title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2019 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovaške za leto 2019 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovaške za leto 2019

text:
               5.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/148

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 9. julija 2019
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovaške za leto 2019 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Slovaške za leto 2019
      (2019/C 301/25)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Slovaške ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 21. marca 2019. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje iz leta 2019), ki določa pet priporočil za euroobmočje (v nadaljnjem besedilu: priporočila za euroobmočje), sprejel 9. aprila 2019.

                  (2)

                  Slovaška bi morala kot država članica, katere valuta je euro, zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje iz leta 2019, ki je izraženo v priporočilih 2 do 4 spodaj. Zlasti bodo ukrepi za boj proti korupciji in izboljšanje pravosodnega sistema prispevali k izvajanju prvega priporočila za euroobmočje glede kakovosti institucij, osredotočenje ekonomske politike v zvezi z naložbami na določena področja bo prispevalo k izvajanju drugega priporočila za euroobmočje glede podpiranja naložb, ukrepi za izboljšanje znanj in spretnosti pa bodo prispevali k izvajanju tretjega priporočila za euroobmočje glede delovanja trga dela.

                  (3)

                  Poročilo o državi za Slovaško za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Slovaške pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018 (4), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezno državo, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (4)

                  Slovaška je 25. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019 in program stabilnosti za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezno državo so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Slovaško trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada v programu stabilnosti za leto 2019 pričakuje, da se bo nominalni saldo izboljšal s primanjkljaja v višini 0,7 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2018 na uravnotežen proračun v letu 2019 in ostal nespremenjen do leta 2022. Na podlagi preračunanega strukturnega salda (6) naj bi bil do leta 2020 dosežen srednjeročni proračunski cilj, ki je bil spremenjen iz strukturnega primanjkljaja v višini 0,5 % BDP v letu 2019 v strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP od leta 2020 dalje. V skladu s programom stabilnosti za leto 2019 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP postopno upadal in se s 47,5 % v letu 2019 znižal na 44,4 % BDP do leta 2022. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Vendar ukrepi, potrebni za doseganje načrtovanih ciljev glede primanjkljaja od leta 2019 naprej, niso bili v celoti opredeljeni. Proračun vključuje nedoločeno kategorijo odhodkov, ki se imenujejo proračunske rezerve (v skupnem znesku 0,7 % BDP), kar zmanjšuje predvidljivost izvrševanja proračuna.

                  (7)

                  Svet je 13. julija 2018 Slovaški priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 (7) ne bo presegla 4,1 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP. Glede na napoved Komisije iz jeseni 2018, ki je predvidela boljši položaj za dosego srednjeročnega cilja v letu 2019, in v skladu s pravili za odmrznitev zahtevanih prilagoditev nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 4,6 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,3 % v letu 2019. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 obstaja tveganje znatnega odklona od priporočene fiskalne prilagoditve v letih 2018 in 2019 skupaj.

                  (8)

                  Slovaška bi morala v letu 2020 doseči svoj srednjeročni proračunski cilj. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 ob predpostavki nespremenjenih politik je to skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v višini 4,6 %, kar ustreza strukturni prilagoditvi v višini 0,3 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 ob predpostavki nespremenjenih politik obstaja tveganje znatnega odklona od navedene zahteve v letih 2019 in 2020 skupaj. Slovaška naj bi v skladu z napovedmi v letih 2019 in 2020 izpolnjevala pravilo glede dolga. Svet na splošno meni, da bi bilo treba z letom 2019 sprejeti potrebne ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast.

                  (9)

                  Na Slovaškem obstajajo srednja tveganja za dolgoročno vzdržnost javnih financ. V skladu s poročilom Komisije o javnofinančni vzdržnosti za leto 2018 bi bilo glede na scenarij nespremenjene politike za dolgoročno stabilizacijo deleža javnega dolga v BDP potrebno skupno izboljšanje za 2,5 odstotne točke BDP v primarnem strukturnem saldu. To pa zaradi načrtovanega povečanja odhodkov za pokojnine in zdravstveno varstvo, ki zvišuje stroške staranja (skupni prispevek v višini 1,8 odstotne točke BDP). Ker je rodnost nizka, pričakovana življenjska doba na Slovaškem pa se bo po pričakovanjih še povečevala, naj bi se koeficient starostne odvisnosti starejših (primerjava med starejšim prebivalstvom in aktivnim prebivalstvom, tj. delež prebivalcev, ki so zaposleni ali se izobražujejo) do leta 2060 skoraj potrojil. Medtem ko so bile leta 2016 samo približno tri neaktivne osebe nad 65 let za vsakih deset zaposlenih, naj bi se to število povečalo na več kot sedem oseb za vsakih deset zaposlenih do leta 2060 (koeficient ekonomske odvisnosti starejših). Uvedba avtomatskega prilagajanja upokojitvene starosti pričakovani življenjski dobi je postopoma izboljšala dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema. To je bilo sprejeto kot pomembno orodje za zagotavljanje medgeneracijske pravičnosti in dolgoročne vzdržnosti. Zaskrbljenost glede dolgoročne javnofinančne vzdržnosti pokojninskih sistemov se je povečala, potem ko je Parlament 28. marca 2019 sprejel ustavno spremembo, ki določa starostno mejo za upokojitev (64 za moške in ženske brez otrok, pri čemer se ta starost zniža za pol leta za ženske za vsakega od prvih treh otrok), kar pomeni, da se avtomatsko prilagajanje, povezano s pričakovano življenjsko dobo, ne bo več uporabljalo, ko bo dosežena zgornja meja. Po mnenju slovaškega fiskalnega sveta bo starostna meja še povečala odhodke za 1,6 % BDP, in sicer z 8,6 % leta 2016 na 11,4 % leta 2070 v primerjavi s povečanjem na 9,8 %, napovedanim v poročilu o staranju prebivalstva za leto 2018. To bo precej povečalo tveganja glede vzdržnosti. V tem trenutku niso bili predlagani nobeni ukrepi uravnoteženja, prav tako pa ni bil izračunan vpliv na dohodek in revščino v starosti.

                  (10)

                  Kljub določenemu napredku v boju proti davčnim utajam ostaja izpolnjevanje davčnih obveznosti izziv, vrzel pri izpolnjevanju obveznosti v zvezi z davkom na dodano vrednost pa je leta 2016 znašala več kot dvakrat toliko kot povprečje Unije. Čeprav se pričakuje, da bodo imeli ukrepi, načrtovani v okviru tretjega akcijskega načrta, pozitivne rezultate, se nekateri še ne izvajajo. Z uvedbo elektronske davčne napovedi se bo na primer verjetno zmanjšalo upravno breme za davkoplačevalce, vendar se zaradi neizvedbe vseh načrtovanih ukrepov lahko zmanjša skupni učinek. Hkrati lahko strukturiran okvir ukrepov politike pomaga zamejiti pogoste spremembe davčnega zakonika in spodbudi njegovo poenostavitev. Potencialni prihodki od davkov na okolje in nepremičnine so v primerjavi z drugimi državami članicami premalo izkoriščeni.

                  (11)

                  Pozitivne spremembe na trgu dela se nadaljujejo, kažejo pa se v povečanju zaposlenosti in zgodovinsko nizkih stopnjah brezposelnosti. Dosežen je bil dober napredek pri izvajanju akcijskega načrta za dolgotrajno brezposelne, ki je prispeval k zmanjšanju števila dolgotrajno brezposelnih oseb za tretjino v dveh letih. Kljub temu ostaja stopnja dolgotrajne brezposelnosti nad povprečjem Unije, pri čemer so prizadeti zlasti nizko usposobljene osebe, mladi in Romi. V nasprotju z upadajočimi stopnjami brezposelnosti so poročila o pomanjkanju usposobljene delovne sile vse bolj zaskrbljujoča. Velikanske regionalne razlike na trgu dela se nadaljujejo, pri čemer je višja brezposelnost bolj prisotna v treh regijah na vzhodu Slovaške, pomanjkanje delovne sile pa v zahodnem delu države. Za spodbujanje dejavnejše udeležbe delodajalcev in sindikatov je potrebna stalna krepitev zmogljivosti obojih.

