren primanjkljaj.Člen 2Ta odločba je naslovljena na Česko republiko.V Bruslju, [5. julija] 2004.Za SvetPredsednik[...]


title: Priporočila nacionalnim sodiščem v zvezi z začetkom postopka predhodnega odločanja

text:
               6.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/1

   PRIPOROČILA
   nacionalnim sodiščem v zvezi z začetkom postopka predhodnega odločanja
   2012/C 338/01
   I —   SPLOŠNE DOLOČBE

      Pristojnost Sodišča na področju predhodnega odločanja

               1.

               Sistem predhodnega odločanja je temeljni mehanizem prava Evropske unije, katerega namen je dati sodiščem držav članic na voljo sredstvo za zagotavljanje enotne razlage in uporabe tega prava v Uniji.

               2.

               Sodišče Evropske unije je na podlagi člena 19(3)(b) Pogodbe o Evropski uniji (v nadaljevanju: PEU) in člena 267 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljevanju: PDEU) pristojno za predhodno odločanje o vprašanjih glede razlage prava Unije in veljavnosti aktov institucij, organov, uradov ali agencij Unije.

               3.

               V skladu s členom 256(3) PDEU je za obravnavanje in odločanje o vprašanjih, predloženih v predhodno odločanje v skladu s členom 267 PDEU, na posebnih področjih, določenih s Statutom, sicer pristojno Splošno sodišče. Ker pa Statut glede tega ni bil prilagojen, je Sodišče še naprej izključno pristojno za predhodno odločanje.

               4.

               Člen 267 PDEU daje Sodišču splošno pristojnost na tem področju, vendar so z različnimi določbami primarnega prava določene izjeme in časovne omejitve te pristojnosti. Gre predvsem za člena 275 PDEU in 276 PDEU ter za člen 10 Protokola (št. 36) o prehodni ureditvi Lizbonske pogodbe (ULEU C 83, 30.3.2008, str. 1) (1).

               5.

               Ker postopek predhodnega odločanja temelji na sodelovanju med Sodiščem in sodišči držav članic, je treba za zagotovitev polne učinkovitosti tega postopka sodiščem držav članic dati spodnja priporočila.

               6.

               Namen teh priporočil, ki niso zavezujoča, je dopolnitev naslova III Poslovnika Sodišča (členi od 93 do 118) in usmerjanje sodišč držav članic glede primernosti vložitve predloga za sprejetje predhodne odločbe ter zagotovitev praktičnih navodil glede oblike takega predloga in pojasnil glede njegovih učinkov.

      Vloga Sodišča v okviru postopka predhodnega odločanja

               7.

               Vloga Sodišča v postopku predhodnega odločanja je, kot je bilo navedeno zgoraj, podati razlago prava Unije ali odločiti o njegovi veljavnosti, ne pa to pravo uporabiti za dejansko stanje, na katerem temelji postopek v glavni stvari. To je naloga nacionalnega sodišča, in zato Sodišče ni pristojno niti za odločanje o dejanskih vprašanjih, ki se zastavljajo v okviru spora o glavni stvari, niti za odločanje o morebitnih razhajajočih se mnenjih glede razlage ali uporabe pravil nacionalnega prava.

               8.

               Kadar Sodišče odloči glede razlage ali veljavnosti prava Unije, si tudi prizadeva dati koristen odgovor za rešitev spora o glavni stvari, vendar pa mora konkretne posledice tega odgovora ugotoviti predložitveno sodišče, morda tudi tako, da ne uporabi zadevnega nacionalnega pravila.

      Odločitev o vložitvi predloga za sprejetje predhodne odločbe

      Avtor predloga za sprejetje predhodne odločbe

               9.

               V skladu s členom 267 PDEU lahko načeloma katero koli sodišče države članice, ki odloča v postopku, ki se konča s sodno odločbo, pri Sodišču vloži predlog za sprejetje predhodne odločbe. Sodišče pojem sodišča razlaga kot samostojen pojem prava Unije, v zvezi s tem pa upošteva več dejavnikov, kot so zakonska podlaga predložitvenega organa, njegova stalnost, obveznost njegove sodne pristojnosti, kontradiktornost njegovega postopka, njegova uporaba pravnih pravil in njegova neodvisnost.

               10.

               Nacionalno sodišče samo odloči, ali bo pri Sodišču vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, ne glede na to, ali so stranke v postopku v glavni stvari izrazile željo glede tega.

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe glede razlage

               11.

