title: Priporočilo Sveta z dne 12. julija 2016 v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Luksemburga za leto 2016

text:
               18.8.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 299/101

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 12. julija 2016
   v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2016 in mnenje Sveta o programu stabilnosti Luksemburga za leto 2016
   (2016/C 299/24)
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 121(2) in člena 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je 26. novembra 2015 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih politik za leto 2016. Evropski svet je na zasedanju 17. in 18. marca 2016 potrdil prednostne naloge iz letnega pregleda rasti. Komisija je 26. novembra 2015 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Luksemburga ni opredelila kot eno od držav članic, za katere bo opravljen poglobljeni pregled. Komisija je istega dne sprejela priporočilo za priporočilo Sveta glede ekonomske politike euroobmočja. To priporočilo je Evropski svet potrdil na zasedanju 18. in 19. februarja 2016, Svet pa ga je sprejel 8. marca 2016 (3). Luksemburg bi moral kot država, katere valuta je euro, in zaradi tesne medsebojne povezanosti gospodarstev ekonomske in monetarne unije zagotoviti, da to priporočilo v celoti in pravočasno izvede.

               (2)

               Poročilo o državi za Luksemburg je bilo objavljeno 26. februarja 2016. V njem je bil ocenjen napredek Luksemburga pri izvajanju priporočil za posamezne države, ki jih je Svet sprejel 14. julija 2015, in doseganju njegovih nacionalnih ciljev iz strategije Evropa 2020.

               (3)

               Luksemburg je 29. aprila 2016 predložil nacionalni program reform za leto 2016 in program stabilnosti za leto 2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (4)

               Ustrezna priporočila za posamezne države so bila obravnavana pri načrtovanju programov evropskih strukturnih in investicijskih skladov za obdobje 2014–2020. Kot je predvideno v členu 23 Uredbe (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), lahko Komisija od države članice zahteva, da pregleda svoj partnerski sporazum in ustrezne programe ter predlaga njihove spremembe, kadar je to potrebno za podporo izvajanju ustreznih priporočil Sveta. Komisija je zagotovila dodatne podrobnosti o tem, kako bo uporabila to določbo, v smernicah o uporabi ukrepov za povezovanje uspešnosti evropskih strukturnih in investicijskih skladov z dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Za Luksemburg trenutno velja preventivni del Pakta za stabilnost in rast. V programu stabilnosti za leto 2016 vlada načrtuje, da bo v letu 2017 dosegla uravnotežen proračun, nato pa manjše presežke, ki bodo do leta 2020 dosegli 0,4 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj bo še naprej izpolnjen v celotnem obdobju programa. Vendar Luksemburg v svojem programu stabilnosti napoveduje, da se bo srednjeročni proračunski cilj s strukturnega presežka v višini 0,5 % BDP do leta 2016 spremenil v strukturni primanjkljaj v višini 0,5 % BDP od leta 2017 dalje. V skladu s programom stabilnosti se pričakuje, da se bo delež javnega dolga v BDP postopoma povečal na 23,5 % BDP v letu 2020. Makroekonomski scenarij, ki podpira te proračunske napovedi, je verjeten, razen za leti 2017 in 2018, za kateri je ugoden. Glede na pomladansko napoved Komisije iz leta 2016 naj bi se strukturni presežek v letu 2016 znižal na 1,4 % BDP, v letu 2017 pa nadalje na 0,3 % BDP, s čimer bi ostal nad srednjeročnim proračunskim ciljem. Morebitni prihodnji odkloni bi se ocenili glede na zahtevo po ohranitvi strukturnega salda v višini srednjeročnega proračunskega cilja, upoštevajoč potrebo po zagotavljanju dolgoročne vzdržnosti javnih financ, zlasti na področju pokojnin. Svet na podlagi svoje ocene programa stabilnosti in ob upoštevanju pomladanske napovedi Komisije iz leta 2016 meni, da bo Luksemburg izpolnjeval določbe Pakta za stabilnost in rast.

               (6)

               Luksemburški organi so napovedali glavne usmeritve celovite davčne reforme, ki naj bi začela veljati leta 2017. Reforma predvideva spremembe zlasti na področju neposrednega obdavčenja, tako za posameznike kot za družbe. Njen cilj je postopno znižanje stopnje davka od dohodka pravnih oseb (da bi se povečala konkurenčnost) in večja progresivnost dohodnine (s ciljem povečati pravičnost). Zaradi rasti nekaterih davčnih odhodkov, zlasti v zvezi s stanovanji, obstaja nevarnost skrčenja davčne osnove. Tudi nekateri mednarodni dogodki bi lahko vplivali na oblikovanje luksemburškega davčnega sistema, pri čemer izpostavljajo krhkost vsaj dela davčnih prihodkov. Za zagotovitev njihove predvidljivosti bi bilo treba dodatno razširiti davčno osnovo, zlasti z revizijo trenutno nizke obdavčitve stanovanjskih nepremičnin in intenzivnejšo uporabo alternativnih virov, vključno z okoljskimi davki. V zvezi s tem razveljavitev posebne ureditve za obdavčitev intelektualne lastnine omogoča določeno razširitev osnove za davek od dohodkov pravnih oseb. V okviru evropskega semestra se bosta še naprej pozorno spremljala sprejemanje in izvajanje davčnih reform.

               (7)

               Luksemburški organi so si ob upoštevanju tveganj, povezanih z močno odvisnostjo od finančnega sektorja, prizadevali za večjo diverzifikacijo gospodarstva. Glede na visoko raven stroškov dela v državi so dejavnosti z višjo dodano vrednostjo tiste, ki ponujajo možnosti za sprostitev alternativnih virov rasti. Uspešna diverzifikacija gospodarstva Luksemburga je torej v veliki meri odvisna od sektorjev, ki so manj občutljivi na ravni stroškov dela. Večinoma temeljijo na raziskavah in inovacijah, ki so intenzivne tako tehnološko kot glede uporabe znanja. K diverzifikaciji gospodarstva bi prav tako lahko pripomogla nadaljnja širitev sicer že uspešnega sektorja nefinančnih storitev. Z zmanjšanjem ali odpravo obstoječih ovir za naložbe in inovacije, ki omejujejo gospodarski razvoj, bi država sprostila potencial za inovacije in prispevala k diverzifikaciji. Medtem ko so javne naložbe nad povprečjem euroobmočja, pa so zasebne naložbe premalo uspešne. Ohranjanje visoke ravni naložb je ključnega pomena za ohranitev obetov za rast. Analiza v poročilu o državi kaže, da je Luksemburg država z najbolj omejevalnimi predpisi v Uniji za ustanavljanje na področju poslovnih storitev in trgovine na drobno. Glavne omejitve zadevajo zahteve glede lastništva, glasovalne pravice in multidisciplinarne omejitve v sektorju poslovnih storitev ter zahteve za poslovanje in ustanavljanje v maloprodajnem sektorju.

               (8)

               Stalna rast cen stanovanj v zadnjih desetletjih ter pričakovana močna demografska in zaposlitvena dinamika v prihodnjih letih bi lahko postali ovira za predvideno povečanje prebivalstva in delovne sile. Ta obet je še toliko bolj verjeten, saj je gospodarstvo v veliki meri odvisno od vložka visokokvalificiranih delavcev iz sosednjih držav, ki predstavljajo približno tretjino vseh zaposlitev. Dinamičnost cen stanovanjskih nepremičnin je posledica neusklajenosti med povpraševanjem in ponudbo, zlasti pa pomanjkanja razpoložljivih in cenovno dostopnih stanovanj. Nezadostna razpoložljivost zemljišč za nove gradnje in neoptimalna upravna uspešnost pri postopkih za izdajo gradbenih dovoljenj ovirata prožnost ponudbe stanovanj. Verjetno je, da se bo zaradi toge stanovanjske ponudbe pomemben del davčnih olajšav, ki so na voljo v okviru sedanjih politik, prav tako prelil v cene stanovanj. Okrepiti bi bilo mogoče tudi prizadevanja za zagotavljanje socialnih stanovanj po dostopnih cenah. Sedanji stanovanjski trg gospodinjstev ne le odvrača od prebivanja v Luksemburgu, temveč tudi povečuje problem prometnih zastojev in onesnaževanja. Nove demografske projekcije iz poročila o staranju prebivalstva za leto 2015 še povečujejo pritisk na odpravljanje ozkih grl za naložbe na prometnem in stanovanjskem področju, morale pa bi se odražati v štirih prihodnjih sektorskih načrtih za stanovanjske površine, prometne površine, gospodarske cone in zelene površine.

               (9)

               Gibanje plač v nekaterih sektorjih morda ni v skladu z razvojem produktivnosti, kar bi lahko oviralo uspešno diverzifikacijo gospodarstva. To še bolj omejuje nabor ciljnih sektorjev, in sicer zlasti na tiste z visoko dodano vrednostjo. V zadnjem desetletju so stroški dela na enoto v Luksemburgu rasli hitreje kot v večini držav članic euroobmočja. Samodejna indeksacija plač v celotnem gospodarstvu igra vlogo pri omejevanju razlike v plačah med sektorji in bi lahko preprečila upoštevanje razlik v produktivnosti dela. Vendar je dolgotrajna nizka inflacija odložila sprožitev samodejne prilagoditve plač in prispevala k njihovi zmerni rasti. Ob šibki rasti plač in porastu proizvodnje so se izgube stroškovne konkurenčnosti zmanjšale. V zvezi s tem je nujno treba spremljati razvoj plač.

               (10)

               Obveznosti v zvezi s staranjem prebivalstva dolgoročno še naprej predstavljajo tveganje, zlasti glede stroškov pokojnin. Luksemburg je z omejevanjem predčasnega upokojevanja dosegel omejen napredek pri zmanjševanju vrzeli med zakonsko določeno in dejansko upokojitveno starostjo. Julija 2015 je bil parlamentu predložen osnutek zakona o spremembi programov predčasnega upokojevanja. Vendar bo država, medtem ko bo en program odpravila, olajšala pogoje za dostop do drugih programov predčasnega upokojevanja. Julija 2015 je bil sprejet zakon o ponovni razvrstitvi za delo nezmožnih delavcev, uporablja pa se od 1. januarja 2016. Zakon je povečal možnosti za delo nezmožnih delavcev, da ostanejo na trgu dela, in posledično pomeni zmanjšanje števila oseb, ki se predčasno upokojujejo. Predčasno upokojevanje je še vedno zelo razširjeno, spodbude za daljšo delovno aktivnost pa so omejene. Država še vedno nima celotne strategije o starostni politiki, na podlagi katere bi starejši delavci ostali zaposleni dlje in bi se jim zagotavljale spodbude in znanja, da bi se vrnili na delo. Parlament še vedno razpravlja o „paktu o starosti“, katerega namen je podjetja z več kot 150 zaposlenimi spodbuditi k zadržanju starejših delavcev.