                  (12)

                  Obseg in učinkovitost politik za izboljšanje zaposljivosti sta omejena. Programi usposabljanja in prekvalifikacije so se okrepili, vendar so še vedno nezadostni in ne obravnavajo v celoti problematike dolgotrajno brezposelnih oseb in prikrajšanih skupin. Izobraževalni sistem ne prispeva dovolj k socialno-ekonomskemu razvoju in mu na vseh ravneh primanjkuje finančnih sredstev. Med perečimi izzivi so nizka kakovost rezultatov izobraževanja, udeležba Romov v vključujočem rednem izobraževanju od zgodnjega otroštva in učinkovito vključevanje študentov iz socialno-ekonomsko prikrajšanih okolij v izobraževanje in usposabljanje (glede na vse večji delež mladih, ki zgodaj opustijo šolanje). Rezultati izobraževanja in raven osnovnih znanj in spretnosti so še vedno šibki v primerjavi z mednarodnimi standardi, nanje pa močno vpliva socialno-ekonomski položaj učencev. Zagotavljanje, da je slovaško prebivalstvo opremljeno z boljšim naborom znanj in spretnosti za spreminjajoče se gospodarstvo in družbo, je izziv. Kljub postopnemu zviševanju plač do leta 2020 je učiteljski poklic še vedno neprivlačen in se sooča z vse večjim pomanjkanjem. Poleg tega so kakovost in relevantnost začetnega usposabljanja ter priložnosti za poklicni razvoj učiteljev omejeni. Sedanji ukrepi za spodbujanje pravičnosti in vključujočega izobraževanja doslej niso izpolnili pričakovanj in ni bilo opaziti resničnega napredka pri desegregaciji romskih učencev. Vlada je sprejela „Nacionalni načrt reforme izobraževanja in vzgoje“ (2018–2027) in prvi akcijski načrt (2018–2019) (z oceno proračunskih sredstev) ter novo zakonodajo glede zagotavljanja kakovosti v visokem šolstvu. Ključnega pomena bo, da se ti ukrepi učinkovito izvajajo in spremljajo, da se ugotovi, ali prinašajo pričakovane rezultate.

                  (13)

                  Nizka stopnja zaposlenosti žensk odraža dejstvo, da dolg starševski dopust redko prevzamejo moški, še poudarja pa jo omejeni dostop do cenovno dostopnih ustanov za varstvo otrok in dolgotrajno oskrbo ter majhna razpoložljivost teh storitev. Zlasti za otroke, mlajše od treh let, so na splošno stopnje vpisa v otroško varstvo izredno nizke. Vlada je sprejela nov sklep o obvezni udeležbi v predšolski vzgoji in varstvu od petega leta dalje z učinkom od leta 2020 dalje, vendar bodo potrebne nadaljnje naložbe v predšolsko vzgojo in varstvo ter spodbujanje udeležbe v njima.

                  (14)

                  Čeprav je delež ljudi, ki jim grozi revščina ali socialna izključenost, pod povprečjem Unije, so te ravni v številnih okrožjih na jugu in vzhodu Slovaške znatno višje. Pri dostopu do visokokakovostnega in vključujočega izobraževanja obstaja precejšnje ozko grlo, razlike med regijami pa so še posebej izrazite pri deležih mladih, ki zgodaj opustijo šolanje. Druga ozka grla zadevajo dostop za prikrajšane skupine, zlasti Rome, invalide in brezdomce ali osebe, prizadete zaradi izključenosti na področju nastanitve, do zdravstvenega varstva, dolgotrajne oskrbe, socialnih stanovanj in drugih osnovnih storitev. Za spodbujanje socialnega vključevanja teh skupin je bistvenega pomena celostni pristop.

                  (15)

                  Reforme, namenjene izboljšanju stroškovne učinkovitosti sistema zdravstvenega varstva, pridobivajo zagon, čeprav se je stopnja izvajanja zelo razlikovala na različnih področjih oskrbe. Ukrepi politike, ki se izvajajo v okviru pregleda porabe za zdravje, so dosegli nekaj pozitivnih rezultatov, zlasti v zvezi z vrsto ukrepov za omejitev stroškov na področju zdravil in medicinskih pripomočkov. Vendar je še vedno mogoče povečati učinkovitost oskrbe in zagotoviti oskrbo po ugodnejših cenah, in sicer s strateškim prerazporejanjem sredstev med področji oskrbe. Zagotavljanje zdravstvenih storitev je še vedno pretirano odvisno od bolnišnic, ki kljub rednemu odpisu dolga še naprej kopičijo dolgove in le s težavo financirajo naložbe, potrebne za izboljšanje učinkovitosti in kakovosti oskrbe. Medtem ko je krepitev primarnega zdravstvenega varstva ključnega pomena za zmanjšanje primerov uporabe bolnišničnih storitev, ki bi se jim bilo mogoče izogniti, majhno število splošnih zdravnikov in omejen obseg storitev, ki se ponujajo v primarnem zdravstvenem varstvu, pomenijo ozko grlo pri večanju učinkovitosti zdravstvenega sistema. Ker je vlada uvedla ukrepe za odpravo pomanjkanja zdravstvenih delavcev, bo treba ta prizadevanja vključiti v dolgoročno strategijo, katere cilj bo postopna decentralizacija storitev od akutne oskrbe ter okrepitev primarnega zdravstvenega varstva in preventivnih storitev.

                  (16)

                  Razdrobljenost raziskovalnega sistema spodkopava učinkovitost javnih naložb v raziskave in razvoj za povečevanje kakovosti znanstvenih raziskav ter ne pritegne zasebnega financiranja. Politika na področju raziskav in inovacij se sooča z neučinkovitim usklajevanjem med ministrstvi in drugimi akterji, kar povzroča zamude in neuspehe pri obsežnejših reformah. Neoptimalni proces preoblikovanja slovaške akademije znanosti je vzbudil zaskrbljenost glede kontinuitete njegovega delovanja, zaradi česar je spodletel celotni proces. Pomanjkanje načrtnih ukrepov oziroma njihova neuspešnost v povezavi z omejeno udeležbo raziskovalnih institucij in omejeno raziskovalno zmogljivostjo skupaj prispevajo k majhnemu obsegu zasebnih naložb v raziskave in razvoj. Na splošno so naložbe podjetij v raziskave in razvoj še vedno med najnižjimi v Uniji in se osredotočajo na srednje- do visokotehnološko proizvodnjo, na področjih, na katerih prevladujejo večnacionalna podjetja. Ukrepi za spodbujanje prenosa znanja, krepitev inovacijskih zmogljivosti v industriji in izboljšanje sodelovanja med podjetji in akademsko sfero napredujejo počasi.

                  (17)

                  Da bi povečali produktivnost Slovaške in ohranili konvergenčni proces, so prav tako potrebna stalna prizadevanja za naložbe v digitalno in prometno infrastrukturo ter učinkovito rabo energije. Izboljšati je treba osnovno pokritost s fiksnimi širokopasovnimi povezavami in omrežjem 4G ter uporabo ultrahitrih širokopasovnih povezav. Naložbe v energijsko učinkovitost, zlasti v gradbenem sektorju, in okoljsko tehnologijo so lahko vir okoljsko vzdržne rasti in bodo pripomogle k ohranitvi redkih okoljskih virov. Da bi manj razvitim regijam poleg tega omogočili, da nadoknadijo zaostanek in postanejo bolj na znanju temelječe, konkurenčne in produktivne, je potrebnih več strateških naložb, namenjenih zapolnitvi infrastrukturnih vrzeli in izboljšanju prometnih omrežij. Slovaška zaostaja pri dokončanju osrednjega cestnega in železniškega omrežja v okviru vseevropskega prometnega omrežja, na primer na koridorju Ren-Donava. Pomanjkljivosti v prometnem omrežju bi bilo mogoče odpraviti s krepitvijo medsebojne povezljivosti, večmodalnosti in interoperabilnosti obstoječega javnega in mestnega prometnega omrežja ter s spodbujanjem trajnostnih načinov prevoza.