               V skladu s členom 267 PDEU lahko katero koli zadevno sodišče pri Sodišču vloži predlog za sprejetje predhodne odločbe glede razlage pravila prava Unije, če meni, da je to potrebno za rešitev spora, o katerem odloča.

               12.

               Sodišče, zoper odločitve katerega po nacionalnem pravu ni pravnega sredstva, pa načeloma mora na Sodišče vložiti tak predlog, razen če na zadevnem področju že obstaja sodna praksa (in morebitne nove okoliščine ne vzbujajo resničnega dvoma o možnosti uporabe sodne prakse v obravnavanem primeru) ali če je pravilna razlaga zadevnega pravnega pravila očitna.

               13.

               Tako lahko nacionalno sodišče, zlasti če presodi, da je sodna praksa Sodišča dovolj jasna, samo odloči o pravilni razlagi prava Unije in ga uporabi za dejansko stanje, ki ga ugotovi. Vendar je lahko predlog za sprejetje predhodne odločbe še posebej koristen, kadar gre za vprašanje nove razlage, ki je splošnega pomena za enotno uporabo prava Unije, ali kadar obstoječe sodne prakse ni mogoče uporabiti za novo dejansko stanje.

               14.

               Da bi Sodišče lahko jasno opredelilo predmet spora o glavni stvari in vprašanja, ki se pri tem postavljajo, je koristno, da nacionalno sodišče za vsako postavljeno vprašanje pojasni, zakaj je zaprošena razlaga potrebna za izdajo njegove sodbe.

      Predlog za sprejetje predhodne odločbe glede presoje veljavnosti

               15.

               Čeprav lahko sodišča držav članic zavrnejo razloge za neveljavnost, ki se navajajo pred njimi, pa lahko neveljavnost akta institucije, organa, urada ali agencije Unije razglasi le Sodišče.

               16.

               Katero koli nacionalno sodišče, ki dvomi o veljavnosti takega akta, torej mora pri Sodišču vložiti predlog za sprejetje predhodne odločbe, ob tem pa navesti, zakaj meni, da ta akt morda ni veljaven.

               17.

               Če to sodišče resno dvomi o veljavnosti akta institucije, organa, urada ali agencije Unije, na katerem temelji nacionalni akt, lahko izjemoma začasno zadrži izvajanje tega akta ali v zvezi s tem sprejme kateri koli drug začasni ukrep. Nato mora Sodišču predložiti vprašanje glede veljavnosti in navesti, zakaj meni, da navedeni akt ni veljaven.

      Primeren čas za vložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe

               18.

               Nacionalno sodišče lahko predlog za sprejetje predhodne odločbe vloži pri Sodišču, takoj ko ugotovi, da je za izdajo njegove sodbe potrebna odločitev glede razlage ali veljavnosti prava Unije. To sodišče namreč lahko najbolje presodi, v kateri fazi postopka je treba vložiti tak predlog.

               19.

               Vseeno pa je zaželeno, da se odločitev o predlogu za sprejetje predhodne odločbe sprejme v tisti fazi postopka, v kateri predložitveno sodišče lahko opredeli dejanski in pravni okvir zadeve, da bi Sodišče imelo na voljo vse elemente za morebitno presojo, ali se za spor o glavni stvari uporablja pravo Unije. Za učinkovito izvajanje sodne oblasti je prav tako zaželeno, da se predlog vloži po kontradiktorni obravnavi.

      Oblika in vsebina predloga za sprejetje predhodne odločbe

               20.

               Odločba, s katero sodišče države članice predloži Sodišču eno ali več vprašanj v predhodno odločanje, je lahko v kakršni koli obliki, ki jo dovoljuje nacionalno procesno pravo. Vendar je treba upoštevati, da bo ta dokument podlaga za postopek pred Sodiščem in da mora to imeti na voljo elemente, ki mu omogočajo, da predložitvenemu sodišču koristno odgovori. Poleg tega se strankam v postopku v glavni stvari in drugim zainteresiranim subjektom iz člena 23 Statuta, med drugim državam članicam, vroči samo predlog za sprejetje predhodne odločbe, zato da se pridobijo njihova morebitna pisna stališča.

               21.

               Ker je treba predlog za sprejetje predhodne odločbe prevesti v vse uradne jezike Evropske unije, naj bo torej napisan preprosto, jasno in natančno, brez odvečnih elementov.

               22.