               (11)

               V skladu s pokojninsko reformo iz leta 2012 je treba vsakih pet let po sprejetju reforme izvesti spremljanje in oceno vzdržnosti pokojninskega sistema. Vlada je potrdila svojo namero, da bo oceno namesto leta 2017, kot je bilo prvotno načrtovano, predčasno izvedla leta 2016, ustanovila pa je tudi delovno skupino za pokojnine, ki je zadolžena za izvedbo ocenjevanja. Pri povezovanju zakonsko določene upokojitvene starosti s pričakovano življenjsko dobo, kar je Svet že priporočil, ni bilo nobenega napredka. Luksemburg je edina država članica, ki za obdobje 2013–2060 ni določila nobenega nadaljnjega zvišanja zakonsko določene upokojitvene starosti za redno in predčasno upokojitev. V poročilu o staranju za leto 2015 je napovedano povečanje odhodkov, povezanih s staranjem prebivalstva, popravljeno navzdol, vendar je to spremembo mogoče razložiti skoraj izključno kot posledico ugodnejših projekcij demografskih gibanj, saj država ni sprejela nobenih novih reform. Tudi po popravku pa napovedano povečanje odhodkov za pokojnine ostaja najvišje v Uniji. Poleg tega se Luksemburg sooča s tveganji, povezanimi s pričakovanim povečanjem odhodkov za dolgotrajno oskrbo, ki je, izraženo v deležu BDP, med najvišjimi od vseh držav članic. To pa se zdi, da je posledica najvišjega predvidenega povečanja deleža vzdrževanega prebivalstva v Uniji do leta 2060. Država je opravila tudi pripravljalno delo za reformo za zagotovitev dolgoročne vzdržnosti zavarovanja za dolgotrajno oskrbo.

               (12)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla izčrpno analizo ekonomske politike Luksemburga in jo objavila v poročilu o državi za leto 2016. Prav tako je ocenila program stabilnosti in nacionalni program reform ter ukrepanje po priporočilih, ki jih je Luksemburg prejel v prejšnjih letih. Glede na to, da je treba okrepiti splošno ekonomsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialnoekonomsko politiko v Luksemburgu, temveč tudi njihovo skladnost s pravili in smernicami EU. Priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih 1 in 2.

               (13)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program stabilnosti in meni (5), da bo Luksemburg izpolnjeval določbe Pakta za stabilnost in rast –

         PRIPOROČA, da Luksemburg v obdobju 2016–2017 ukrepa tako, da:

               1.

               Zagotovi dolgoročno vzdržnost javnih pokojnin z dvigom dejanske upokojitvene starosti, omejevanjem predčasnega upokojevanja, povečanjem spodbud za daljšo delovno aktivnost in z uskladitvijo zakonsko določene upokojitvene starosti s spremembami pričakovane življenjske dobe.

               2.

               Odstrani ovire za naložbe in inovacije, ki omejujejo gospodarski razvoj v sektorju poslovnih storitev. Odpravi ozka grla, ki ovirajo stanovanjske naložbe.

      V Bruslju, 12. julija 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Uredba (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (UL L 306, 23.11.2011, str. 25).

      (3)  UL C 96, 11.3.2016, str. 1.

      (4)  Uredba (EU) št. 1303/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o skupnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem kmetijskem skladu za razvoj podeželja in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo, o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu in Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo ter o razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 (UL L 347, 20.12.2013, str. 320).

      (5)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.


title: 2013/142/EU: Priporočilo Komisije z dne 12. marca 2013 o krepitvi demokratične in učinkovite izvedbe volitev v Evropski parlament

text:
               21.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 79/29

         PRIPOROČILO KOMISIJE
   z dne 12. marca 2013
   o krepitvi demokratične in učinkovite izvedbe volitev v Evropski parlament
   (2013/142/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 292 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 10(2) Pogodbe o Evropski uniji določa, da so državljani na ravni Unije neposredno zastopani v Evropskem parlamentu. Na podlagi tega se zagotovi, da sta demokratični nadzor in odgovornost prisotna na ravni odločanja.

               (2)

               Člen 10(3) Pogodbe o Evropski uniji navaja, da ima vsak državljan pravico, da sodeluje v demokratičnem življenju Unije ter da se odločitve sprejemajo kar najbolj odprto in v kar najtesnejši povezavi z državljani.

               (3)

               Lizbonska pogodba krepi vlogo državljanov Unije kot političnih akterjev, s čimer vzpostavlja trdno povezavo med državljani, uveljavljanjem njihovih političnih pravic in demokratičnim življenjem Unije.

               (4)

               Krepitev demokratične legitimnosti postopka odločanja na ravni EU in približevanje sistema državljanom Unije je zlasti pomembno v zvezi z ukrepi, ki so na ravni EU potrebni za razreševanje finančne in državne dolžniške krize.

               (5)

               Sporočilo Komisije z dne 28. novembra 2012 Načrt za poglobljeno in pravo ekonomsko in monetarno Unijo – Začetek evropske razprave (1) je poudarilo, da sta okrepljena demokratična legitimnost in odgovornost nujen sestavni del vsake reforme Evropske unije.

               (6)

               Člen 10(4) Pogodbe o Evropski uniji in člen 12(2) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah določata, da evropske politične stranke odločilno prispevajo k oblikovanju evropske politične zavesti in k izražanju volje državljanov Unije.

               (7)

               Komisija je 12. septembra 2012 predložila predlog Uredbe o statutu in financiranju evropskih političnih strank in evropskih političnih fundacij (2), da bi se evropskim političnim strankam omogočilo izvajanje nalog v celoti. Namen predloga je zagotoviti, da bi imele evropske politične stranke koristi od bolj vidnega statusa ter prožnejšega, preglednejšega in učinkovitejšega okvira financiranja. Komisija je predlagala tudi, da bi evropske politične stranke v okviru volitev v Evropski parlament morale sprejeti vse ustrezne ukrepe za obveščanje državljanov Unije o povezavah med nacionalnimi političnimi strankami in evropskimi političnimi strankami. Ko bo sprejeta, bo nova uredba razveljavila in nadomestila Uredbo (ES) št. 2004/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja (3).

               (8)

               Vzpostavitev pregledne povezave med nacionalnimi strankami, ki jih državljani Unije podprejo z glasovi, in evropskimi političnimi strankami, s katerimi so nacionalne stranke povezane, bi evropskim političnim strankam morala omogočiti, da bolj neposredno izražajo voljo državljanov Unije, imeti pa bi morala tudi močan vpliv na preglednost odločanja v Uniji.

               (9)

               Nadaljnja krepitev preglednosti volitev v Evropski parlament bo prispevala k boljšemu upoštevanju okrepljene vloge in pristojnosti Evropskega parlamenta v okviru Lizbonske pogodbe. Krepitev povezave državljanov Unije z demokratičnim procesom Unije je neločljivo povezana z večjim institucionalnim povezovanjem.

               (10)

               Dodatni ukrepi bi okrepili vidnost evropskih političnih strank v celotnem volilnem postopku, od volilne kampanje do oddaje glasov, in jim omogočili, da bi učinkovito zapolnile vrzel med politiko in državljani Unije, s čimer bi pripomogle k izpolnitvi obveznosti obveščanja, kakor jo za evropske politične stranke določa predlog Komisije za Uredbo o statutu in financiranju evropskih političnih strank in evropskih političnih fundacij.

               (11)

               V mnogih državah članicah je že vzpostavljena praksa, da nekatere ali vse nacionalne stranke na glasovnicah za volitve v Evropski parlament navedejo svojo povezavo z evropsko politično stranko. Da se med celotnim evropskim volilnim procesom zagotovi vidnost evropskih političnih strank, bi bilo ključnega pomena, da vse države članice spodbudijo in poenostavijo zagotavljanje informacij volivcem o povezavah nacionalnih strank z evropskimi političnimi strankami. Da se nadalje okrepi preglednost volitev v Evropski parlament, obenem pa poveča odgovornost političnih strank, ki so udeležene v evropskem volilnem procesu, in zaupanje volivcev v ta proces, bi morale nacionalne stranke pred volitvami javno oznaniti povezavo z zadevno evropsko politično stranko. Z izjemo različnih strankarskih prireditev, kot so strankarski kongresi, so volilne kampanje nacionalnih strank dejansko najprimernejše in najučinkovitejše sredstvo za oznanitev take povezave in zagotovitev njene močne vidnosti.

               (12)

               S Sklepom št. 1093/2012/EU Evropskega parlamenta in Sveta (4) je bilo leto 2013 razglašeno za evropsko leto državljanov. Nadaljnja krepitev moči državljanov v okviru volitev v Evropski parlament je pomemben ukrep, ki ga bo treba sprejeti v tem letu.

               (13)

               Od Lizbonske pogodbe naprej predsednika Komisije izvoli Evropski parlament v skladu s postopkom iz člena 17(7) Pogodbe o Evropski uniji in ob upoštevanju ureditev, kakor jih določa izjava (št.) 11 k Lizbonski pogodbi. V skladu s temi postopki je treba upoštevati volitve v Evropski parlament ter pri izvolitvi predsednika Komisije opraviti ustrezna posvetovanja med Evropskim svetom in Evropskim parlamentom. Te določbe odražajo povečano vlogo Evropskega parlamenta pri imenovanju predsednika Komisije in pomen izida volitev v Evropski parlament za ta postopek.

               (14)

               Evropski parlament v Resoluciji o volitvah v Evropski parlament leta 2014 z dne 22. novembra 2012 (5) poziva evropske politične skupine, naj imenujejo kandidate za predsednika Komisije, od teh pa pričakuje vodilno vlogo v parlamentarni volilni kampanji, zlasti tako, da bodo osebno predstavili svoje programe v vseh državah članicah Unije. Navedena resolucija nadalje poudarja povečano vlogo, ki jo imajo volitve v Evropski parlament pri izvolitvi predsednika Komisije.

               (15)

               Komisija je v sporočilu Načrt za poglobljeno in pravo ekonomsko in monetarno unijo – Začetek evropske razprave z dne 28. novembra 2012 poudarila imenovanje kandidatov za mesto predsednika Komisije s strani političnih strank v okviru volitev v Evropski parlament leta 2014 kot enega od bistvenih korakov za spodbujanje oblikovanja prave evropske politične sfere.

               (16)

               Zato je primerno ozaveščati državljane Unije v zvezi z osrednjo vlogo njihovih glasov pri imenovanju predsednika Komisije in kandidatov za to funkcijo, ki jih podprejo stranke, za katere so glasovali na volitvah v Evropski parlament.

               (17)

               Če evropske politične stranke in nacionalne stranke v okviru volitev v Evropski parlament oznanijo kandidate za predsednika Komisije, ki so jim namenile podporo, in njihov program, bi bila s tem vzpostavljena konkretna in vidna povezava med posameznim oddanim glasom državljana Unije za politično stranko na evropskih volitvah in kandidatom za predsednika Komisije, ki ga ta stranka podpira. S tem bi se morala povečati legitimnost predsednika Komisije, odgovornost Komisije v razmerju do Evropskega parlamenta in evropskih volivcev ter bolj na splošno demokratična legitimnost celotnega postopka odločanja v Uniji. Namen političnih oddaj je omogočiti volivcem, da sprejmejo premišljene odločitve. Zato je primerno, da bi nacionalne politične stranke uporabile tudi to sredstvo za oznanitev, katerega kandidata za predsednika Komisije podpirajo, in za predstavitev njegovega programa.