                  (18)

                  Težko upravno in regulativno breme lahko negativno vpliva na naložbe in inovacije, zlasti za mala in srednja podjetja (MSP). Kljub prizadevanjem vlade se upravno breme ne zmanjšuje dovolj, slovaško poslovno okolje pa v primerjavi z mednarodnim okoljem zaostaja. Podjetja imajo pomisleke glede kakovosti zakonodaje, skrbi pa jih tudi pomanjkanje predvidljivosti. Ta vprašanja bi bilo treba rešiti z doslednim izvajanjem slovaške strategije za boljšo pravno ureditev (RIA2020) ter okrepitvijo Centra za boljše pravno urejanje in analitičnih zmogljivosti v državni upravi. Slovaški sektor poklicnih storitev je še vedno zelo reguliran. Restriktivnost regulacije je nad tehtanim povprečjem Unije za odvetnike, patentne zastopnike, gradbene inženirje, arhitekte, računovodje, turistične vodnike in nepremičninske posrednike.

                  (19)

                  Vlada se je lotila korenitih reform praks javnega naročanja, in sicer s prenovo pravnega okvira, da se poenostavijo postopki in zmanjšajo transakcijski stroški. Dobrodošel je nov poudarek na profesionalizaciji; kljub temu se splošne koristi uveljavljajo le počasi. Zaradi nezaupanja v javne institucije si morajo javni naročniki močneje prizadevati za obnovitev zaupanja podjetij, medijev in širše javnosti. To ovira uvedbo zelo potrebnih novih praks. Okrepiti je treba prizadevanja za povečanje uporabe meril, ki niso povezana s stroški, da se doseže boljša stroškovna učinkovitost in poveča strateška uporaba javnega naročanja.

                  (20)

                  Slovaška javna uprava se še vedno sooča z neučinkovitostjo in ozkimi grli, ki jih povzroča zlasti neučinkovito medresorsko sodelovanje. Pomanjkanje zmogljivosti in strateškega načrtovanja ter upravna neučinkovitost ovirajo nemoteno izvajanje skladov ESI. Posledično je Slovaška izgubila 120 milijonov EUR sredstev, ki bi jih lahko črpala v obdobju 2014–2020, prav tako pa ostaja majhen tudi obseg razdeljevanja sredstev končnim upravičencem. Poleg tega je neoptimalna priprava projektov, ki se financirajo iz skladov ESI, povzročila zamude pri naložbah, zaradi česar so bili roki za razpisne postopke kratki in se je povečalo tveganje nepravilnosti.

                  (21)

                  Korupcija še vedno predstavlja izziv, odločnost za pregon primerov korupcije na visoki ravni pa je bila le omejena. Boj proti korupciji ovirajo organizacijske in postopkovne slabosti na ravni policije in tožilstva, pa tudi šibka zaščita žvižgačev. Prav tako ostaja izziv izboljšanje učinkovitosti pravosodnega sistema, vključno z njegovo neodvisnostjo. Kljub nekaterim izboljšavam v smislu učinkovitosti in kakovosti, pomisleki glede neodvisnosti sodstva še vedno obstajajo in zamuda pri postopku imenovanja sodnikov ustavnega sodišča bi lahko vplivala na delovanje pravosodnega sistema.

                  (22)

                  Načrtovanje programov skladov Unije za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2019. To bi Slovaški omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik ta sredstva kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje. Krepitev upravne zmogljivosti Slovaške za upravljanje teh sredstev je pomemben dejavnik za uspeh te naložbe.

                  (23)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Slovaške in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2019, nacionalni reformni program za leto 2019 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Slovaška prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Slovaškem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (24)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2019, njegovo mnenje (8) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Slovaška v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da bo:

         1.

            v letu 2020 dosegla srednjeročni proračunski cilj; zagotovila dolgoročno vzdržnost javnih financ, zlasti vzdržnost sistemov zdravstvenega varstva in pokojninskih sistemov;

         2.

            izboljšala kakovost izobraževanja in zagotovila, da bo to na vseh ravneh vključujoče, ter spodbujala pridobivanje znanj in spretnosti v skladu s potrebami na trgu dela; izboljšala dostop do cenovno dostopnega in kakovostnega otroškega varstva ter dolgotrajne oskrbe; spodbujala vključevanje prikrajšanih skupin, zlasti Romov;

         3.

            ekonomsko politiko z zvezi z naložbami osredotočila na zdravstveno varstvo, raziskave in inovacije, promet, zlasti na njegovo trajnost, digitalno infrastrukturo, učinkovito rabo energije, konkurenčnost MSP ter socialna stanovanja, pri tem pa upoštevala regionalne razlike; povečala uporabo meril glede kakovosti in stroškov v življenjskem ciklu pri oddaji javnih naročil;

         4.

            še naprej izboljševala učinkovitost pravosodnega sistema, pri čemer se mora osredotočiti na krepitev njegove neodvisnosti, vključno z imenovanji sodnikov; okrepila prizadevanja za odkrivanje in pregon korupcije, zlasti v primerih korupcije velikega obsega.

         V Bruslju, 9. julija 2019

               Za Svet

               Predsednik

            M. LINTILÄ

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 136, 12.4.2019, str. 1.

         (4)  UL C 320, 10.9.2018, str. 107.

         (5)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (6)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

         (7)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so porazdeljene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (8)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2019 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Finske za leto 2019 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Finske za leto 2019

text:
               5.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/154

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 9. julija 2019
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Finske za leto 2019 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Finske za leto 2019
      (2019/C 301/26)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Finske ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela tudi Priporočilo za priporočilo Sveta o ekonomski politiki euroobmočja, ki ga je Evropski svet potrdil 21. marca 2019. Svet je Priporočilo o ekonomski politiki euroobmočja (3) (v nadaljnjem besedilu: priporočilo za euroobmočje iz leta 2019), ki določa pet priporočil za euroobmočje (v nadaljnjem besedilu: priporočila za euroobmočje), sprejel 9. aprila 2019.

                  (2)

                  Finska bi morala kot država članica, katere valuta je euro, zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev v ekonomski in monetarni uniji zagotoviti, da v celoti in pravočasno izvede priporočilo za euroobmočje iz leta 2019, ki je izraženo v priporočilih 3 in 4 spodaj. Osredotočenje ekonomske politike v zvezi z naložbami na določena področja bo prispevalo k izvajanju drugega priporočila za euroobmočje v zvezi s podpiranjem naložb, ukrepi za omejitev zadolženosti gospodinjstev pa bodo prispevali k izvajanju četrtega priporočila za euroobmočje glede zmanjšanja zasebnega dolga.

                  (3)

                  Poročilo o državi za Finsko za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Finske pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018 (4), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezno državo, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (4)

                  Finska je 4. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019 in program stabilnosti za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezno državo so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (5), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Finsko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V programu stabilnosti za leto 2019, ki ga je predložila prejšnja vlada malo pred splošnimi volitvami v aprilu in je temeljil na predpostavki nespremenjenih politik, vlada načrtuje nominalni saldo v višini –0,3 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019, kar pomeni povečanje z –0,7 % BDP leta 2018. Po navedbah vlade naj bi se saldo v letu 2020 dodatno izboljšal na 0 %, nato pa se ponovno poslabšal na –0,1 % v letu 2021 in –0,3 % v letu 2022. Ob upoštevanju dovoljenih odstopanj leta 2019, povezanih z izvajanjem strukturnih reform, za katere je odobren začasni odklon, naj bi bil – ob predpostavki nespremenjenih politik – na podlagi preračunanega strukturnega salda (6) srednjeročni proračunski cilj, določen kot strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP, še naprej presežen v celotnem programskem obdobju. Dolg sektorja država kot odstotek BDP, ki je dosegel najvišjo vrednost v letu 2015 pri 63,4 %, se je v letu 2018 znižal na 58,9 %. V skladu s programom stabilnosti za leto 2019 se bo delež dolga še naprej zmanjševal in leta 2021 dosegel 57,4 % BDP. Leta 2022 naj bi se ponovno povečal na 57,7 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske projekcije, se zdi večinoma verjeten. Glavna tveganja glede proračunskih projekcij so povezana s stroški staranja, ki bi bili lahko višji od pričakovanih, in višjo inflacijo.