               Pogosto približno deset strani zadostuje za ustrezno predstavitev okvira predloga za sprejetje predhodne odločbe. Kljub jedrnatosti mora biti ta predlog vseeno dovolj popoln in mora vsebovati vse upoštevne podatke, tako da lahko Sodišče in tudi zainteresirani subjekti, ki imajo pravico predložiti stališča, dobro razumejo dejanski in pravni okvir postopka v glavni stvari. V skladu s členom 94 Poslovnika mora predlog za sprejetje predhodne odločbe poleg besedila vprašanj, ki se Sodišču predložijo v predhodno odločanje, vsebovati:

                           —

                           povzetek predmeta spora in upoštevnih dejstev, kakor jih je ugotovilo predložitveno sodišče, ali vsaj navedbo dejanskih okoliščin, na katerih vprašanja za predhodno odločanje temeljijo;

                           —

                           vsebino nacionalnih določb, ki naj bi se uporabile v obravnavani zadevi, in po potrebi upoštevno nacionalno sodno prakso (2);

                           —

                           razloge, ki so predložitvenemu sodišču vzbudili dvom glede razlage ali veljavnosti nekaterih določb prava Unije, in pojasnitev zveze, ki po mnenju predložitvenega sodišča obstaja med temi določbami in nacionalno zakonodajo, ki jo je treba uporabiti v sporu o glavni stvari.

               23.

               Upoštevne določbe prava Unije v obravnavani zadevi je treba v predlogu za sprejetje predhodne odločbe opredeliti kar se da natančno in po potrebi navesti kratek povzetek upoštevnih trditev strank v sporu o glavni stvari.

               24.

               Če predložitveno sodišče presodi, da je to sposobno storiti, lahko nazadnje strnjeno poda mnenje o odgovorih, ki jih je treba dati na vprašanja, predložena v predhodno odločanje. Taka navedba je lahko za Sodišče koristna, zlasti kadar je pozvano, naj o predlogu odloči po hitrem ali nujnem postopku.

               25.

               Za lažje branje predloga za sprejetje predhodne odločbe je pomembno, da ga Sodišče prejme natipkanega. Da bi se to lahko sklicevalo nanj, je prav tako koristno, da so strani in odstavki predložitvene odločbe – ki mora biti datirana in podpisana – oštevilčeni.

               26.

               Sama vprašanja za predhodno odločanje morajo biti v posebnem, jasno označenem delu predložitvene odločbe, najbolje na njenem začetku ali koncu. Biti morajo sama po sebi razumljiva, ne da bi se v njih sklicevalo na obrazložitev predloga, iz katere pa je razviden kontekst, potreben za ustrezno razumevanje obsega zadeve.

               27.

               Sodišče v postopku predhodnega odločanja načeloma povzame podatke iz predložitvene odločbe, vključno s poimenovanji in osebnimi podatki. Torej predložitveno sodišče, če presodi, da je to potrebno, v predlogu za sprejetje predhodne odločbe sámo zakrije nekatere podatke ali eni ali več osebam ali subjektom, ki jih zadeva spor o glavni stvari, zagotovi anonimnost.

               28.

               Sodišče lahko po vložitvi predloga za sprejetje predhodne odločbe po uradni dolžnosti ali na zahtevo predložitvenega sodišča ali na predlog stranke v sporu o glavni stvari prav tako zagotovi tako anonimnost. Tak predlog pa mora biti, zato da je učinkovit, vložen v najzgodnejši fazi postopka in vsekakor pred objavo obvestila o obravnavani zadevi v Uradnem listu Evropske unije in vročitvijo predloga za sprejetje predhodne odločbe zainteresiranim subjektom iz člena 23 Statuta.

      Učinki predloga za sprejetje predhodne odločbe na nacionalni postopek

               29.

               Čeprav nacionalno sodišče ostane pristojno za sprejetje začasnih ukrepov, zlasti v okviru predloga za sprejetje predhodne odločbe glede presoje veljavnosti (glej točko 17 zgoraj), vložitev predloga za sprejetje predhodne odločbe kljub temu povzroči prekinitev nacionalnega postopka, dokler Sodišče ne odloči.

               30.

               Za učinkovit potek postopka predhodnega odločanja pred Sodiščem in za ohranitev njegovega polnega učinka mora predložitveno sodišče opozoriti Sodišče o vseh procesnih dejanjih, ki bi lahko vplivala na postopek pred njim, zlasti o vstopu novih strank v nacionalni postopek.

      Stroški in brezplačna pravna pomoč

               31.

               Postopek predhodnega odločanja pred Sodiščem je brezplačen in to ne odloča o stroških strank v sporu, ki poteka pred predložitvenim sodiščem; za odločitev o tem je pristojno to sodišče.