               (18)

               Volitve v Evropski parlament trenutno potekajo več dni, ker so v različnih državah članicah organizirane ob različnih dnevih. Enoten evropski volilni dan z volišči, ki se zaprejo ob istem času, bi bolje odražal skupno udeležbo državljanov po Uniji in je zato del predstavniške demokracije, na kateri temelji EU.

               (19)

               Državljani Unije imajo aktivno in pasivno volilno pravico na volitvah v Evropski parlament v državi članici prebivanja v skladu s členom 22(2) PDEU, ki se izvaja z Direktivo Sveta 93/109/ES z dne 6. decembra 1993 o podrobni ureditvi uresničevanja aktivne in pasivne volilne pravice na volitvah v Evropski parlament za državljane Unije, ki prebivajo v državi članici, niso pa njeni državljani (6).

               (20)

               Z Direktivo 93/109/ES se vzpostavlja mehanizem izmenjave informacij, s katerim bo zagotovljeno, da državljani na istih volitvah ne bodo smeli voliti ali kandidirati v več kot eni državi članici.

               (21)

               Mnoga poročila Komisije o uporabi Direktive 93/109/ES skozi leta (7) in nazadnje poročilo iz leta 2010, ki je vrednotilo volitve poslancev Evropskega parlamenta leta 2009 (8) so razkrila pomanjkljivosti v delovanju mehanizma za preprečevanje večkratnega glasovanja in kandidiranja. Te pomanjkljivosti so zlasti posledica nepopolnih osebnih podatkov, ki jih države članice prebivanja v okviru navedene direktive uradno sporočijo matičnim državam članicam državljanov Unije. Pomanjkljivosti so prav tako posledica razlik v volilnih koledarjih držav članic. Zato velikega števila državljanov Unije, ki so se vpisali v volilni imenik v državi članici prebivanja, v njihovi matični državi članici ni bilo mogoče identificirati.

               (22)

               Z ukrepi na podlagi obsežnih posvetovanj s strokovnjaki držav članic in dobrih praks, ugotovljenih v tem okviru, bi bilo mogoče učinkovito obravnavati nekatere izmed teh pomanjkljivosti, da se izboljša delovanje mehanizma na evropskih volitvah leta 2014 in zmanjša upravno breme nacionalnih organov.

               (23)

               Večina držav članic je že ustanovila enotni organ za stike za izmenjavo podatkov o volivcih in kandidatih v okviru Direktive 93/109/ES. Splošna učinkovitost mehanizma bi se povečala, če bi vse države članice ustanovile tak organ.

               (24)

               Roki za dokončno oblikovanje volilnih imenikov se med državami članicami zelo razlikujejo, iztečejo pa se lahko od dveh mesecev do pet dni pred dnevom volitev. Učinkovitost mehanizma bi se povečala, če bi države članice ob upoštevanju časovnega razporeda volilnega postopka v drugih državah članicah podatke o volivcih poslale pravočasno, da bi bilo v okviru nacionalnih ureditev zadevnih matičnih držav članic še mogoče sprejeti potrebne ukrepe. Več nadaljnjih tehničnih vidikov prenosa podatkov bi bilo mogoče izboljšati, da se poveča učinkovitost mehanizma. Ti vključujejo uporabo enotnega elektronskega formata in enotnega nabora znakov, načina prenosa podatkov in metodo kodiranja za zagotovitev primerne ravni zaščite osebnih podatkov.

               (25)

               Če bi država članica prebivanja uradno sporočila nekatere dodatne osebne podatke o volivcih, ki se v okviru Direktive 93/109/ES izrecno ne zahtevajo, bi to matičnim državam članicam omogočilo, da z večjo učinkovitostjo identificirajo svoje državljane v volilnih imenikih. Osebni podatki, ki bi bili potrebni za učinkovitost mehanizma, se razlikujejo med državami članicami.

               (26)

               Vsaka obdelava osebnih podatkov v okviru mehanizma izmenjave informacij bi morala biti v skladu z nacionalnimi zakoni, s katerimi se izvaja Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (9) –

         SPREJELA NASLEDNJE PRIPOROČILO:

      DEMOKRATIČNA IZVEDBA VOLITEV

      Spodbujanje in poenostavitev zagotavljanja informacij volivcem o povezavah med nacionalnimi strankami in evropskimi političnimi strankami

               1.

               Države članice bi morale spodbujati in poenostaviti zagotavljanje informacij volivcem o povezavah med nacionalnimi strankami in evropskimi političnimi strankami pred volitvami v Evropski parlament in v času volitev, med drugim tako, da se omogoči in spodbuja navajanje takih povezav na glasovnicah za volitve, ki so v uporabi na teh volitvah.

      Obveščanje volivcev o povezavah med nacionalnimi strankami in evropskimi političnimi strankami

               2.

               Nacionalne politične stranke, ki se udeležijo volitev v Evropski parlament, bi morale pred temi volitvami javno oznaniti svoje povezave z evropskimi političnimi strankami. Nacionalne politične stranke bi morale označiti svoje povezave z evropskimi političnimi strankami v vsem gradivu, sporočilih in političnih oddajah v zvezi s kampanjo.

      Podpora kandidatu za predsednika Evropske Komisije

               3.

               Evropske in nacionalne politične stranke bi morale pred volitvami v Evropski parlament oznaniti kandidata za funkcijo predsednika Evropske komisije, ki so mu namenile podporo, in njegov program.
               Nacionalne politične stranke bi morale zagotoviti, da se njihove politične oddaje v povezavi z volitvami v Evropski parlament uporabijo tudi za obveščanje državljanov o kandidatu za funkcijo predsednika Evropske komisije, ki so mu namenile podporo, in o njegovem programu.

      Enotni volilni dan

               4.

               Države članice bi se morale dogovoriti o enotnem dnevu za volitve v Evropski parlament, pri čemer bi se volišča morala zapreti ob istem času.

      UČINKOVITA IZVEDBA VOLITEV

      Enotni organ za stike

               5.

               Države članice bi morale za izvajanje člena 13 Direktive 93/109/ES vzpostaviti enoten organ za stike, ki bi bil zadolžen za izmenjavo podatkov o volivcih.

      Prenos podatkov

               6.

               Države članice bi morale upoštevati volilne ureditve drugih držav članic, kolikor je to mogoče; država članica prebivanja bi tako zadevni matični državi članici poslala podatke o volivcih pravočasno, da bi slednja lahko sprejela potrebne ukrepe.

      Dodatni podatki za učinkovitejšo identifikacijo

               7.

               Države članice prebivanja se spodbuja, da poleg osebnih podatkov, kakor so določeni s členom 9 Direktive 93/109/ES, posredujejo vse relevantne osebne podatke, ki bi jih organi matične države članice morda potrebovali za identifikacijo volivcev.

      Tehnična sredstva za varen in učinkovit prenos podatkov

               8.

               Za izmenjavo podatkov, kakor je določena s členom 13 Direktive 93/109/ES, bi države članice morale uporabiti enotna in varna elektronska sredstva, kakor je določeno v Prilogi. Države članice bi morale opraviti prenos podatkov v enem samem paketu za posamezno matično državo članico, opraviti pa bi morale še naknadni prenos podatkov z dopolnitvami, če bi bilo to potrebno.
               To priporočilo je naslovljeno na države članice ter na evropske in nacionalne politične stranke.

      V Bruslju, 12. marca 2013

            Za Komisijo

         Viviane REDING

            Podpredsednica

      (1)  COM(2012) 777 final/2.

      (2)  COM(2012) 499 final.

      (3)  UL L 297, 15.11.2003, str. 1.

      (4)  UL L 325, 23.11.2012, str. 1.

      (5)  Resolucija Evropskega parlamenta z dne 22. novembra 2012 o volitvah v Evropski parlament leta 2014, 2012/2829(RSP).

      (6)  UL L 329, 30.12.1993, str. 34.

      (7)  COM(97) 731 final, COM(2000) 843 final, COM(2006) 790 final.

      (8)  COM(2010) 605 final.

      (9)  UL L 281, 23.11.1995, str. 31.

      PRILOGA

         Podrobna tehnična ureditev za izvajanje člena 13 Direktive 93/109/ES

                  1.

                  Za izmenjavo podatkov, kakor je določena s členom 13 Direktive 93/109/ES, bi države članice morale uporabiti datoteke v formatu razširljivega označevalnega jezika (format XML). Te datoteke v formatu XML bi morale biti prenesene izključno po varni elektronski poti.

                  2.

                  Države članice bi morale za zapis in prenos podatkov o volivcih v okviru mehanizma izmenjave informacij uporabiti 8-bitni transformacijski format univerzalnega nabora znakov (format UTF–8).

                  3.

                  Države članice bi morale uporabiti priporočilo za sintakso in procesiranje kodiranja XML (XML-kodiranje) organizacije World Wide Web Consortium (W3C), ki vključuje izmenjavo javnega in zasebnega ključa, da se zagotovi primerna raven zaščite osebnih podatkov, ki se prenašajo.


title: Vzpostavitev zmogljivosti za hitro odzivanje EU Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 14. decembra 2010 o vzpostavitvi zmogljivosti za hitro odzivanje EU (2010/2096(INI))

text:
               15.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               CE 169/140

         Torek, 14. december 2010Vzpostavitev zmogljivosti za hitro odzivanje EU
   P7_TA(2010)0465
   Priporočilo Evropskega parlamenta Svetu z dne 14. decembra 2010 o vzpostavitvi zmogljivosti za hitro odzivanje EU (2010/2096(INI))
   2012/C 169 E/21

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju člena 196 Lizbonske pogodbe, ki pravi, da bo Unija spodbujala sodelovanje med državami članicami za izboljšanje učinkovitosti sistemov za preprečevanje naravnih nesreč ali nesreč, ki jih povzroči človek, in zaščito pred njimi in, da si bo Unija prizadevala za spodbujanje skladnosti mednarodnega delovanja na področju civilne zaščite,

               —

               ob upoštevanju člena 214 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa, da so dejavnosti Unije na področju humanitarne pomoči namenjene zagotavljanju „pomoči, podpore in zaščite ljudem v tretjih državah in žrtvam naravnih nesreč ali nesreč, ki jih je povzročil človek,“ in da „se izvajajo v skladu z načeli mednarodnega prava in z načeli nepristranskosti, nevtralnosti in nediskriminacije“,

               —

               ob upoštevanju Evropskega soglasja o humanitarni pomoči, ki so ga decembra 2007 skupaj podpisali predsedniki Sveta Evropske unije, Evropskega parlamenta in Evropske komisije in akcijskega načrta za njegovo uresničitev, ki ga je Komisija predložila maja 2008,

               —

               ob upoštevanju sklepov Sveta z decembra 2007, ki Komisijo pozivajo k najboljši uporabi mehanizma civilne zaščite Skupnosti in k nadaljnji krepitvi sodelovanja med državami članicami,