                  (7)

                  Svet je 13. julija 2018 Finski priporočil, naj v letu 2019 doseže svoj srednjeročni proračunski cilj ob upoštevanju odstopanj, povezanih z izvajanjem strukturnih reform, za katere je odobren začasni odklon. To je skladno z najvišjo nominalno stopnjo rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (7) v višini 2,9 % v letu 2019, kar ustreza dovoljenemu poslabšanju strukturnega salda za 0,2 % BDP. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 se pričakuje, da bo Finska ob upoštevanju dovoljenega odstopanja, povezanega s klavzulo o strukturnih reformah, v letu 2019 dosegla svoj srednjeročni proračunski cilj.

                  (8)

                  V letu 2020, ko naj bi proizvodna vrzel Finske predvidoma znašala 0,8 %, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 1,9 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 0,5 % BDP, kot izhaja iz skupno dogovorjene prilagoditvene matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 naj bi Finska leta 2020 ob predpostavki nespremenjenih politik tvegala določen odklon. Na splošno Svet meni, da bo Finska v letu 2019 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast ter da mora biti v letu 2020 pripravljena sprejeti nadaljnje ukrepe za zagotovitev skladnosti z določbami Pakta za stabilnost in rast.

                  (9)

                  Zaradi staranja prebivalstva in krčenja delovne sile naj bi se odhodki za pokojnine, zdravstvo in še zlasti socialno varstvo (dolgotrajna oskrba) v prihodnjih desetletjih povečali. V skladu s poročilom o fiskalni vzdržnosti za leto 2018 bi predvideno povečanje stroškov zaradi staranja prebivalstva zahtevalo javnofinančno konsolidacijo v višini 2 % BDP, da bi se zagotovila dolgoročna stabilizacija deleža javnega dolga v BDP. Priprave na reformo regionalne uprave, zdravstva in socialnih služb, ki naj bi obravnavala te izzive ter zagotovila enak dostop in skrajšanje čakalnih dob, so bile prekinjene zaradi odstopa vlade 8. marca 2019. Delež neizpolnjenih potreb po zdravstveni oskrbi po lastnem poročanju je na Finskem še vedno nad povprečjem Unije. Zaradi dolgih čakalnih dob imajo težave zlasti delovno neaktivne osebe, ko želijo dobiti potrebno zdravstveno oskrbo.

                  (10)

                  Na Finskem se trg dela utesnjuje, saj se delovno sposobno prebivalstvo krči, obseg prostih delovnih mest pa se povečuje. Hkrati sta stopnji delovne aktivnosti in zaposlenosti na Finskem nižji kot v drugih nordijskih državah, strukturna brezposelnost pa je leta 2018 še vedno znašala 7 %. To delno odraža pasti delovne neaktivnosti in brezposelnosti, ki ovirajo boljšo uporabo delovne sile. Med ovirami za vrnitev ljudi v zaposlenost sta zapleten sistem socialnih prejemkov in kombinacija različnih vrst nadomestil. Socialni prejemki in nadomestila se zelo hitro ukinejo, ko se dohodek poveča, kar ustvarja tveganje, da sprejetje zaposlitve morda ne bo dovolj finančno nagrajeno. Negotovost v zvezi z ravnjo socialnih prejemkov in nadomestil ter časom njihove ponovne uvedbe zmanjšuje privlačnost kratkoročnega dela ali dela s krajšim delovnim časom. Poskus s temeljnim dohodkom, katerega predhodni rezultati so bili objavljeni februarja 2019, je zagotovil nekaj informacij za revizijo sistema socialne varnosti, da bi se prejemki in nadomestila učinkoviteje vezali na dohodek.

                  (11)

                  Zdaj, ko sta stopnja delovne aktivnosti in zaposlenosti blizu ravnem pred krizo, je za povečanje stopnje udeležbe potrebno vlaganje v aktivno vključevanje, zlasti za skupine, ki so najbolj oddaljene od trga dela. Celovite reforme, namenjene spodbujanju udeležbe na trgu dela, bi lahko nekaterim skupinam zagotovile boljše možnosti na trgu dela. To zadeva osebe z migrantskim ozadjem, ženske v rodni dobi, nizko usposobljene moške, osebe, ki so delno sposobne delati, in invalide. Nekaj storitev za brezposelne in delovno neaktivne je razpršenih med ločene organe in ponudnike. Za pomoč tem skupinam pri vstopu na trg dela in obstanku na njem so potrebne prilagojene in celovite storitve ter politike za aktivacijo in rehabilitacijo. Dolgotrajna odgovornost žensk za nego prispeva k vrzeli v stopnji zaposlenosti med spoloma in v plačah med spoloma. Vlada je začela reformo družinskega dopusta, vendar je ni izvedla do konca.

                  (12)

                  Zagotavljanje ponudbe delovne sile v času demografskih in tehnoloških sprememb je ključnega pomena za spodbujanje trajnostne in vključujoče rasti na Finskem. Vlaganje v znanja in spretnosti, zlasti tiste, ki so pomembni za trg dela, bi pomagalo pri spopadanju z izzivi, ki jih prinašajo strukturne spremembe v gospodarstvu. Tehnološke spremembe zahtevajo nadaljnje usposabljanje in prekvalifikacijo delovne sile s pomočjo prožnih načinov učenja, vključno z osredotočanjem na učenje, izobraževanje in usposabljanje odraslih. To bi moralo povečati poklicno mobilnost, zmanjšati neusklajenost med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih ter prispevati k zadovoljevanju prihodnjih potreb na trgu dela.

                  (13)

                  Za Finsko obstaja nevarnost, da do leta 2020 ne bo izpolnila cilja 50-odstotnega deleža recikliranja komunalnih odpadkov. Komunalni odpadki se v vse večjem obsegu sežigajo (60 % leta 2017 v primerjavi s 55 % leta 2016).

                  (14)

                  Medtem ko se javna poraba za raziskave in razvoj zdaj stabilizira, je Finska pri naložbah zasebnega sektorja v raziskave in razvoj od leta 2009 zabeležila največji upad med vsemi državami članicami. Naložbe zasebnega sektorja v raziskave in razvoj si kljub izboljšanju makroekonomskega položaja v zadnjih letih niso opomogle. Večja intenzivnost naložb v raziskave in razvoj je eden ključnih dejavnikov za omogočanje strukturnih sprememb v korist znanjsko intenzivnih sektorjev gospodarstva in krepitev dolgoročnega potenciala za rast. Poleg tega sodelovanje med visokošolskimi ustanovami in poslovnim sektorjem ostaja eno ključnih ozkih grl pri spodbujanju inovacij in njihovem uvajanju na trg.

                  (15)

                  Zaradi razpršenosti prebivalstva lahko ozka grla v prometu ljudem preprečujejo, da bi se selili zaradi iskanja nove zaposlitve. Strateške naložbe v prometno infrastrukturo lahko izboljšajo mobilnost delovne sile in s tem okrepijo delovanje trgov dela. Vzporedno s tem bi lahko infrastrukturne povezave izboljšale dostop do trgov v tujini, saj stroški prevoza razmeroma močno vplivajo na končno ceno proizvodov na Finskem v primerjavi z drugimi državami članicami.

                  (16)

                  Strateške naložbe v razogljičenje energijsko intenzivnih panog in prometnega sektorja bi prispevale k doseganju dolgoročnih gospodarskih in podnebnih ciljev. Finska je vodilna pri inovacijah na področju čiste energije ter pri izdatkih zasebnega sektorja za raziskave in razvoj na tem področju. Nadaljnja vlaganja v financiranje nekaterih programov čiste energije do leta 2021 v skladu z zavezami bi Finski pomagala doseči njene cilje glede ogljične nevtralnosti. Poleg ambicioznih ciljev Finske za povečanje deleža biogoriv je stroškovno učinkovita možnost za razogljičenje prometnega sektorja elektrifikacija, saj je Finska že močno razogljičila proizvodnjo električne energije.