               32.

               Če ena od strank v postopku v glavni stvari nima zadostnih sredstev, ji lahko predložitveno sodišče, če to dopuščajo nacionalna pravila, dodeli brezplačno pravno pomoč za pokritje stroškov, zlasti stroškov za zastopanje, ki jih ima pred Sodiščem. Sodišče lahko tudi samo dodeli tako pomoč, če zadevni stranki še ni bila odobrena na nacionalni ravni ali če odobrena pomoč ne krije stroškov pred Sodiščem ali jih krije le delno.

      Korespondenca med Sodiščem in nacionalnimi sodišči

               33.

               Predlog za sprejetje predhodne odločbe in upoštevne listine (med drugim spis v zadevi ali njegov prepis, če je to potrebno) mora nacionalno sodišče, ki predlaga postopek predhodnega odločanja, poslati neposredno Sodišču. Pošiljko je treba poslati s priporočeno pošto sodnemu tajništvu Sodišča (Rue du Fort Niedergrünewald, L-2925 Luxembourg).

               34.

               Sodno tajništvo Sodišča bo vse do vročitve odločbe o predlogu za sprejetje predhodne odločbe predložitvenemu sodišču v stiku s tem sodiščem in mu bo pošiljalo prepise procesnih aktov.

               35.

               Sodišče svojo odločbo pošlje predložitvenemu sodišču. Zaželeno je, da to sodišče obvesti Sodišče, kako je uporabilo njegovo odločbo v sporu o glavni stvari, in mu sporoči svojo končno odločitev.

         II —   POSEBNE DOLOČBE V ZVEZI S PREDLOGI ZA SPREJETJE PREDHODNIH ODLOČB, KI SO NUJNI

               36.

               Pod pogoji iz člena 23a Statuta in členov od 105 do 114 Poslovnika se lahko predlog za sprejetje predhodne odločbe v nekaterih okoliščinah obravnava po hitrem ali nujnem postopku.

      Pogoji za uporabo hitrega ali nujnega postopka

               37.

               O uporabi teh postopkov odloči Sodišče. Načeloma Sodišče o tem odloči le na obrazložen predlog predložitvenega sodišča. Izjemoma lahko Sodišče kljub temu po uradni dolžnosti odloči, da se predlog za sprejetje predhodne odločbe obravnava po hitrem ali nujnem postopku, kadar je to potrebno zaradi narave ali okoliščin zadeve.

               38.

               V skladu s členom 105 Poslovnika je mogoče predlog za sprejetje predhodne odločbe z odstopanjem od določb Poslovnika obravnavati po hitrem postopku, če je treba zadevo zaradi njene narave obravnavati v kar najkrajšem času. Ker ta postopek nalaga velike omejitve vsem udeležencem postopka, zlasti vsem državam članicam, ki so pozvane, naj stališča podajo pisno ali ustno v precej krajših rokih kot običajno, je njegovo uporabo mogoče predlagati le v posebnih okoliščinah, ki upravičujejo hitro odločitev Sodišča o postavljenih vprašanjih. Številnost oseb ali pravnih položajev, na katere bi se lahko nanašala odločba, ki jo mora izdati predložitveno sodišče, potem ko je pri Sodišču vložilo predlog za sprejetje predhodne odločbe, kot taka ni izjemna okoliščina, ki bi lahko upravičila uporabo hitrega postopka (3).

               39.

               To velja še toliko bolj glede nujnega postopka predhodnega odločanja iz člena 107 Poslovnika. Ta postopek, ki se uporablja le na področjih iz naslova V tretjega dela PDEU v zvezi z območjem svobode, varnosti in pravice, namreč zadevnim udeležencem postavlja še večje omejitve, predvsem zato, ker omejuje število strank, ki lahko predložijo pisna stališča, in ker v izjemno nujnih primerih omogoča, da se pisni del postopka pred Sodiščem povsem opusti. Uporaba tega postopka se tako lahko predlaga le v okoliščinah, v katerih je absolutno nujno, da Sodišče o vprašanjih, ki jih je predložilo predložitveno sodišče, odloči zelo hitro.

               40.