               —

               ob upoštevanju smernic o uporabi vojaških sredstev in virov za civilno zaščito v okviru pomoči v primeru nesreč (smernice iz Osla), ki so bile revidirane 27. novembra 2006,

               —

               ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 23. februarja 2009„Strategija EU v podporo zmanjševanju tveganja nesreč v državah v razvoju“,

               —

               ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu iz marca 2008 „Krepitev zmogljivosti odzivanja Unije na nesreče“ (KOM(2008)0130) in resolucije Evropskega parlamenta z dne 19. junija 2008 o krepitvi zmogljivosti odzivanja Unije na nesreče (1),

               —

               ob upoštevanju poročila z dne 9. maja 2006, ki ga je pripravil Michel Barnier o evropski enoti za civilno zaščito: Europeaid,

               —

               ob upoštevanju resolucije Evropskega parlamenta z dne 10. februarja 2010 o nedavnem potresu na Haitiju (2),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 21. septembra 2010 o preprečevanju naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek,

               —

               ob upoštevanju predloga priporočila Svetu z dne 23. marca 2010 o vzpostavitvi zmogljivosti za hitro odzivanje EU, ki so ga predložili Anneli Jäätteenmäki, Charles Goerens, Louis Michel, Marielle De Sarnez in Frédérique Ries v imenu skupine ALDE, v skladu s členom 121(1) poslovnika (B7-0228/2010),

               —

               ob upoštevanju člena 121(3) svojega poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za razvoj in mnenja Odbora za zunanje zadeve (A7-0332/2010),

               A.

               ker število naravnih nesreč, ki povzročajo veliko človeško, gospodarsko in okoljsko škodo, po vsem svetu narašča; ker so te nesreče vse intenzivnejše, vse pogostejše in vse bolj razširjene po vsem svetu, predvsem kot posledica podnebnih sprememb in ker si Evropska unija zelo prizadeva za odziv na te nesreče,

               B.

               ker vedno večje število in pogostost posredovanj znotraj in izven Evropske unije spremljajo svetovna finančna kriza in proračunske omejitve, kar še povečuje nujnost večje stroškovne učinkovitosti delovanja,

               C.

               ker lahko medsebojne izmenjave virov med 31 državami članicami, ki sodelujejo v mehanizmu Skupnosti za civilno zaščito (EU–27, Norveška, Lihtenštajn, Hrvaška, Islandija) ali v okviru okrepljenega sodelovanja med državami članicami, pomenijo hkrati operativno in tudi finančno prednost,

               D.

               ker proračun Komisije za humanitarne nesreče, natančneje za generalni direktorat ECHO, ni bil le zamrznjen, temveč se je v zadnjih petih letih realno nekoliko zmanjšal,

               E.

               ker je bil v zadnjih letih dosežen napredek v povezavi z bolj usklajenim odzivom EU na nesreče, zlasti s postopno krepitvijo mehanizma za civilno zaščito, boljšim sodelovanjem/usklajevanjem med civilno zaščito in humanitarno pomočjo, in spoznanjem, da celostni pristop k obvladovanju nesreč ne pomeni le odzivanja, marveč tudi preprečevanje in pripravljenost,

               F.

               ker je odziv Evropske unije na potres na Haitiju sprožil ne le hitro, pomembno in obsežno posredovanje humanitarne pomoči, ampak obenem aktiviral mehanizem civilne zaščite, ki je omogočil takojšnjo uporabo – prvič – dveh modulov (enoto za prečiščevanje vode in napredno postajo za zdravniško oskrbo), ki se financirata s pripravljalnim ukrepom za leto 2008 za zmogljivosti za hitro odzivanje EU,

               G.

               ker izkušnje, pridobljene v zadnjih krizah, še vedno kažejo, da je treba izboljšati odziv EU na nesreče v smislu učinkovitosti, usklajenosti in prepoznavnosti, in ker so te nesreče znova pokazale, da je nujno oblikovati zmogljivost za hitro odzivanje EU (evropska enota civilne zaščite),

               H.

               ker je sposobnost EU na področju varovanja življenj in lastnine državljanov odločilnega pomena za njeno verodostojnost,

               1.

               na Svet naslavlja naslednja priporočila:

                           (a)

                           potrjuje, da bi z dodelitvijo civilne zaščite in humanitarne pomoči enemu samemu komisarju, ki bi bil pristojen za humanitarno pomoč in odzivanje na krizne razmere, bolje povezali obe področji znotraj Komisije in pripomogli k večji usklajenosti celotnega odziva EU na nesreče;

                           (b)

                           poziva k tesnejšemu povezovanju delovnih metodologij civilne zaščite in humanitarne pomoči v GD ECHO, ob ohranjanju njunih posebnosti z jasno ločitvijo ter razmejitvijo njunih vlog, da se izboljšajo sinergije in medsebojno dopolnjevanje ter poveča učinkovitost; poziva tudi k temu, da vojaško, civilno in humanitarno osebje, ki posreduje pri nesrečah in v humanitarnih operacijah, ravna v skladu z načeli nevtralnosti, neodvisnosti in nepristranskosti;

                           (c)

                           poudarja, da mora morebitna uporaba sredstev civilne zaščite v humanitarnih krizah temeljiti na potrebah in dopolnjevati humanitarno pomoč ter biti z njo usklajena, skladno z evropskim soglasjem o humanitarni pomoči in s smernicami Združenih narodov (smernice iz Osla), da se zagotovi spoštovanje humanitarnih načel nevtralnosti, humanosti, nepristranskosti in neodvisnosti;

                           (d)

                           vztraja, da bi morala biti pomoč EU v primeru naravnih nesreč in nesreč, ki jih povzroči človek, namenjena, kadar koli je mogoče, lokalnemu gospodarstvu, na primer nakupovanju lokalno ali regionalno pridelanih živil, pa tudi zagotavljanju potrebnega materiala za kmete, da se oživi podeželsko gospodarstvo;

                           (e)

                           poziva Svet in Komisijo naj pojasni dogovore za sodelovanje in usklajevanje med Evropsko službo za zunanje delovanje in Komisijo glede vodenja obsežnih akcij odzivanja na nesreče izven ozemlja Evropske unije;

                           (f)

                           predlaga krajevno omejeno usklajevanje v sodelovanju z vladami prizadetih držav, pri čemer predstavniki EU in držav članic na terenu zagotavljajo ciljno usmerjen in ustrezen odziv na prizadetih območjih;

                           (g)

                           poziva Svet, naj okrepi zmogljivosti odziva EU na nesreče kot eno od glavnih prednostnih nalog, zlasti z vidika razprav o oblikovanju enote EU za civilno zaščito, in sledi ponavljajočim se zahtevah Evropskega parlamenta, da je treba uresničiti predloge, podane v Barnierjevem poročilu iz leta 2006;

                           (h)

                           poziva k takojšnji vzpostavitvi sil EU za civilno zaščito, ki morajo biti ustrezno opremljene s potrebnimi tehnološkimi in tehničnimi viri;

                           (i)

                           poziva tudi, v okviru posredovanja po naravnih nesrečah, k boljšemu usklajevanju med humanitarnimi agencijami in mehanizmi za civilno zaščito držav članic ter GD ECHO in morebitno evropsko enoto civilne zaščite;

                           (j)

                           poziva Komisijo, naj z nacionalnimi vladami, lokalnimi oblastmi in organizacijami civilne družbe v državah upravičenkah razvije programe v zvezi z zmogljivostmi za preprečevanje nesreč in upravljanje odzivanja nanje v skupnosti;

                           (k)

                           poziva Svet, naj (na pobudo Komisije) po običajnem zakonodajnem postopku sprejme ukrepe, ki bodo izboljšali predvidljivost in zmogljivosti vnaprejšnjega načrtovanja obstoječega mehanizma civilne zaščite EU, ki sedaj temelji na ad-hoc in prostovoljnih prispevkih držav članic; predlaga, naj ti ukrepi upoštevajo dogovore, preizkušene v okviru pripravljalnih ukrepov EU, vključno s sredstvi na ravni EU, prostovoljnim zbiranjem sredstev, določanjem obstoječih zmogljivosti, opredelitvijo scenarijev in razvojem nadaljnjih usposabljanj;

                           (l)

                           poziva tudi k oblikovanju realističnih proračunov, v katerih bodo zneski za naravne nesreče in humanitarno pomoč določeni na podlagi izdatkov v preteklih letih;

                           (m)

                           meni, da bi morala enota EU za civilno zaščito nadgraditi mehanizem civilne zaščite EU in tako optimizirati razpoložljiva sredstva, ki bila učinkovitejša in bolj prepoznavna, združevati na prostovoljni osnovi obstoječe logistične in človeške vire, z vidika usposabljanja za odzivanje ob nesrečah in tudi z vidika upravljanja nesreč, tako da razvije pobude, sprejete v okviru pripravljalnih ukrepov, in ki bi omogočila zagotovitev nujne pomoči v 24 urah od začetka nesreče;

                           (n)

                           predlaga, da enota civilne zaščite EU temelji na naslednjih načelih:

                                       —

                                       temelji na oceni potreb ob sodelovanju vseh humanitarnih delavcev

                                       —

                                       je civilna

                                       —

                                       deluje pod zastavo Evropske unije

                                       —

                                       spoštuje mednarodno humanitarno pravo

                                       —

                                       spoštuje načela prostovoljnega sodelovanja držav članic v sistemu, ki se bo oblikoval

                                       —

                                       deluje po načelu porazdelitve bremena

                                       —

                                       je odprta za prispevke držav, ki niso članice EU

                                       —

                                       priznava glavno vlogo OZN pri usklajevanju mednarodnega reševanja izven ozemlja Evropske Unije

                                       —

                                       organizirana je na preventiven način glede na različne možne poteke dogodkov;

                           (o)

                           meni, da bi morala EU glede na operacije humanitarne pomoči in na podlagi izkušenj s posredovanjem na Haitiju in v Pakistanu, kadar je le mogoče, ukrepati pod usklajevalnim okriljem ZN in se usmeriti na tista področja posredovanja, kjer lahko ustvari največjo dodano vrednost;

                           (p)

                           meni, da bi evropska enota civilne zaščite lahko temeljila na zavezi nekaj držav članic, da na razpolago ponudijo svoje module civilne zaščite, ki so vnaprej določeni in pripravljeni za takojšnje ukrepanje v dejavnostih EU, ki jih usklajuje Center za spremljanje in obveščanje (MIC), da bi večina teh modulov, ki so na nacionalni ravni že na voljo in ne zahtevajo večjih dodatnih stroškov, ostala pod njihovim nadzorom ter da bi uporaba teh modulov v pripravljenosti predstavljala temelj sistema civilne zaščite EU pri odzivanju na nesreče znotraj in zunaj EU;

                           (q)

                           meni, da bi lahko EU financirala dodatne module civilne zaščite za določene posebne potrebe, pri katerih so bile ugotovljene pomanjkljivosti in kjer bi evropska raven prinesla dodano vrednost, ter poudarja, da je pomembno okrepiti financiranje prevoza in razviti prevozne module v pripravljenosti;

                           (r)