                  (17)

                  Nizke obrestne mere in boljši gospodarski obeti so povečali skupni obseg posojil, zlasti prek stanovanjskih družb (ki zagotavljajo posebno obliko lastništva stanovanj). Hkrati hitro naraščajo potrošniška posojila in čedalje večji del jih zagotavljajo tuje banke, finančne institucije (razen kreditnih institucij), družbe za mala posojila in medsebojno posojanje. Zadolženost gospodinjstev tako ostaja na najvišji ravni doslej (67 % BDP v letu 2017). Posojila imajo večinoma spremenljivo obrestno mero, kar pomeni tveganje, če bi se obrestne mere v srednjeročnem obdobju povišale. Finski organ za finančni nadzor je sprejel številne ukrepe za omejitev povečanja zadolženosti gospodinjstev. Vendar se ne pričakuje, da bi se dolžniško breme v kratkem aktivno zmanjšalo, zlasti ker obrestne mere ostajajo nizke, zaupanje potrošnikov pa je še vedno razmeroma veliko.

                  (18)

                  Trenutno na Finskem ni celovitega registra posojil, v katerem bi se zbirale tako pozitivne kot negativne informacije o dolžnikih in ki bi vključeval najpomembnejše banke. To lahko bankam onemogoča jasen pregled nad skupno zadolženostjo gospodinjstev. V zadnjem letu je bilo opravljenega nekaj pripravljalnega dela za vzpostavitev takega registra.

                  (19)

                  Načrtovanje programov skladov Unije za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2019. To bi Finski omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik sredstva iz teh skladov kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje.

                  (20)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Finske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila program stabilnosti za leto 2019, nacionalni reformni program za leto 2019 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Finska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Finskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (21)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti za leto 2019, njegovo mnenje (8) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Finska v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da bo:

         1.

            zagotovila, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2020 ne bo presegla 1,9 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,5 % BDP; izboljšala stroškovno učinkovitost in enak dostop do socialnih in zdravstvenih storitev;

         2.

            izboljšala spodbude za sprejetje zaposlitve, izboljšanje znanj in spretnosti ter aktivno vključevanje, zlasti z ustreznimi in dobro integriranimi storitvami za brezposelne in delovno neaktivne;

         3.

            ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotočila na raziskave in inovacije, nizkoogljični in energijski prehod ter trajnostni promet, pri tem pa upoštevala regionalne razlike;

         4.

            okrepila spremljanje zadolženosti gospodinjstev ter vzpostavila sistem registra posojil.

         V Bruslju, 9. julija 2019

               Za Svet

               Predsednik

            M. LINTILÄ

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 136, 12.4.2019, str. 1.

         (4)  UL C 320, 10.9.2018, str. 112.

         (5)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (6)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

         (7)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so porazdeljene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (8)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2019 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Švedske za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2019

text:
               5.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/159

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 9. julija 2019
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Švedske za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Švedske za leto 2019
      (2019/C 301/27)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (2) in zlasti člena 6(1) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem je Švedsko opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Švedsko za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Švedske pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018 (3), nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezno državo, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020. Poročilo o državi vsebuje tudi rezultate poglobljenega pregleda v skladu s členom 5 Uredbe (EU) št. 1176/2011, ki so bili prav tako objavljeni 27. februarja 2019. Na podlagi opravljene analize Komisija ugotavlja, da na Švedskem obstajajo makroekonomska neravnotežja. Zlasti precenjene cene stanovanj skupaj s stalnim povečevanjem zadolženosti gospodinjstev predstavljajo tveganja neurejene odprave neravnotežij. Visoka zadolženost gospodinjstev kot delež BDP še naprej raste. V drugi polovici leta 2017 je prišlo do korekcije cen stanovanj, ki so se odslej postopno stabilizirale. Kljub temu kazalniki vrednotenja kažejo na to, da so cene stanovanj še naprej visoke glede na gospodarske temelje. Bančni sektor se sicer zdi ustrezno kapitaliziran, vendar bi neurejena odprava neravnotežij glede na visoko izpostavljenost hipotekarnim posojilom gospodinjstev negativno vplivala na finančni sektor. V takem primeru bi lahko glede na sistemsko finančno povezanost prišlo tudi do negativnih zunanjih učinkov na sosednje države. Strukturna ozka grla za ponudbo stanovanj so še vedno prisotna, obseg gradbenih dejavnosti pa se je zmanjšal. Čeprav so bili v zadnjih letih na makroekonomskem področju sprejeti ukrepi za obravnavanje rasti hipotekarnih dolgov, se zdi njihov učinek doslej omejen. Še vedno obstajajo ključne vrzeli v politikah, zlasti v zvezi z davčnimi spodbudami za lastništvo stanovanj ter delovanjem ponudbe stanovanj in najemniškega trga.

                  (3)

                  Švedska je 26. aprila 2019 predložila nacionalni reformni program za leto 2019, 29. aprila 2019 pa konvergenčni program za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (4)

                  Ustrezna priporočila za posamezno državo so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (5)

                  Za Švedsko trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. Vlada namerava v skladu s konvergenčnim programom za leto 2019 doseči presežek v višini 0,6 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letu 2019, ki naj bi se v obdobju izvajanja programa še povečal. Na podlagi preračunanega strukturnega salda (5) naj bi bil v celotnem programskem obdobju srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni primanjkljaj v višini 1 % BDP, še naprej presežen. V skladu s konvergenčnim programom za leto 2019 naj bi dolg sektorja država kot odstotek BDP v letu 2019 padel na 34,5 % in se v letu 2022 dodatno zmanjšal na 28,2 %. Zdrave javne finance in stabilna gospodarska rast sta opredeljena kot glavna dejavnika za upadajoči dolg sektorja država kot odstotek BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2019 naj bi strukturni saldo dosegel presežek v višini 0,5 % BDP v letu 2019 in 0,6 % BDP v letu 2020, kar je nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Na splošno Svet meni, da bo Švedska v letih 2019 in 2020 izpolnjevala določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (6)

                  Že v osnovi visoka zadolženost gospodinjstev je še naprej naraščala. Zadolženost gospodinjstev se je leta 2018 povečala za 5,5 % in dosegla približno 88 % BDP in 186 % razpoložljivega dohodka, kar je med najvišjimi v Uniji. To je pretežno posledica višjega hipotekarnega zadolževanja, ki je povezano z visokimi cenami stanovanj, v kombinaciji s strukturnimi izkrivljanji, ki spodbujajo nabavo nepremičnin, financirano s hipotekarnimi krediti. Švedska je v zadnjih letih izvedla več makrobonitetnih ukrepov, vključno z okrepljenim pravilom glede odplačevanja hipotekarnih kreditov z visokim razmerjem med dolgom in dohodkom, ki velja od marca 2018, ter sklepom o povečanju proticikličnega kapitalskega blažilnika za banke od septembra 2019. Vendar se zdi, da so dosedanji ukrepi politike le delno vplivali na rast hipotekarnega kreditiranja, sprejet pa ni bil noben politični ukrep za reformo davčnih spodbud za lastništvo stanovanj in hipotekarni dolg.