               Čeprav na tem mestu takih okoliščin ni mogoče taksativno našteti, zlasti zaradi različnosti in nenehnih sprememb pravil Unije, ki urejajo območje svobode, varnosti in pravice, bi lahko nacionalno sodišče predlagalo nujni postopek predhodnega odločanja recimo v primeru iz člena 267, četrti odstavek, PDEU glede osebe, ki je priprta ali ji je odvzeta prostost, če je odgovor na postavljeno vprašanje odločilen za presojo pravnega položaja te osebe, ali v sporu glede roditeljske pravice ali varstva in vzgoje otrok, kadar je pristojnost sodišča, ki mu je zadeva predložena na podlagi prava Unije, odvisna od odgovora na vprašanje za predhodno odločanje.

      Predlog za uporabo hitrega ali nujnega postopka predhodnega odločanja

               41.

               Da bi Sodišče lahko hitro odločilo, ali je treba uporabiti hitri ali nujni postopek predhodnega odločanja, je treba v predlogu natančno navesti pravne in dejanske okoliščine, ki upravičujejo nujnost, in zlasti nevarnosti uporabe običajnega postopka za odločanje o predlogu za sprejetje predhodne odločbe.

               42.

               Predložitveno sodišče kar se da jedrnato navede stališče glede odgovorov na postavljena vprašanja. Taka navedba omogoča hitrejši postopek, saj stranke v postopku v glavni stvari in drugi udeleženci v postopku lažje oblikujejo stališče, Sodišče pa lažje sprejme odločitev.

               43.

               Predlog za hitri ali nujni postopek predhodnega odločanja mora biti podan nedvoumno, tako da lahko sodno tajništvo Sodišča nemudoma ugotovi, da spis zahteva posebno obravnavo. Zato je zaželeno, da predložitveno sodišče pojasni, kateri od teh postopkov se predlaga za obravnavano zadevo, in v predlogu navede upoštevni člen Poslovnika (člen 105 v zvezi s hitrim postopkom ali člen 107 v zvezi z nujnim postopkom). Ta navedba mora biti na jasno vidnem mestu predložitvene odločbe (na primer na vrhu strani ali v ločenem sodnem aktu). Na tak predlog je lahko opozorjeno v morebitnem spremnem dopisu predložitvenega sodišča.

               44.

               Glede same predložitvene odločbe je treba opozoriti, da je njena jedrnatost še toliko pomembnejša v primeru nujnosti, saj prispeva k hitrejšemu postopku.

      Korespondenca med Sodiščem, predložitvenim sodiščem in strankami v postopku v glavni stvari

               45.

               Predložitveno sodišče, ki predlaga hitri ali nujni postopek, naj za hitrejše in lažje komuniciranje s tem sodiščem in strankami pred njim navede elektronski naslov ali številko telefaksa, ki ju Sodišče lahko uporabi, pa tudi elektronske naslove in morebitne številke telefaksa zastopnikov zadevnih strank.

               46.

               Najprej se lahko Sodišču po elektronski pošti (ECJ-Registry@curia.europa.eu) ali telefaksu (+352 43 37 66) pošlje prepis podpisane predložitvene odločbe skupaj s predlogom za uporabo hitrega ali nujnega postopka. Predlog za sprejetje predhodne odločbe in predlog za hitri ali nujni postopek se lahko začneta obravnavati po prejemu takega prepisa. Izvirnik teh aktov je treba kljub temu čim prej posredovati v sodno tajništvo Sodišča.

      (1)  V skladu z odstavki od 1 do 3 člena 10 Protokola št. 36 se pristojnosti Sodišča glede aktov Unije, ki so bili sprejeti na področju policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe in pozneje niso bili spremenjeni, ne spremenijo največ pet let od začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe (1. decembra 2009). V tem obdobju lahko predlog za sprejetje predhodne odločbe glede takih aktov vložijo le sodišča držav članic, ki so sprejele pristojnost Sodišča, pri čemer vsaka od teh držav odloči, ali imajo pravico do predložitve Sodišču vsa sodišča ali le tista, ki odločajo na zadnji stopnji.

      (2)  Predložitveno sodišče naj v zvezi s tem zagotovi natančne navedbe teh besedil in njihove objave, kot je stran uradnega lista ali določene zbirke ali napotilo na spletno stran.

      (3)  Za ponazoritev okoliščin, na podlagi katerih so bili sprejeti ali zavrnjeni predlogi za hitri postopek, vloženi na podlagi člena 104a Poslovnika Sodišča z dne 19. junija 1991, kakor je bil spremenjen, glej sklepe predsednika Sodišča, dostopne na spletnem mestu www.curia.europa.eu (v rubriki „Sodna praksa“ je treba v obrazcu za iskanje izbrati ta merila: Dokumenti – Dokumenti, ki niso objavljeni v Zbirki odločb – Sklepi – Hitri postopek).