                           poudarja, da je treba oblikovati celovit in proaktiven pristop za odzivanje na nesreče, ki bo usklajeval različna sredstva za ukrepanje, ki so na voljo Uniji in državam članicam, kot so krizno upravljanje (civilno in vojaško), finančna pomoč in razvoj ter socialne in okoljske politike; glede na to meni, da bi bilo treba učinkoviteje voditi prehod med odzivanjem na nesreče in obnovo po njih; opominja na predlog za vzpostavitev evropskih prostovoljskih enot za humanitarno pomoč v skladu z določbami Lizbonske pogodbe (člen 214, odstavek 5) in glede na evropsko leto prostovoljstva 2011 spodbuja Evropsko komisijo in Svet, naj skupaj z Evropskim parlamentom obravnavata pravila in postopke za dejavnosti enot, takoj ko bo mogoče, zlasti glede na podobne pobude, sprejete v nekaterih državah članicah;

                           (s)

                           opozarja Svet, da bi se morala vojaška sredstva in zmogljivosti pri odzivu na nesreče, zlasti za logistično, prevozno in infrastrukturno podporo operacijam humanitarne pomoči, uporabiti le izjemoma, v „skrajni sili“ in vedno skladno z obstoječimi dogovori, kot sta Evropsko soglasje o humanitarni pomoči in Smernice o uporabi vojaških in civilnih obrambnih sredstev pri mednarodni pomoči ob nesrečah, ki so bile sprejete v Oslu;

                           (t)

                           priznava, da mora biti uporaba vojaških in civilnih obrambnih sredstev za pomoč ob nesrečah res zadnja možnost, kar je v skladu z evropskim soglasjem o humanitarni pomoči in smernicami iz Osla; opominja, da vojaška sredstva pogosto pomembno prispevajo k odzivanju na nesreče, skupaj s civilno zaščito in humanitarno pomočjo, in opaža, da so včasih potrebna za zapolnjevanje kritičnih vrzeli v zmogljivostih (zlasti strateški most, specializirana sredstva, težka industrija in transport); zato poudarja, da je treba razviti celosten pristop, izboljšati sinergije med civilnimi in vojaškimi zmogljivostmi ter opredeliti področja, kjer bi lahko države članice združile svoja prizadevanja in zmogljivosti na ravni EU, da bi prispevale k odzivanju EU na nesreče, kar je še posebej pomembno v težavnem gospodarskem ozračju;

                           (u)

                           poudarja, da je treba vzpostaviti civilne zmogljivosti v EU, ki bodo vedno na voljo in bodo delovale neodvisno od vojaških struktur, ter opredeliti področja, kjer lahko države članice v tem smislu združijo svoja prizadevanja in zmogljivosti na ravni EU;

                           (v)

                           poziva Svet in Komisijo naj sodelujeta pri izvajanju akcijskega načrta za prepoznavnost, ki naj vsebuje dejanske ukrepe za izboljšanje prepoznavnosti odziva EU na nesreče;

                           (w)

                           spodbuja uporabo sistema za globalno spremljanje okolja in varnosti (GMES), da bodo morebitna krizna območja stalno pod nadzorom, kar bo omogočilo boljšo pripravljenost za pošiljanje humanitarne pomoči, in opozarja na ključni pomen vzpostavitve mehanizma za nadaljnje spremljanje prizadevanj EU in ocenjevanje uporabljene pomoči;

                           (x)

                           spodbuja okrepitev proračuna na področju raziskav in industrijskih zmogljivosti (npr. satelitsko zajemanje slik v okviru programa GMES), da se izboljšajo faze upravljanja nesreč;

                           (y)

                           poziva Svet, naj zgornja priporočila upošteva pri presoji in sprejetju zaključkov v zvezi s prihodnjim sporočilom Komisije o okrepitvi zmogljivosti za hitro odzivanje EU, ki ga je napovedala Evropska komisija;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj to priporočilo posreduje Svetu in v vednost Komisiji.

      (1)  UL C 286 E, 27.11.2009, str. 15.

      (2)  Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0015.


title: Priporočilo Sveta z dne 9. julija 2013 v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Luksemburga za stabilnost za obdobje 2012–2016

text:
               30.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 217/55

      PRIPOROČILO SVETA

   z dne 9. julija 2013
   v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2013 in mnenje Sveta o programu Luksemburga za stabilnost za obdobje 2012–2016
   2013/C 217/14
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 5(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-finančnega odbora,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za socialno zaščito,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za ekonomsko politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita integrirane smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Voditelji držav oziroma vlad držav članic so 29. junija 2012 sprejeli dogovor za rast in delovna mesta, ki z uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja. Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic, in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter izvajanju priporočil za posamezne države.

               (4)

               Svet je 10. julija 2012 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Luksemburga za leto 2012 in dal mnenje o programu Luksemburga za stabilnost za obdobje 2012–2015.

               (5)

               Komisija je 28. novembra 2012 sprejela letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek evropskega semestra usklajevanja ekonomskih politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (4) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Luksemburga ni opredelila kot ene od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 7. februarja 2013 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2013 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2013.

               (7)

               Evropski svet je 14. marca 2013 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize ter modernizaciji javne uprave.

               (8)

               Luksemburg je 26. aprila 2013 predložil nacionalni program reform za leto 2013 in program za stabilnost za obdobje 2012–2016. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (9)

               Na podlagi ocene programa za stabilnost v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 Svet meni, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, verjeten. Scenarij za leto 2013 v programu za stabilnost je zelo podoben napovedi služb Komisije iz pomladi 2013, za leto 2014 pa je nekoliko bolj optimističen. Srednjeročne projekcije glede primanjkljaja temeljijo na rahlo optimističnem scenariju rasti, ki je nad potencialno rastjo. Cilj proračunske strategije, opisane v programu za stabilnost, je primanjkljaj z 0,8 % BDP v letu 2012 znižati na 0,6 % BDP v letu 2014. Vendar pa naj bi se v letih po obdobju, ki ga zajema program, primanjkljaj poslabšal ter v letih 2015 in 2016 znašal 1,3 % BDP. To je mogoče pojasniti z novimi predpisi o DDV na elektronske storitve, ki bodo začeli veljati 1. januarja 2015. V skladu z navedenimi predpisi se bo prihodek iz DDV, ustvarjen z dejavnostmi e-trgovine, prenesel iz države, kjer ima sedež ponudnik storitev, v državo, v kateri ima prebivališče prejemnik storitev. Po oceni luksemburških organov naj bi učinek novih predpisov znižal davčne prihodke iz DDV za 1,4 % BDP. Vlada je že napovedala, da bo zvišala splošno stopnjo DDV, da bi delno nadomestila izgubo prihodka. Program za stabilnost potrjuje prejšnji srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni presežek v višini 0,5 % BDP. Srednjeročni proračunski cilj je v skladu z zahtevami Pakta za stabilnost in rast. Tako napoved Komisije iz pomladi 2013 kot (preračunani) strukturni proračunski saldo v programu za stabilnost kažeta, da naj bi Luksemburg v letu 2012 zabeležil strukturni presežek v višini 0,1 % BDP, kar je pod zastavljenim srednjeročnim proračunskim ciljem, v letu 2013 pa naj bi izpolnil srednjeročni proračunski cilj. Vendar naj bi se od leta 2014 dalje ponovno oddaljil od svojega srednjeročnega proračunskega cilja, in sicer za 0,3 % BDP v letu 2014, še bolj pa v letih 2015 in 2016. Nacionalni organi so ponovno potrdili zastavljeni cilj, da Luksemburg najpozneje leta 2017 ponovno doseže srednjeročni proračunski cilj in si tako zagotovi večji manevrski prostor. Bruto javni dolg je v letu 2012 znašal 20,8 % BDP, kar je krepko pod referenčno vrednostjo iz Pogodbe.

               (10)

               Luksemburgu je v zadnjih letih uspelo obdržati javnofinančni primanjkljaj pod referenčno vrednostjo 3 %, zato ni bilo potrebe po sprožitvi postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. K temu je bolj prispevalo povečanje prihodkov kot pa omejitev odhodkov. V letu 2012 naj bi namreč stopnja rasti javnofinančnih odhodkov brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov po oceni presegla referenčno vrednost za odhodke, določeno v Paktu za stabilnost in rast. Odstopanje stopnje rasti javnofinančnih odhodkov od referenčne vrednosti za odhodke naj bi znašalo 1,3 % BDP, kar presega prag 0,5 % BDP, določen v Uredbi (ES) št. 1466/97. Vendar je treba za ovrednotenje tega odstopanja opraviti celovito oceno, ki bo upoštevala tudi druge dejavnike: (i) primanjkljaj se je v strukturnem smislu v letu 2012 poslabšal le za 0,2 % BDP, (ii) luksemburško gospodarstvo je zaradi svoje majhnosti in stopnje odprtosti zelo nestanovitno ter (iii) po napovedi Komisije iz pomladi 2013 naj bi Luksemburg svoj srednjeročni proračunski cilj dosegel že leta 2013. Vsi ti dejavniki kažejo, da odstopanje ni strukturne narave. Kljub temu pa velika nestanovitnost prihodkov širše države, zbranih v Luksemburgu, katere rezultat so bili do zdaj višji prihodki od načrtovanih, pomeni tveganje za vzdržnost javnih financ. Za boljše obvladovanje tega tveganja bi bilo treba sprejeti zakonske omejitve dolga in odhodkov. Poleg tega bi bilo treba imenovati organ za spremljanje ter vnaprej opredeliti ukrepe za primer, da se te omejitve ne spoštujejo. Glede na to, da bo s 1. januarjem 2015 začel veljati zgoraj omenjeni sveženj v zvezi z DDV, ki naj bi imel izrazito negativen učinek na pobiranje davkov, je pomembno, da Luksemburg uvede srednjeročni proračunski okvir. Fiskalna usmeritev v letu 2014 bi morala biti še posebej preudarna.

               (11)

               Trenutno se z davki na potrošnjo zbere manj kot tretjina davčnih prihodkov, kar lahko deloma pojasnimo z zmerno splošno in znižano stopnjo DDV. Luksemburg je v EU na prvem mestu po številu kategorij blaga in storitev, za katere veljajo znižane stopnje DDV. K nizkemu deležu DDV v razmerju do BDP prispeva tudi obsežen finančni sektor, za katerega se DDV ne uporablja. V celoti gledano ima Luksemburg manevrski prostor za povečanje prihodkov z razširitvijo uporabe splošne stopnje DDV. Poleg tega je za luksemburški sistem davkov od dohodkov pravnih oseb značilna znatna usmerjenost v spodbujanje dolžniškega financiranja, kar prispeva k visokemu deležu zasebnega dolga glede na BDP.