                  (7)

                  Medtem ko so cene stanovanj proti koncu leta 2017 padle in so bile od takrat na splošno stabilne, to sledi dolgemu obdobju močnih zvišanj cen, vrednotenja pa ostajajo precej nad gospodarskimi temelji. Ključni izzivi vključujejo davčne spodbude za lastništvo stanovanj in najemanje hipotekarnih kreditov ter ugodne kreditne pogoje skupaj z razmeroma nizkimi obrestnimi merami za odplačilo hipotekarnih kreditov. Kljub znatnemu povečanju novih gradenj v zadnjih petih letih še vedno primanjkuje predvsem cenovno dostopnih stanovanj v okolici večjih mest. Nova ponudba stanovanj ni dosegla načrtovanih kratkoročnih potreb, ki so bile ocenjene na približno 90 000 novih stanovanj na leto v obdobju 2018–2020. Pomanjkanje ponudbe stanovanj je povezano s strukturnimi pomanjkljivostmi, kot je omejena konkurenca v gradbenem sektorju zaradi ovir za vstop malih in tujih podjetij na trg ter sposobnosti velikih gradbenih investitorjev, da nadzorujejo zemeljske vire. Javna stanovanja se ne uporabljajo učinkovito. Na trgu najemniških stanovanj najemnine, nižje od tržnih, ustvarjajo učinke rigidnosti trga ter učinke „vključenih/izključenih“. Na trgu lastniških stanovanj davki na kapitalski dobiček zmanjšujejo mobilnost lastnikov stanovanj. Pomanjkanje stanovanj otežuje menjavo delovnega mesta in lahko prispeva k medgeneracijski neenakosti. Švedski organi nadaljujejo postopno izvajanje načrta v 22 točkah za povečanje stanovanjskih gradenj in izboljšanje učinkovitosti stanovanjskega sektorja. Do zdaj še ni bilo konkretnih ukrepov politike za liberalizacijo strogih tržnih predpisov na trgu najemniških stanovanj in pregled davka na kapital za stanovanja, v katerih bivajo lastniki, čeprav je nova vlada januarja 2019 napovedala, da namerava na teh področjih uvesti reforme, za katere se bodo izvedli pripravljalni postopki.

                  (8)

                  V nekaterih sektorjih, kot so gradbeništvo, izobraževanje ter informacijske in komunikacijske tehnologije, se pojavlja pomanjkanje delovne sile. Zagotavljanje specializiranega človeškega kapitala je bistveno za podpiranje naložb v raziskave in razvoj ter digitalizacije. Vlaganje v izobraževanje ter znanja in spretnosti, vključno z digitalnimi spretnostmi in znanji, bo pripomoglo k reševanju te problematike. Rezultati izobraževanja so se nekoliko izboljšali, vendar so razlike v učnem uspehu med različnimi družbenimi skupinami velike in se še povečujejo. Demografska gibanja bodo povzročila povečanje števila učencev, s čimer se bo še stopnjevalo sedanje pomanjkanje učiteljev. Položaj migrantov iz držav, ki niso članice Unije, in njihovih potomcev ter učinke nedavno sprejetih programov je treba pozorno spremljati, saj je vključevanje v tujini rojenih učencev in trajnostno vključevanje nizko usposobljenih migrantov in migrantov iz držav, ki niso članice Unije na trg dela, zlasti žensk, še vedno problematično.

                  (9)

                  Ohranjanje naložb v prometno infrastrukturo lahko pomaga izboljšati mobilnost delovne sile, regionalno kohezijo in stanovanjski trg ter lahko spodbudi dolgoročno rast produktivnosti na Švedskem. Vlada je v okviru nacionalnega načrta za infrastrukturo za obdobje 2018–2029 napovedala precejšnje naložbe v prometno infrastrukturo, da bi nadgradila različne načine prevoza (zlasti železniški in cestni prevoz). Načrt vsebuje zajetne naložbe v razvoj železniškega sistema, s čimer se spodbuja preusmeritev prevoza blaga s cest na železnice, kar bi prispevalo tudi k zmanjšanju emisij. Ohranjanje visoke ravni naložb v raziskave in razvoj, ugodni okvirni pogoji in širša inovacijska osnova so ključnega pomena za zagotovitev vodilnega položaja Švedske na področju inovacij. Švedski model inovacij se je že od nekdaj zanašal na omejeno število velikih, globalno dejavnih, tehnoloških podjetij. Pomembno bi bilo ustvariti okolje, ki spodbuja tudi inovacijski potencial malih in srednjih podjetij ter zagonskih podjetij. Inovacijske zmogljivosti na Švedskem bi bilo mogoče še dodatno izboljšati tudi z večjim sodelovanjem med akademsko sfero ter malimi in srednjimi podjetji.

                  (10)

                  Po vse obsežnejšem škandalu, v katerega je vključena ena največjih finančnih institucij v državi, je preprečevanje pranja denarja za Švedsko postalo prednostna naloga. Švedski in estonski finančni nadzorniki so skupaj z latvijskimi in litvanskimi partnerji začeli skupno preiskavo. Medtem ko je Švedska svoj okvir za boj proti pranju denarja okrepila v letu 2017, ko je začel veljati zakon o pranju denarja, pa je pomembno nadaljevati prizadevanja za prepoznavanje in odpravljanje preostalih pomanjkljivosti v okviru. Vsi izzivi še niso odpravljeni in nadzornik mora sprejeti še dodatne ukrepe in smernice za krepitev nadzora na tem področju. Pozornost bo treba nameniti učinkovitemu izvajanju teh ukrepov po njihovem sprejetju.

                  (11)

                  Načrtovanje programov skladov Unije za obdobje 2021–2027 bi lahko prispevalo k odpravi nekaterih vrzeli, opredeljenih v priporočilih, zlasti na področjih iz Priloge D k poročilu o državi za leto 2019. To bi Švedski omogočilo, da ob upoštevanju regionalnih razlik ta sredstva kar najbolje uporabi za opredeljene sektorje.

                  (12)

                  V okviru evropskega semestra za leto 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Švedske in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leto 2019, nacionalni reformni program za leto 2019 in ukrepanje po priporočilih, ki jih je Švedska prejela v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko na Švedskem, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (13)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leto 2019 in meni, da bo Švedska po pričakovanjih izpolnila določbe Pakta za stabilnost in rast.

                  (14)

                  Svet je ob upoštevanju poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil nacionalni reformni program za leto 2019 in konvergenčni program za leto 2019. Njegova priporočila v skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v priporočilu iz točke 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Švedska v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da bo:

         1.

            obravnavala tveganja, povezana z visoko zadolženostjo gospodinjstev, tako da bo postopno zmanjšala davčne olajšave za plačila obresti na hipotekarne kredite ali povečala periodične davke na nepremičnine; spodbujala naložbe v gradnjo stanovanjskih objektov, kjer je pomanjkanje najbolj pereče, zlasti z odpravo strukturnih ovir za gradnjo; izboljšala učinkovitost trga stanovanj, med drugim z uvedbo večje prožnosti pri oblikovanju najemnin in revizijo zasnove davka na kapitalski dobiček;

         2.

            ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotočila na izobraževanje ter znanja in spretnosti, ohranjanje naložb v trajnostni promet, da se nadgradijo različni načini prevoza, zlasti železnice, ter raziskave in inovacije, pri tem pa upoštevala regionalne razlike;

         3.

            zagotovila učinkovit nadzor in izvrševanje okvira za preprečevanje pranja denarja.

         V Bruslju, 9. julija 2019

               Za Svet

               Predsednik

            M. LINTILÄ

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

         (3)  UL C 320, 10.9.2018, str. 116.

         (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (5)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov, ki ga je Komisija preračunala z uporabo skupno dogovorjene metodologije.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2019 v zvezi z nacionalnim reformnim programom Združenega kraljestva za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za leti 2018/2019

text:
               5.9.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 301/163

      PRIPOROČILO SVETA
      z dne 9. julija 2019
      v zvezi z nacionalnim reformnim programom Združenega kraljestva za leto 2019 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Združenega kraljestva za leti 2018/2019
      (2019/C 301/28)
      SVET EVROPSKE UNIJE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
      ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
      ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
      ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
      ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
      ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Komisija je 21. novembra 2018 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2019. Pri tem je ustrezno upoštevala evropski steber socialnih pravic, ki so ga 17. novembra 2017 razglasili Evropski parlament, Svet in Komisija. Evropski svet je na zasedanju 21. marca 2019 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 21. novembra 2018 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela tudi poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Združenega kraljestva ni opredelila kot ene od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled.