               (12)

               Pokojninsko reformo, ki jo je Luksemburg sprejel decembra 2012, je mogoče označiti le kot pomemben prvi korak v pravi smeri. Celo če upoštevamo večino vidikov sprejete pokojninske reforme, mora Luksemburg, če želi odpraviti fiskalno vrzel, oblikovati politiko, ki bo podpirala dolgoročno vzdržnost pokojninskega sistema in omogočila trajno izboljšanje primarnega salda v višini 8,6 odstotnih točk BDP. Luksemburg mora zato v okviru pokojninske reforme sprejeti dodatne ukrepe. Uvedba zgornje meje za prilagajanje pokojnin na podlagi realne rasti plač bi povečala pokojninske rezerve, dvig dejanske upokojitvene starosti skozi prilagajanje upokojitvene starosti ali pokojninskih pravic pričakovani življenjski dobi pa bi pripomogel k zagotavljanju dolgoročne vzdržnosti pokojninskega sistema. Poleg tega bi bilo treba zmanjšati možnosti za zgodnje upokojevanje in uvesti spodbude, da ljudje ostanejo delovno aktivni dlje, kot zahteva zakonski minimum. Učinek fiskalne vzdržnosti izdatkov za dolgotrajno oskrbo naj bi k luksemburški vrzeli v vzdržnosti prispeval 2,1 odstotne točke. Pričakovano povečanje števila starejših in oseb, ki niso zmožne samostojnega življenja, je v Luksemburgu v primerjavi s povprečjem EU visoko.

               (13)

               Produktivnost Luksemburga je trenutno precej visoka, vendar se manevrski prostor za povečanje produktivnosti zmanjšuje. Zato bi bilo treba omejiti rast stroškov dela na enoto z izboljšanjem razmerja med plačami in produktivnostjo. Luksemburg je sprejel ukrepe za omejitev rasti plač, in sicer je prilagodil sistem za indeksacijo plač v letih 2012–2014. Ker pa gre za začasen ukrep, ni gotovo, da bodo plače tudi v prihodnje rasle skladno s produktivnostjo. Produktivnost ni enaka v vseh gospodarskih sektorjih, saj je njena raven v finančnem sektorju skoraj dvakrat višja kot v preostalih sektorjih. Od leta 2015 dalje, ko bo ponovno uvedena samodejna indeksacija plač, bo to pomenilo precejšnje tveganje za konkurenčnost Luksemburga. Zato bi bilo treba sprejeti dodatne ukrepe za trajnejšo spremembo sistema določanja plač, da se prepreči nadaljnje poslabševanje konkurenčnosti v prihodnosti.

               (14)

               Luksemburško gospodarstvo je močno odvisno od finančnega sektorja, ki ustvari okoli 30 % skupne dodane vrednosti in prispeva 25 % pobranih davčnih prihodkov. Da bi država tudi v prihodnje ostala konkurenčna, bi bilo treba razviti alternativne „konkurenčne niše“. Luksemburški sistem raziskav in inovacij ostaja zelo šibek, poleg tega država tudi ne napreduje po načrtih, da bi dosegla cilj glede intenzivnosti raziskav in razvoja do leta 2020. Uspešnost Luksemburga na področju kazalnikov sodelovanja med javnimi raziskovalnimi ustanovami in podjetji je precej pod povprečjem EU, kar kaže na trenutno nepovezanost med raziskovalno-razvojnimi dejavnostmi zasebnega sektorja in javnim raziskovalnim sistemom. Luksemburg bi moral sprejeti ukrepe za obrat trenda upadanja intenzivnosti raziskav in razvoja, zlasti tako, da bi prispeval k pospeševanju intenzivnosti raziskav in razvoja v gospodarstvu. Razvoj bolj ciljno usmerjene, pametne specializacijske strategije bi lahko bistveno prispeval k povečanju ekonomskih učinkov javnofinačnih sredstev za raziskave, zlasti z zagotavljanjem učinka finančnega vzvoda iz zasebnih naložb. Tak ciljno usmerjen pristop bi morala dopolnjevati celovita horizontalna politika, osredotočena na razvoj in rast inovativnih podjetij.

               (15)

               Brezposelnost mladih ostaja visoka, 18-odstotna, in je močno odvisna od stopnje izobrazbe. Mladi Luksemburžani se pri iskanju zaposlitve soočajo z ostro konkurenco tujih iskalcev zaposlitve, ki so pogosto bolj kvalificirani. Čeprav je Luksemburg pokazal trdno zavezanost boju proti brezposelnosti mladih, so na tem področju potrebna dodatna prizadevanja. Da bi bili učinki čim večji, bi morali biti ukrepi sprejeti v okviru celovite reformne strategije, vključno z okrepljenimi aktivacijskimi politikami za boj proti odvisnosti od nadomestil za brezposelnost. Rezultati Luksemburga pri testiranjih osnovnih znanj mladih (PISA) (5) so razmeroma šibki. Potrebni so nadaljnji ukrepi za izboljšanje negativnih tendenc pri rezultatih na področju branja, matematike in naravoslovja, ki se kažejo od leta 2006. Dodatni ukrepi so potrebni tudi za izboljšanje in opredelitev izobraževalnih virov za šole s prikrajšanimi učenci ter povečanje virov, ki so na voljo za jezikovno podporo in dopolnilni pouk. Treba bi bilo dodatno obravnavati specifične probleme, s katerimi se na trgu dela soočajo ljudje s priseljenskim ozadjem, in sprejeti ciljne ukrepe, ki bodo upoštevali tudi znanje jezikov teh ljudi. V tem okviru bi bilo treba posebno pozornost nameniti poklicnemu izobraževanju in usposabljanju. Treba bi bilo sprejeti dodatne ukrepe za izboljšanje predšolske vzgoje in zmanjšanje zgodnjega opuščanja šolanja, zlasti za priseljensko prebivalstvo. Izboljšati bi bilo treba tudi zaposljivost starejših delavcev, med drugim z nadgradnjo njihovih znanj.

               (16)

               Luksemburg se je zavezal, da bo glede na leto 2005 do leta 2020 za 20 % zmanjšal emisije toplogrednih plinov v sektorjih, ki niso vključeni v sistem trgovanja z emisijami, vendar kaže, da bo zastavljeni cilj zgrešil za 23 odstotnih točk glede na zadnje napovedi za leto 2020 na podlagi obstoječih ukrepov. Ključni izziv predstavlja prometni sektor, ki je v letu 2011 ustvaril 68 % vseh emisij sektorjev, ki niso vključeni v sistem trgovanja z emisijami. Trenutno veljavni ukrepi bi prispevali le približno tretjino k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov, potrebnemu za dosego cilja. Zato je treba ukrepe občutno okrepiti, zlasti z višjo obdavčitvijo goriv, da se zmanjša davčna vrzel s sosednjimi državami. Pospešiti bi bilo treba tudi reformo davka na vozila. Luksemburg bi moral nadaljevati z izvajanjem projektov, ki spodbujajo uporabo javnih prevoznih sredstev. Uvesti bi moral pristojbine za prometne zastoje, da bi spodbudil prehod na uporabo javnih prevoznih sredstev. Spodbujati bi bilo treba tudi boljše javne prometne povezave s sosednjimi regijami.

               (17)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Luksemburga. Ocenila je nacionalni program reform in program za stabilnost. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Luksemburgu, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 6 spodaj.

               (18)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil program za stabilnost, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu iz točke 1 spodaj.

               (19)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države članice, katerih valuta je euro (7). Kot država katere valuta je euro, bi moral Luksemburg tudi zagotoviti, da se navedena priporočila izvedejo v celoti in pravočasno –

         PRIPOROČA, da Luksemburg v obdobju 2013–2014 ukrepa tako, da:

               1.

               Ohrani trden fiskalni položaj in ne odstopa od srednjeročnega proračunskega cilja, da bi tako zagotovil dolgoročno vzdržnost javnih financ, pri čemer zlasti upošteva posredne obveznosti v zvezi s staranjem prebivalstva. Okrepi fiskalno upravljanje, tako da sprejme srednjeročni proračunski okvir, ki bo zajemal širše opredeljeno državo ter vključeval večletne zgornje meje za odhodke, ter vzpostavi neodvisno spremljanje fiskalnih pravil.

               2.

               Sprejme ukrepe za odpravo ugodnejše obravnave dolga v obdavčevanju podjetij ter razširi uporabo splošne stopnje DDV.

               3.

               Omeji odhodke, povezane s staranjem prebivalstva, tako da poveča stroškovno učinkovitost dolgotrajne oskrbe, pri čemer zlasti da večji poudarek preprečevanju, rehabilitaciji in samostojnemu življenju, okrepi nedavno sprejeto pokojninsko reformo, sprejme dodatne ukrepe za omejitev zgodnjega upokojevanja ter zviša dejansko upokojitveno starost, med drugim tako, da prilagodi upokojitveno starost ali pokojninske pravice spremembam glede pričakovane življenjske dobe.

               4.

               Poleg trenutne zamrznitve v posvetovanju s socialnimi partnerji in v skladu z nacionalnimi praksami sprejme dodatne strukturne ukrepe za reformo sistema določanja plač, vključno z indeksacijo, da bo sistem bolj odziven na gibanje produktivnosti, sektorski razvoj in razmere na trgu dela, ter spodbuja konkurenčnost. Okrepi prizadevanja za diverzifikacijo strukture gospodarstva. Spodbuja zasebne naložbe v raziskave, zlasti z razvojem sodelovanja med javnimi raziskovalnimi ustanovami in podjetji.

               5.

               Okrepi prizadevanja za zmanjšanje brezposelnosti mladih, in sicer z izboljšanjem oblikovanja in spremljanja aktivnih politik trga dela. Okrepi splošno in poklicno izobraževanje mladih za bolj usklajeno ponudbo znanj mladih in povpraševanjem po njih na trgu dela, zlasti za mlade s priseljenskim ozadjem. Okrepi prizadevanja za povečanje stopnje aktivnosti starejših, med drugim z izboljšanjem njihove zaposljivosti z vseživljenjskim učenjem.

               6.

               Okrepi ukrepe za izpolnitev cilja glede zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v sektorjih, ki niso vključeni v sistem trgovanja z emisijami, zlasti s povečanjem obdavčitve na energente za promet.

      V Bruslju, 9. julija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŠADŽIUS

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2013 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 118, 30.4.2013, str. 21).

      (3)  UL C 219, 24.7.2012, str. 58.

      (4)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (5)  PISA je program OECD za mednarodno ocenjevanje študentov.

      (6)  V skladu s členom 5(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.

      (7)  Glej stran 97 tega Uradnega lista.


				|

		52012PC0273

			Priporočilo za SKLEP SVETA o razveljavitvi Sklepa 2010/422/EU o obstoju čezmernega primanjkljaja v Bolgariji /* COM/2012/0273 final - 2012/ () */

			   	Priporočilo za
SKLEP SVETA
o razveljavitvi Sklepa 2010/422/EU o obstoju
čezmernega primanjkljaja v Bolgariji
SVET EVROPSKE UNIJE JE –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 126(12) Pogodbe,
ob upoštevanju priporočila Komisije,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)       S Sklepom Sveta 2010/422/EU z
dne 13. julija 2010[1]
je bil na predlog Komisije v skladu s členom 126(6) Pogodbe v Bolgariji
ugotovljen čezmerni primanjkljaj. Svet je opozoril, da je leta 2009
javnofinančni primanjkljaj dosegel 3,9 % BDP, kar je nad
referenčno vrednostjo 3 % BDP iz Pogodbe, medtem ko je bruto
javnofinančni dolg znašal 14,8 % BDP, kar je precej pod
referenčno vrednostjo 60 % BDP iz Pogodbe[2].
(2)       Svet je 13. julija 2010 v
skladu s členom 126(7) Pogodbe in členom 3(4) Uredbe Sveta (ES) št.
1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v
zvezi s čezmernim primanjkljajem[3]
po priporočilu Komisije na Bolgarijo naslovil priporočilo, naj
Bolgarija najpozneje do konca leta 2011 odpravi čezmerni primanjkljaj .
Priporočilo je bilo objavljeno.
(3)       V skladu s členom 4
Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priložen
pogodbam, Komisija zagotovi podatke za izvajanje postopka. Države članice
v okviru uporabe tega protokola v skladu s členom 3 Uredbe Sveta (ES) št.
479/2009 z dne 25. maja 2009 o uporabi Protokola o postopku v zvezi s
čezmernim primanjkljajem, ki je priložen k Pogodbi o ustanovitvi Evropske
skupnosti, dvakrat na leto uradno sporočijo podatke o javnofinančnem
primanjkljaju in dolgu ter drugih s tem povezanih spremenljivkah, in sicer do
1. aprila in 1. oktobra[4].

(4)       Svet bi moral odločitev
o razveljavitvi sklepa o obstoju čezmernega primanjkljaja sprejeti na
podlagi prejetih podatkov. Poleg tega bi moral sklep o obstoju čezmernega
primanjkljaja razveljaviti le, če je Komisija napovedala, da v obdobju
napovedi primanjkljaj ne bo presegel praga 3 % BDP [5].
(5)       Na podlagi podatkov, ki jih
je Komisija (Eurostat) zagotovila v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št.
479/2009 po uradnem obvestilu, ki ga je poslala Bolgarija do 1. aprila 2012, in
na podlagi napovedi služb Komisije iz pomladi 2012 so utemeljene naslednje
ugotovitve:
–
Proračunski cilji so bili v obdobju po letu s
čezmernim primanjkljajem vedno preseženi. Javnofinančni primanjkljaj
se je v letu 2010 zmanjšal na 3,1 % BDP, v letu 2011 pa še dodatno na
2,1 % BDP, medtem ko sta bila prvotno zastavljena cilja 3,8 % oziroma
2,5 %. Zmanjšanje primanjkljaja je bilo večinoma pogojeno s strogo omejitvijo
rasti odhodkov, vključno z zamrznitvijo plač v javnem sektorju in
pokojnin, zaradi česar se je med leti 2009 in 2011 delež odhodkov v BDP
zmanjšal za 5,5 odstotnih točk. V konvergenčnem programu za leto 2012
je napovedano, da se bo primanjkljaj še naprej zmanjševal, in sicer na
1,6 % BDP v letu 2012 in 1,3 % BDP v letu 2013. Kot so pomladi 2012
napovedale službe Komisije, naj bi se javnofinančni primanjkljaj v letu
2012 zmanjšal na 1,9 % BDP, v letu 2013 pa na 1,7 % BDP, k čemur
naj bi pripomogla nadaljnja zamrznitev plač v javnem sektorju ter
ciklično izboljšanje prihodkov.
–
Službe Komisije so pomladi 2012 napovedale
ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in začasnih ukrepov v
višini 0,7 % BDP za leto 2012 in 0,8 % BDP za leto 2013, pod pogojem,
da ostane politika nespremenjena. Po napovedi naj stopnja rasti javnih odhodkov
brez diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov v letih 2012 in 2013 ne bi
presegla referenčne srednjeročne stopnje potencialne rasti BDP, kot
jo določa člen 5(1) Uredbe (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija
1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in
usklajevanju gospodarskih politik.
–
Službe Komisije so pomladi 2012 napovedale zmerno povišanje
bruto javnofinančnega dolga s 16,3 % BDP leta 2011 na 18,5 % BDP
leta 2013. Pri napovedi dolga niso upoštevale morebitne izdaje državnih
obveznic v letu 2012 za predfinanciranje odplačila obveznic, nominiranih v
eurih, v višini približno 2 % BDP januarja 2013. Podobno je v zadnjem
konvergenčnem programu napovedano tudi povišanje deleža dolga na
18,4 % do leta 2013.
(6)       V skladu s členom
126(12) Pogodbe bi bilo treba sklepe Sveta o obstoju čezmernega
primanjkljaja razveljaviti, če se je čezmerni primanjkljaj v zadevni
državi članici po mnenju Sveta ustrezno zmanjšal.
(7)       Po mnenju Sveta je bil
čezmerni primanjkljaj v Bolgariji odpravljen, zato je treba Sklep
2010/422/EU razveljaviti –
SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
Člen 1
Iz celovite ocene izhaja, da je čezmerni
primanjkljaj v Bolgariji odpravljen.
Člen 2
Sklep 2010/422/EU se razveljavi.
Člen 3
Ta sklep je naslovljen na Republiko Bolgarijo.
V Bruslju,
                                                                       Za
Svet
                                                                       Predsednik
[1]               UL L 199, 31.7.2010, str. 26.
[2]               Javnofinančni primanjkljaj in dolg za leto 2009 sta
bila naknadno popravljena na trenutnih 4,3 % BDP oziroma
14,6 % BDP.
[3]               UL L 209, 2.8.1997, str. 6.
[4]               UL L 145, 10.6.2009, str. 1.
[5]               V skladu s „Posebnosti izvajanja Pakta stabilnosti in
rasti ter smernice za obliko in vsebino programov stabilnosti in konvergence“,
ki jih je sprejel Svet 24. januarja 2012. Glej:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Priporočilo Sveta z dne 10. julija 2012 v zvezi z nacionalnim programom reform Litve za leto 2012 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Litve za obdobje 2012–2015

text:
               24.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 219/54

         PRIPOROČILO SVETA
   z dne 10. julija 2012
   v zvezi z nacionalnim programom reform Litve za leto 2012 in mnenje Sveta o konvergenčnem programu Litve za obdobje 2012–2015
   2012/C 219/16
   SVET EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
   ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta,
   ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje,
   po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 26. marca 2010 potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za delovna mesta in rast Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na katerih je potrebno ukrepanje, da se spodbudi potencial Evrope za trajnostno rast in konkurenčnost.

               (2)

               Svet je 13. julija 2010 sprejel priporočilo o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (2), ki skupaj tvorita „integrirane smernice“. Države članice so bile pozvane, da integrirane smernice upoštevajo pri svojih nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja.

               (3)

               Svet je 12. julija 2011 sprejel priporočilo (3) v zvezi z nacionalnim programom reform Litve za leto 2011 in dal mnenje o posodobljenem konvergenčnem programu Litve za obdobje 2011–2014.

               (4)

               Komisija je 23. novembra 2011 sprejela drugi letni pregled rasti, ki zaznamuje začetek drugega evropskega semestra predhodnega in integriranega usklajevanja politik, ki temelji na strategiji Evropa 2020. Komisija je 14. februarja 2012 na podlagi Uredbe (EU) št. 1176/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij (4) sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja, v katerem Litve ni opredelila kot ene od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen pregled.

               (5)

               Svet je 1. decembra 2011 sprejel sklepe, v katerih je pozval Odbor za socialno zaščito, da v sodelovanju z Odborom za zaposlovanje in drugimi odbori predstavi svoja stališča o priporočenih ukrepih v okviru političnega cikla strategije Evropa 2020. Ta stališča so del mnenja Odbora za zaposlovanje.

               (6)

               Evropski parlament je v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 ustrezno sodeloval v evropskem semestru in 15. februarja 2012 sprejel resolucijo o zaposlovanju in socialnih vidikih v letnem pregledu rasti 2012 in resolucijo o prispevku k letnemu pregledu rasti 2012.

               (7)

               Evropski svet je 2. marca 2012 potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, ponovni vzpostavitvi običajnih pogojev dodeljevanja posojil gospodarstvu, spodbujanju rasti in konkurenčnosti, reševanju problema brezposelnosti in socialnih posledic krize ter posodobitvi javne uprave. Pozval je države članice, da izvedejo priporočila Sveta za posamezne države za leto 2011 in preoblikujejo te prednostne naloge v konkretne ukrepe, ki se vključijo v programe za stabilnost oziroma konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (8)

               Evropski svet je 2. marca 2012 tudi pozval države članice, ki sodelujejo v Paktu „euro plus“, da pravočasno predložijo svoje zaveze, da bodo vključene v njihove programe za stabilnost oziroma konvergenčne programe in nacionalne programe reform.

               (9)

               Litva je 27. aprila 2012 predložila svoj konvergenčni program, ki zajema obdobje 2012–2015, in 30. aprila 2012 svoj nacionalni program reform za leto 2012. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi se upoštevala njuna medsebojna povezanost.

               (10)

               Svet je na podlagi ocene konvergenčnega programa 2012 v skladu z Uredbo (ES) št. 1466/97 mnenja, da je makroekonomski scenarij, na katerem temeljijo proračunske napovedi v tem programu, verjeten. Na splošno je v skladu s pomladansko napovedjo služb Komisije iz leta 2012 za leti 2012 in 2013. Namen proračunske strategije, opisane v konvergenčnem programu, je odpraviti čezmerni primanjkljaj do leta 2012, kakor priporoča Svet, in potem napredovati v smeri doseganja srednjeročnega proračunskega cilja. Konvergenčni program potrjuje prejšnji srednjeročni proračunski cilj, tj. strukturni splošni javnofinančni presežek v višini 0,5 % BDP, ki ustrezno odraža zahteve Pakta za stabilnost in rast ter določa konsolidacijo v višini vsaj 1 odstotne točke na leto, s čimer naj bi bil dosežen uravnotežen proračun do leta 2015. Medtem ko so proračunski načrti v skladu s pravočasnim odpravljanjem čezmernega primanjkljaja, naj bi bila povprečna letna fiskalna prilagoditev v obdobju 2010–2012 na podlagi (preračunanega) strukturnega proračunskega salda (5) po pričakovanjih nižja od 2,25 % BDP, kar zahteva Svet v priporočilu z dne 16. februarja 2010. Načrtovano letno približevanje srednjeročnemu proračunskemu cilju v letih po odpravi čezmernega primanjkljaja je nekoliko višje od 0,5 % BDP v strukturnem smislu, kar je referenčna vrednost iz Pakta za stabilnost in rast.
               Ob upoštevanju diskrecijskih ukrepov na strani prihodkov je načrtovana stopnja rasti javnofinančnih odhodkov skladna z referenčno vrednostjo za odhodke iz Pakta za stabilnost in rast za leti 2013 in 2014, vendar ne za leto 2015. V skladu s spomladansko napovedjo služb Komisije iz leta 2012 se predvideva, da bo splošen javni dolg v obdobju konvergenčnega programa ostal pod 60 % BDP, pri čemer naj bi se v letu 2013 povečal na skoraj 41 % BDP, medtem ko naj bi se v skladu s cilji iz konvergenčnega programa do leta 2015 zmanjšal na približno 35 %. Reforma načrtovanja in izvajanja proračuna napreduje, vendar mora vlada še odobriti predlagano zakonodajo. Ta zakonodaja bi izboljšala odgovornost znotraj fiskalnega okvira, in sicer z ustanovitvijo neodvisnega organa, in poostrila pravila glede državnih rezerv.