                  (2)

                  Poročilo o državi za Združeno kraljestvo za leto 2019 je bilo objavljeno 27. februarja 2019. V njem so bili ocenjeni napredek Združenega kraljestva pri izvajanju priporočil za posamezno državo, ki jih je Svet sprejel 13. julija 2018, nadaljnje ukrepanje po priporočilih za posamezno državo, sprejetih v prejšnjih letih, in napredek pri doseganju njenih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

                  (3)

                  Združeno kraljestvo je 23. aprila 2019 predložilo nacionalni reformni program za leti 2018/2019 in konvergenčni program za leto 2019. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

                  (4)

                  Združeno kraljestvo je 29. marca 2017 uradno obvestilo Evropski svet, da namerava izstopiti iz Evropske unije. Ko bo Združeno kraljestvo izstopilo iz Evropske unije, bo postalo tretja država. Zaradi negotovosti v zvezi z datumom in pogoji izstopa Združenega kraljestva ter prihodnjimi odnosi Združenega kraljestva z EU se v tem dokumentu ne ugiba o morebitnih gospodarskih posledicah različnih scenarijev. V primeru, da Združeno kraljestvo izstopi iz Unije na podlagi Sporazuma o izstopu Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska iz Evropske unije in Evropske skupnosti za atomsko energijo (3) (sporazum o izstopu), s katerim se je strinjala vlada Združenega kraljestva in ga je odobril Evropski svet 25. novembra 2018, se bo pravo Unije, vključno z evropskim semestrom, še naprej uporabljalo za Združeno kraljestvo in v njem do konca prehodnega obdobja iz sporazuma o izstopu.

                  (5)

                  Ustrezna priporočila za posamezno državo so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov (v nadaljnjem besedilu: skladi ESI) za obdobje 2014–2020. Kot je določeno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, zagotovila v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti skladov ESI z dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Za Združeno kraljestvo trenutno veljajo preventivni del Pakta za stabilnost in rast ter prehodne določbe glede dolga do 2019/2020. Vlada v konvergenčnem programu za leti 2018/2019 pričakuje, da se bo nominalni primanjkljaj povečal z 1,2 % bruto domačega proizvoda (BDP) v letih 2018/2019 na 1,4 % BDP v letih 2019/2020 ter znižal na 1,1 % BDP v letih 2020/2021. Konvergenčni program ne vključuje srednjeročnega proračunskega cilja. V skladu s konvergenčnim programom naj bi se dolg sektorja država kot odstotek BDP s 85,5 % v letih 2018/2019 znižal na 83,8 % v letih 2019/2020, v letih 2020/2021 pa na 82,9 % BDP. Makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo te proračunske projekcije, je verjeten. Čeprav so ukrepi, potrebni za podporo načrtovanim ciljem glede primanjkljaja, na splošno dobro opredeljeni, naraščajoči pritiski na javnofinančne odhodke (5) na številnih področjih predstavljajo tveganje za dosego načrtovanega gibanja primanjkljaja.

                  (7)

                  Svet je 13. julija 2018 Združenemu kraljestvu priporočil, naj zagotovi, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letih 2019/2020 ne bo presegla 1,6 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP. Na podlagi pomladanske napovedi Komisije iz leta 2019 obstaja v letih 2019/2020 tveganje znatnega odklona od zahtev preventivnega dela Pakta za stabilnosti in rast.

                  (8)

                  V letih 2020/2021, ko naj bi bil delež dolga sektorja država v Združenem kraljestvu nad 60 % BDP, proizvodna vrzel pa naj bi znašala 0,3 %, nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov ne bi smela preseči 1,9 %, kar je v skladu s strukturno prilagoditvijo v višini 0,6 % BDP, kot izhaja iz matrike zahtev v okviru Pakta za stabilnost in rast. Ob upoštevanju nespremenjenih politik obstaja v letih 2020/2021 tveganje znatnega odklona od te zahteve. Pričakuje se, da bo Združeno kraljestvo v letih 2019/2020 izpolnjevalo prehodno pravilo glede dolga zaradi dovoljenega letnega odklona v višini 0,25 % in pravilo glede dolga v letih 2020/2021. Svet na splošno meni, da mora biti Združeno kraljestvo v pripravljenosti, da v letih 2019/2020 sprejme dodatne ukrepe za uskladitev z določbami Pakta za stabilnost in rast.

                  (9)

                  Združeno kraljestvo je že dolgo eno od gospodarstev G7 z najnižjimi kapitalskimi naložbami kot delež BDP. Tudi naložbe so med finančno krizo izjemno upadle, okrevanje zasebnih naložb po krizi pa je zastalo. Intenzivnost naložb v raziskave in razvoj Združenega kraljestva je v zadnjem desetletju znašala približno 1,7 % BDP, kar je pod povprečjem Unije. V svoji industrijski strategiji je Združeno kraljestvo določilo cilj za celotno gospodarstvo v višini 2,4 % BDP do leta 2027, dolgoročno pa 3 % BDP. Naložbe v raziskave in razvoj so zgoščene na omejeno število podjetij in regij. Ti obsežni primanjkljaji, tako na področju fizičnega kot človeškega kapitala, so temeljni vzrok za sorazmerno nizko in stagnirajočo produktivnost dela Združenega kraljestva.

                  (10)

                  Združeno kraljestvo ima stalno pomanjkanje stanovanj. Gradnja stanovanj po krizi je izgubila zagon. Pojavljajo se omejitve zmogljivosti, stanovanjske nepremičnine pa se še vedno gradijo v manjšem obsegu, kot se zahteva za zadostitev ocenjenega povpraševanja. Cene in najemnine stanovanj so še vedno visoke, zlasti na območjih, kjer je povpraševanje po stanovanjih veliko, ter kažejo znake precenjenosti. Znatno manj mladih odraslih ima zdaj svoje domove. Vlada izvaja vrsto ukrepov za povečanje ponudbe stanovanj. Hkrati ostajajo površine in lokacije zemljišč, ki so na voljo za nova stanovanja, omejene zaradi stroge regulacije trga zemljišč, zlasti v okolici velikih mest.

                  (11)

                  Za posodobitev in razširitev infrastrukturnih mrež ter zmanjšanje projektnih stroškov so potrebne velike naložbe. Pritisk na zmogljivost cestnih, železniških in letalskih mrež narašča. Združeno kraljestvo mora zagotoviti znatne nove in okolju prijaznejše zmogljivosti za proizvodnjo in dobavo energije. Razvoj infrastrukture Združenega kraljestva je bil do zdaj drag in počasen. Po desetletjih pomanjkanja javnih naložb se je vlada s strategijo za nacionalno infrastrukturo začela ukvarjati s pomanjkljivo infrastrukturo, vendar bo zunanje financiranje, kakršno napoveduje vlada, težko zagotoviti na stroškovno učinkovit način.

                  (12)

                  Čeprav je brezposelnost nizka, so realne plače še vedno pod najvišjo ravnjo iz obdobja pred krizo. Velik delež nizko usposobljenih delavcev ima omejene možnosti za poklicno napredovanje, kar zavira produktivnost in prispeva k visoki stopnji revščine zaposlenih. Izboljšati bi bilo treba učinkovitost sistemov izobraževanja in usposabljanja na področju osnovnih in tehničnih znanj in spretnosti. Vlada izvaja reforme za usposabljanje v razredu in na delovnem mestu, vendar je število vpisov v novi vzporedni sistem veliko manjše od pričakovanega.

                  (13)

                  V okviru evropskega semestra 2019 je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Združenega kraljestva in jo objavila v poročilu o državi za leto 2019. Prav tako je ocenila konvergenčni program za leti 2018/2019 in nacionalni reformni program za leto 2019 ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Združeno kraljestvo prejelo v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni Unije v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Združenem kraljestvu, ampak tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami Unije.

                  (14)

                  Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program za leti 2018/2019, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu 1 spodaj –

            PRIPOROČA, da Združeno kraljestvo v letih 2019 in 2020 ukrepa tako, da bo:

         1.

            zagotovilo, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letih 2020/2021 ne bo presegla 1,9 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 0,6 % BDP;

         2.

            ekonomsko politiko v zvezi z naložbami osredotočilo na raziskave in inovacije, razpoložljivost stanovanj, usposabljanje in izpopolnjevanje, trajnostni promet, prehod na nizkoogljično gospodarstvo in energetski prehod ter pri tem upoštevalo regionalne razlike.

         V Bruslju, 9. julija 2019

               Za Svet

               Predsednik

            M. LINTILÄ

         (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

         (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

         (3)  UL C 66 I, 19.2.2019, str. 1.