               (11)

               Na podlagi celovite strategije za upoštevanje davčnih predpisov so se leta 2011 izvedli ukrepi, ki so okrepili upoštevanje davčnih predpisov in doprinesli dodatne prihodke. Vendar bo treba za znaten napredek v boju proti davčnim utajam nadaljevati z izvajanjem ukrepov.

               (12)

               Demografski razvoj vzbuja resne dvome glede vzdržnosti pokojninskega sistema. Čeprav je Litva sprejela postopno zviševanje upokojitvene starosti na 65 let do leta 2026, samo to ne bo zagotovilo vzdržnih in ustreznih pokojninskih dohodkov v prihodnosti in mora biti dopolnjeno z dodatnimi ukrepi. Ti bi lahko vključevali povezovanje zakonsko določene upokojitvene starosti in prihodnjih prejemkov z demografskimi dejavniki, določitev jasnih pravil za indeksacijo, uvedbo tesnejše povezave med prispevki in prejemki ter odpravo spodbud za predčasno upokojevanje. Litva bi lahko poleg tega bolje izkoristila prostovoljno dodatno pokojninsko zavarovanje. Pokojninski dodatni prihranki v okviru individualno predhodno plačanih zasebnih pokojninskih shem in ali vzpostavitev shem poklicnega pokojninskega zavarovanja bi lahko ublažila obremenitev sistema socialne varnosti in hkrati izboljšala ustreznost prihodnjih pokojninskih dohodkov. Dejavniki, ki ljudi odvračajo od tega, da delajo dlje, so bili odpravljeni.

               (13)

               Zakon o agencijah za začasno zaposlovanje, ki je oblikovan tako, da omogoča kratkoročno zaposlovanje, je začel veljati 1. decembra 2011. Vendar njegov učinek morda ne bo znaten, saj so agencije za začasno zaposlovanje že prej delovale v Litvi. Celovit pregled delovnega prava bi lahko odkril nepotrebne omejitve in upravne ovire, ki preprečujejo fleksibilne pogodbe, določbe glede odpuščanja in fleksibilne ureditve delovnega časa. Potrebni so dodatni ukrepi za večjo udeležbo na trgu dela, zlasti za mlade, nekvalificirane osebe in starejše delavce, ter za izboljšanje prožnosti trga dela.

               (14)

               Izziv brezposelnosti med mladimi (nad 30 %) in med nizko kvalificiranimi sta postala zlasti očitna v času krize. Vlada izvaja več ukrepov za spodbujanje zaposlovanja mladih, kot so na primer subvencije za prvo zaposlitev in znižani prispevki za socialno varnost. Stopnje aktiviranja pa kljub temu ostajajo prenizke in finančna sredstva za aktivne politike trga dela bi se lahko bolj uspešno uporabile z usmeritvijo javnih del na najbolj ranljive. Za zagotovitev boljšega prehoda iz izobraževanja na trg dela bi bilo treba narediti vajeništva in pripravništva bolj privlačne in uvesti sistem za napovedovanje povpraševanja po različnih kvalifikacijah. Ukrepi bi morali biti v skladu z ugotovitvami skupne akcijske skupine Litve in Komisije za brezposelnost mladih.

               (15)

               Približno eni tretjini litovskega prebivalstva grozita revščina in dolgoročna izključenost. To je četrta najvišja številka v Uniji. Litva je leta 2011 spremenila zakon o denarni socialni pomoči, da bi od januarja 2012 naprej reformirala sistem socialne podpore. Uvedla je pilotni model dodeljevanja socialne podpore, spremenila metodo za izračun zneska, uvedla določene spodbude za delo in povečala pokritost. Reforma socialne podpore je korak naprej k odpravljanju dejavnikov, ki odvračajo od dela. Treba je vzpostaviti sistem spremljanja, da se oceni njena učinkovitost in njen učinek na zmanjševanje revščine. Reforma bi morala biti povezana tudi z ukrepi za aktiviranje, ki krepijo udeležbo na trgu dela, zlasti za upravičence do dolgoročne socialne podpore.

               (16)

               Vlada od leta 2010 naprej izvaja ambiciozno reformo podjetij v državni lasti z namenom prestrukturiranja upravljanja podjetij, povečanje preglednosti in ločitev lastniške in regulativne funkcije ter povečanje konkurence in učinkovitosti. Reforma je ustrezna ter vključuje zakonodajne in organizacijske spremembe. Velik napredek je bil dosežen pri preglednosti in odgovornosti, saj se poročila zdaj objavljajo na četrtletni in letni osnovi. Določeni so bili jasni cilji podjetja. Vendar je vlada preložila nekatere dele reforme, zlasti ločitev trgovskih in netrgovskih dejavnosti podjetij v državni lasti, in jih namerava izvesti leta 2012.

               (17)

               Litva je dosegla nekaj napredka pri izboljšanju energetske učinkovitosti zgradb. Program za posodobitev večstanovanjskih zgradb je vlada sprejela decembra 2011, vendar je oslabljen z nasprotnimi subvencijami, ki so na voljo na drugih področjih politike in zmanjšujejo spodbude za prebivalce stanovanjskih zgradb, da bi izboljšali energetsko učinkovitost. Za izboljšanje energetske učinkovitosti zgradb so potrebna dodatna znatna in pospešena prizadevanja.

               (18)

               Obstajajo možnosti za prenos obdavčitve na rabo energije, saj so prihodki iz okoljskih davkov tretji najnižji v Uniji, medtem ko so prometni davki najnižji v Uniji. Implicitna davčna stopnja na porabo energije je bila v letu 2010 sedma najnižja v Uniji, medtem ko je bila obdavčitev energije, izražena v BDP, samo nekoliko pod povprečjem EU.

               (19)

               V energetski infrastrukturi države ni dovolj konkurence in povezav, kar je dejavnik, ki ovira rast. Nezadostne povezave ovirajo pojav konkurence na energetskih trgih. Koncentracija na trgu plina in električne energije je še vedno visoka (nad 90 %).

               (20)

               Litva je v okviru Pakta „euro plus“ sprejela več zavez. Te zaveze in izvajanje zavez, predstavljenih leta 2011, se nanašajo na spodbujanje konkurenčnosti in zaposlovanja, izboljšanje vzdržnosti javnih financ in krepitev finančne stabilnosti. Komisija je ocenila izvajanje zavez iz Pakta „euro plus“. Rezultate te ocene je upoštevala pri priporočilih v nadaljevanju.

               (21)

               V okviru evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo ekonomske politike Litve. Ocenila je konvergenčni program in nacionalni program reform. Glede na to, da je treba okrepiti splošno gospodarsko upravljanje Unije z vključitvijo prispevka na ravni EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v Litvi, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila, pripravljena med evropskim semestrom, so izražena v priporočilih v točkah od (1) do (6) v nadaljevanju.

               (22)

               Svet je ob upoštevanju te ocene preučil konvergenčni program, njegovo mnenje (6) pa je izraženo zlasti v priporočilu v točki (1) v nadaljevanju –

         PRIPOROČA, da Litva v obdobju 2012–2013 ukrepa tako, da:

               1.

               Zagotovi načrtovani napredek pri pravočasnem odpravljanju čezmernega primanjkljaja. V ta namen v polni meri izvrši proračun za leto 2012 ter doseže strukturno prilagoditev, kot je določeno v priporočilu Sveta v okviru postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Nato podrobno opredeli ukrepe, ki so potrebni za izvajanje proračunske strategije za leto 2013 in pozneje, kot je predvideno, pri čemer zagotovi ustrezno strukturno prilagoditev za zadosten napredek pri doseganju srednjeročnega proračunskega cilja, vključno z doseganjem referenčne vrednosti za odhodke, ter hkrati čim bolj omeji zniževanje odhodkov, ki pospešujejo rast. V zvezi s tem pregleda in preuči povečanje davkov, ki so najmanj škodljivi za rast, kot so obdavčitev stanovanj in okoljski davek, vključno z uvedbo obdavčitve avtomobilov, hkrati pa izboljša upoštevanje davčnih predpisov. Okrepi fiskalni okvir, zlasti z uvedbo izvršljivih in zavezujočih zgornjih mej odhodkov v srednjeročnem proračunskem okviru.

               2.

               Sprejme zakonodajo o obsežni reformi pokojninskega sistema. Uskladi zakonsko predpisano upokojitveno starost s pričakovano življenjsko dobo, vzpostavi jasna pravila za indeksacijo pokojnin in izboljša sheme dodatnega varčevanja. Pokojninsko reformo podpre z ukrepi za aktivno staranje.

               3.

               Reši problem visoke brezposelnosti, zlasti med mladimi, nizkokvalificiranimi delavci in dolgoročno brezposelnimi, in sicer tako da sredstva nameni za aktivne politike na trgu dela in hkrati izboljša njihovo učinkovitost. Izboljša uspešnost shem vajeništev. Spremeni delovno zakonodajo v zvezi s fleksibilnimi pogodbami, določbami glede odpuščanja in fleksibilnimi ureditvami delovnega časa.

               4.

               Poveča spodbude za delo in okrepi povezave med reformo socialne pomoči in ukrepi za aktiviranje, zlasti za najbolj ranljive, da se zmanjšata revščina in socialna izključenost.

               5.

               Izvede vse vidike svežnja reform za podjetja v državni lasti in zlasti zagotovi ločitev lastniških in regulativnih funkcij ter trgovskih od netrgovskih dejavnosti. Namesti ustrezna orodja za spremljanje, s katerimi se bo ocenila uspešnost reform in se bo zagotovilo, da jih bodo vsa podjetja v državni lasti upoštevala.

               6.

               Pospeši ukrepe za izboljšanje energetske učinkovitosti zgradb, vključno z odpravo odvračilnih dejavnikov in hitrim izvajanjem holdinškega sklada. Spodbuja konkurenco v energetskih omrežjih, tako da izboljša povezanost z državami članicami na področju električne energije in plina.

      V Bruslju, 10. julija 2012

            Za Svet

            Predsednik

         V. SHIARLY

      (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

      (2)  Za leto 2012 ostajajo nespremenjene v skladu s Sklepom Sveta 2012/238/EU z dne 26. aprila 2012 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic (UL L 119, 4.5.2012, str. 47).

      (3)  UL C 210, 16.7.2011, str. 1.

      (4)  UL L 306, 23.11.2011, str. 25.

      (5)  Ciklično prilagojeni saldo brez enkratnih in začasnih ukrepov, ki so ga službe Komisije preračunale na podlagi informacij, predloženih v programu, z uporabo skupno dogovorjene metodologije.

      (6)  V skladu s členom 9(2) Uredbe (ES) št. 1466/97.