         (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

         (5)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so porazdeljene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

         (6)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: Priporočilo Komisije (EU) 2019/1888 z dne 7. novembra 2019 o spremljanju prisotnosti akrilamida v nekaterih živilih

text:
               11.11.2019

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 290/31

      PRIPOROČILO KOMISIJE (EU) 2019/1888
      z dne 7. novembra 2019
      o spremljanju prisotnosti akrilamida v nekaterih živilih
      EVROPSKA KOMISIJA JE –
      ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Uredba Komisije (EU) 2017/2158 (1) uvaja posebne obveznosti za nosilce dejavnosti, ki proizvajajo in dajejo v promet nekatera živila, v skladu s katerimi morajo določiti program lastnega vzorčenja in analize ravni akrilamida v živilih ter uporabiti posebne blažilne ukrepe, da se dosežejo ravni akrilamida, ki so tako nizko pod referenčnimi ravnmi iz navedene uredbe, kot je to razumno mogoče doseči.

                  (2)

                  Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (2) določa obveznost za pristojne organe, v skladu s katero morajo izvajati uradni nadzor za preverjanje skladnosti s pravili, katerih cilj je zlasti a) preprečiti, odpraviti ali zmanjšati tveganja za ljudi in živali na sprejemljivo raven, neposredno ali prek okolja, ter b) zagotoviti pošteno ravnanje v trgovini s krmo in živili ter zaščititi interese potrošnikov, vključno z označevanjem živil in krme ter drugimi oblikami obveščanja potrošnikov. Uradni nadzor je treba izvajati tudi za preveritev izpolnjevanja obveznosti, določenih v skladu z Uredbo (EU) 2017/2158.

                  (3)

                  Priznava se, da kljub obveznostim iz člena 4 Uredbe (EU) 2017/2158 in rezultatom izvedenih uradnih nadzorov ni na voljo dovolj podatkov o prisotnosti akrilamida v nekaterih živilih iz člena 1(2) navedene uredbe. Prav tako ni na voljo dovolj podatkov o prisotnosti akrilamida v živilih, ki ne spadajo na področje uporabe Uredbe (EU) 2017/2158, vendar bi lahko vsebovala znatne ravni akrilamida in/ali bi lahko pomembno prispevala k prehranski izpostavljenosti akrilamidu.

                  (4)

                  Za zagotovitev visoke ravni varovanja zdravja ljudi je zato ustrezno, da pristojni organi in nosilci živilske dejavnosti v okviru svojih pristojnosti in brez poseganja v obveznosti, določene z Uredbo (EU) 2017/2158 in na podlagi Uredbe (ES) št. 882/2004, spremljajo prisotnost akrilamida v takih živilih, da bi lahko sprejeli morebitne ukrepe za obvladovanje tveganja, ki bi morali dopolnjevati tiste, ki so že določeni z Uredbo (EU) 2017/2158.

                  (5)

                  Za usmerjanje pristojnih organov in nosilcev živilske dejavnosti v zvezi s tem, katera živila bi bilo treba spremljati, je bil pripravljen neizčrpen seznam kategorij živil oziroma živil samih.

                  (6)

                  Priporočili Komisije 2010/307/EU (3) in 2013/647/EU (4) s sprejetjem Uredbe (EU) 2017/2158 in tega priporočila zastarita in bi ju bilo zato treba razveljaviti –

            SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

                  (1)

                  Brez poseganja v obveznosti, določene na podlagi Uredbe (ES) št. 882/2004, bi morali pristojni organi v državah članicah redno spremljati prisotnost in ravni akrilamida v živilih, zlasti v živilih, navedenih v Prilogi.
                  Brez poseganja v obveznosti iz Uredbe (EU) 2017/2158 bi morali nosilci živilske dejavnosti redno spremljati prisotnost in ravni akrilamida v živilih, zlasti v živilih, navedenih v Prilogi.

                  (2)

                  Države članice in nosilci živilske dejavnosti bi morali vsako leto do 1. oktobra Evropski agenciji za varnost hrane (EFSA) poslati podatke, ki so jih v preteklem letu zbrali v okviru svojih dejavnosti spremljanja, za vključitev v enotno podatkovno bazo, in sicer v skladu z navodili EFSA o standardnem opisu vzorca (SSD) za živila in krmo ter dodatnimi posebnimi zahtevami EFSA glede poročanja (5).

                  (3)

                  Za zagotovitev reprezentativnosti vzorcev bi morale države članice upoštevati postopke vzorčenja iz dela B Priloge k Uredbi Komisije (ES) št. 333/2007 (6).
                  Postopek vzorčenja, ki ga uporabi nosilec živilske dejavnosti, lahko odstopa od določb Uredbe (ES) št. 333/2007, vendar bi moral kljub temu biti reprezentativen za serijo.

                  (4)

                  Države članice bi morale izvesti analizo akrilamida v skladu z merili iz Uredbe (ES) št. 333/2007.
                  Nosilci živilske dejavnosti bi morali zagotoviti, da se analiza akrilamida izvede v skladu z zahtevami in merili iz Priloge III k Uredbi (EU) 2017/2158.

                  (5)

                  Priporočili 2010/307/EU in 2013/647/EU se razveljavita.

         V Bruslju, 7. novembra 2019

               Za Komisijo

            Vytenis ANDRIUKAITIS

               Član Komisije

         (1)  Uredba Komisije (EU) 2017/2158 z dne 20. novembra 2017 o blažilnih ukrepih in referenčnih ravneh za zmanjšanje prisotnosti akrilamida v živilih (UL L 304, 21.11.2017, str. 24).

         (2)  Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (UL L 165, 30.4.2004, str. 1).

         (3)  Priporočilo Komisije 2010/307/EU z dne 2. junija 2010 o spremljanju ravni akrilamida v živilih (UL L 137, 3.6.2010, str. 4).

         (4)  Priporočilo Komisije 2013/647/EU z dne 8. novembra 2013 glede ugotavljanja ravni akrilamida v živilih (UL L 301, 12.11.2013, str. 15).

         (5)  http://www.efsa.europa.eu/en/consultations/call/180307

         (6)  Uredba Komisije (ES) št. 333/2007 z dne 28. marca 2007 o določitvi metod vzorčenja in analitskih metod za uradni nadzor vsebnosti svinca, kadmija, živega srebra, anorganskega kositra, 3-MCPD in benzo-a-pirena v živilih (UL L 88, 29.3.2007, str. 29).

         PRILOGA

            NEIZČRPNI SEZNAM ŽIVIL ZA SPREMLJANJE PRISOTNOSTI AKRILAMIDA

            Proizvodi iz krompirja

                     —

                     Praženi krompir (rösti)

                     —

                     Kroketi, vojvodinjin krompir (pommes duchesse), krompirjeve kroglice ipd.

                     —

                     Gratiniran krompir (in gratinirana zelenjava)

                     —

                     Jedi iz krompirja in mesa

                     —

                     Jedi iz krompirja in sira

            Pekovski izdelki

                     —

                     Štručke (štručke za hamburger, polnozrnate štručke, mlečne štručke ipd.)

                     —

                     Kruh pita, mehiške tortilje

                     —

                     Rogljički

                     —

                     Krofi

                     —

                     Posebna krušna peciva (pumpernikel, olivna čabata, čebulni kruh ipd.)

                     —

                     Palačinke

                     —

                     Ocvrti piškoti iz tankih lističev testa

                     —

                     Churros

            Živila iz žitaric

                     —

                     Riževi krekerji

                     —

                     Koruzni krekerji

                     —

                     Prigrizki iz žitaric (na primer proizvodi iz brizganega koruznega in/ali pšeničnega škroba)

                     —

                     Medeni praženi müsli

            Drugo

                     —

                     Zelenjavni čips/ocvrtki

                     —

                     Praženi oreški

                     —

                     Pražena semena oljnic

                     —

                     Suho sadje

                     —

                     Pražena kakavova zrna in izdelki iz kakava

                     —

                     Olive v slanici

                     —

                     Kavni nadomestki, ki niso na osnovi cikorije ali žitaric

                     —

                     Fondan, karamel, nugat ipd.